ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 556, 2012-02-13 10:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: נמשיך היום בחוק הפטנטים ונראה עד לאן נגיע.

דוד רותם: ננסה לגמור אותו אחת ולתמיד.

נעמה מנחמי: נתחיל מדברים שסיכמנו עליהם בישיבה הקודמת.

נעמה מנחמי: סעיף 16א.

נעמה מנחמי: היה כאן דיון בישיבה הקודמת האם תינתן הודעה מקדימה לפרסום ההודעה לפי 16א מספר ימים לפני הרשם.

נעמה מנחמי: הבנתי שהיתה הסכמה לגבי זה.

נעמה מנחמי: עכשיו אני חושבת שאולי כבר אין הסכמה לגבי זה.

נעמה מנחמי: משרד המשפטים, תגידו לי לגבי זה.

הווארד פולינר: לדעתנו זה לא צריך להיות בחוק.

הווארד פולינר: מי שרוצה לגנוז את הבקשה שלו או לחזור בו, הוא יודע שבתוך 18 חודשים יש פרסום.

הווארד פולינר: הוא לא צריך הודעה נוספת, הוא כבר יודע מתי זה מתפרסם באופן אוטומטי.

הווארד פולינר: אם הוא רוצה לנקוט בצעדים אחרים, הוא יעשה את זה בחודש ה-16 או ה-17 או משהו אחר.

דוד רותם: מקובל עלי, אפשר למחוק את הסעיף הזה.

נעמה מנחמי: אנחנו נמחק את סעיף קטן (ד) המוצע, "בסמוך למועד פרסום הודעה כאמור - - -".

נעמה מנחמי: עוד הערות לסעיף הזה?

שמרית גולן: צריך להעיר לגבי התוספת "באופן מקוון", שתהיה הוראת תחילה - - -

נעמה מנחמי: "באופן מקוון", גם ציינו את זה על הנוסח.

נעמה מנחמי: כעיקרון הסיכום עם רשם הפטנטים שזה ייכנס לתוקפו ב-1 ביוני, ובהתאם למה שיתברר בהליך החקיקה נראה אם יהיה צורך לקבוע תחילה מאוחרת.

נעמה מנחמי: בכל זאת מדובר בפברואר.

נעמה מנחמי: נראה כשנגיע.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: לגבי בחינת הבקשה וקיבולה התחיל כאן דיון - - -

יצחק הרצוג: איזה סעיף?

דוד רותם: סעיף 17.

נעמה מנחמי: אנחנו בעצם בסעיף 18, אבל יכול להיות שמבחינת המיקום נכון למקם את זה שם, וזה הנושא של הודעה טרם תחילת בחינה.

נעמה מנחמי: נעשה את הדיון לגבי זה אחרי שנקרא את סעיף 18, שעליו דיברנו בדיון הקודם.

נעמה מנחמי: "18(ב) לצורך קיום הוראות סעיף קטן (א) – (1) ידרוש הבוחן מהמבקש להמציא לו כל אחד מהמסמכים המפורטים בפסקאות (א)(1) ו-(2) ורשאי הוא לדרוש להמציא לו כל אחד מהמסמכים המפורטים בפסקאות (א)(3) ו-א(4); (2) רשאי הבוחן לדרוש מהמבקש להעביר את פירוט הבקשה לשם חיפוש כאמור בסעיף קטן (א)(5); (3) רשאי הבוחן להשתמש במסמכים המפורטים בסעיף קטן (א)(1) עד (4) והערות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות האמצאה, אף אם הומצאו לו על ידי אדם אחר שאינו המבקש, ולעניין סעיף קטן (א)(2), אף אם לא היו ידועים למבקש.

נעמה מנחמי: מסמכים כאמור יוגשו על ידי אדם שאינו המבקש אם טרם חלפו שישה חודשים מהפרסום לפי סעיף 16א או עד לתחילת הבחינה על ידי הבוחן או עד חלוף חודש מתחילת הבחינה, או אם טרם חלפו שלושה חודשים מתיקון הבקשה לפי סעיף 22." הצגנו כאן כמה אופציות לדיון.

טל בנד: אפשר יותר לאט?

טל בנד: הנוסח שאתם קוראים אין לאף אחד מסביב לשולחן, הוא לא באתר הוועדה.

נעמה מנחמי: צודקים.

נעמה מנחמי: קראתי את זה, אבל עכשיו נפריד את זה לגורמים.

נעמה מנחמי: נקרא סעיף-סעיף.

נעמה מנחמי: הבהרנו כבר בדיון הקודם שהבוחן ידרוש מהמבקש להמציא לו את (א)(1) ו-(א)(2), שנמצאים בסעיף 18(א), והוא רשאי לבקש ממנו גם את המסמכים המפורטים ב-(א)(3) וב-(א)(4).

נעמה מנחמי: עד כאן נראה לי שאין מחלוקת.

נעמה מנחמי: סעיף קטן (2), הבוחן רשאי לדרוש מהמבקש להעביר את פירוט הבקשה לשם חיפוש כאמור בסעיף קטן (א)(5).

נעמה מנחמי: זה נשאר כפי שזה היה בנוסח הקודם.

נעמה מנחמי: סעיף קטן (3), "הבוחן רשאי להשתמש במסמכים המפורטים בסעיף קטן (א)(1) עד (4) והערות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות האמצאה, אף אם הומצאו לו על ידי אדם אחר שאינו המבקש".

נעמה מנחמי: זה בעקבות הדיון בשבוע שעבר – האם ניתן להוסיף הערות לאותם מסמכים.

נעמה מנחמי: ככל שיש למישהו הצעה לנוסח קולע יותר, נשמח לשמוע.

נעמה מנחמי: כרגע הנוסח שמוצע, בהסכמה עם משרד המשפטים, זה "הערות שעניין הקשר בין המסמך וכשירות האמצאה - - - ולעניין סעיף קטן (א)(2), אף אם לא היו ידועים למבקש".

נעמה מנחמי: כלומר, התוספת מאז הדיון הקודם זה הנושא של "הערות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות האמצאה".

דוד גילת: בוקר טוב, אני מאיגוד תעשיית האלקטרוניקה והתוכנה.

דוד גילת: אנחנו סבורים שפתיחת ההליך להערות משמעה הארכת הליך הבחינה הרבה מעבר למה שנדרש.

דוד גילת: אם רוצים לחזק את הבחינה, אפשר להעביר אסמכתאות ופרסומים כמו שכתוב בחוק.

דוד גילת: הסיטואציה היא שיש מתנגד שהוא אנונימי והוא בעצם מגיש טענות, מבקש הפטנט נדרש להשיב על הטענות במעין הליך התנגדות אחד, מיני הליך אנונימי, אחר-כך הוא כבר משיב על הטענות הראשונות והוא מתייצב לפני הליך התנגדות שני פורמלי.

דוד גילת: יוצא שהליך ההתנגדות הוא כבר סיבוב שני של המתנגד, שבפעם בראשונה בא בצורה אנונימית, הגיש את טענותיו, קיבל טענות בתשובה, ועכשיו כשהוא ביקש הליך התנגדות, הוא כבר עושה סיבוב שני של התנגדות.

דוד גילת: זו דרך ייסורים קשה מאוד למי שרוצה לבקש פטנט על אמצאה שהוא באמת המציא והיא טובה ומועילה לחברה, במיוחד ככל שאנחנו מדברים על התחום שאני מייצג, שזה תחום שהוא מאוד חשוב לכלכלה הישראלית מבחינת עידוד הטכנולוגיה והחדשנות.

דוד גילת: אנחנו חושבים שזה לא הליך הוגן ולא מקדם את המטרה העיקרית של החוק, שזה לתת פטנטים כמה שיותר מהר על המצאות טכנולוגיות.

טל בנד: אני לא רוצה להאריך בנקודה הזאת, אלא רק להתייחס בקצרה למה שאמר עורך-הדין גילת, משום שהדברים האלה כבר נדונו בישיבה הקודמת.

טל בנד: בישיבה הקודמת עורך-הדין גילת אמר לנו שצריך להסתכל על מדינה כמו אוסטרליה, שהיא דומה לישראל, כי שם יש התנגדות לפני מתן הפטנט, ושם אסור שיהיו התערבויות צד ג', ועורך-הדין וטשטיין אמר לנו שבארצות-הברית מותר להגיש רק פטנטים ואסור להגיש הערות.

טל בנד: בינתיים בדקנו את הדברים מאז הישיבה הקודמת.

טל בנד: אני אומר את הדברים בזהירות, כי אני לא מתיימר להיות מומחה, לא לדין האוסטרלי, אף לא לדין האמריקני, אבל לפי מה שבדקנו באתר של רשות הפטנטים האוסטרלית המצב המשפטי הוא הפוך ממה שחברי אמר, ואולי עורך-הדין גילת יוכל להראות על מה הוא הסתמך.

טל בנד: סעיף 27 לחוק הפטנטים האוסטרלי עוסק בהתערבות של צד ג' וקובע במפורש שלאחר הפרסום של בקשת פטנט יכול צד ג' להגיש מידע והתייחסות לשאלה של הפטנטביליות של האמצאה, לאור המידע שהוא מוסר.

טל בנד: על-פי הסעיף הזה הרשם שם צריך להודיע למבקש הפטנט על ההתערבות הזאת, היא הופכת להיות חלק מה-public records.

טל בנד: כתוב במפורש בחוק שהרשם חייב – אין לו שיקול דעת בכלל – הוא חייב to consider and deal with the notices, ואני אתייחס לזה אחר-כך בהקשר של לוחות-הזמנים, כי כרגע זה לא מה שחברי העלה על הפרק.

טל בנד: לגבי ארצות-הברית נאמר כאן לוועדה בישיבה הקודמת, ששם מותר רק להגיש פטנטים ולא observation, לא הערות.

טל בנד: מי שמסר את המידע הזה לוועדה, אני מניח שהוא לא היה מועדכן, קשה לי להניח אחרת.

טל בנד: בספטמבר ארצות-הברית תיקנה את חוקי הפטנטים שלה תיקון מסיבי, ואחד התיקונים קובע שלא זו בלבד שצד ג' רשאי להגיש הערות בנוסף לפטנטים, הוא חייב, הוא לא יכול להניח את הפטנטים בפני הבוחן אלא אם הוא מוסר את ההתייחסויות שלו.

טל בנד: העמדה שמוצעת כאן על-ידי הוועדה ומשרד המשפטים, מעבר לזה שהיא מוצדקת עניינית, היא תואמת גם את המצב באירופה, גם את המצב בארצות-הברית וגם את המצב באוסטרליה, ככל שאנחנו מבינים אותו.

טל בנד: תודה, אדוני.

ערן ברקת: בשם "פארמה ישראל – איגוד חברות התרופות המבוססות מחקר ופיתוח".

ערן ברקת: יש לנו התנגדות לנוסח הזה, אבל לפני כן יש כאן בעיה ברמה העקרונית.

ערן ברקת: השיטה שלנו היא שיטה שבה כל אדם יכול להתנגד למתן פטנט לפני שהפטנט ניתן.

ערן ברקת: זה הדין הקיים.

ערן ברקת: כרגע זה נתון, אנחנו לא משנים את זה.

ערן ברקת: הנתון הזה גוזר עלינו להיזהר מאוד במתן אפשרות לצדדים שלישיים להתערב בהליך הבחינה שאמור להיות הליך שבין המבקש ובין משרד הפטנטים, רק ביניהם, ושעתו של הציבור להתערב תבוא בשלב ההתנגדות לפני מתן הפטנט.

ערן ברקת: לכן אני חושב שהמחוקק צריך להזהיר את עצמו, להיזהר מאוד לפני שהוא מרחיב בזכות ההתערבות של צדדים שלישיים בשלב המוקדם הזה.

ערן ברקת: מהסיבה הזאת פארמה גם התנגדה לפתיחת התיק לעיון בשלב המוקדם הזה.

ערן ברקת: יש שני אלמנטים בהצעה הזאת:

ערן ברקת: אלמנט אחד בא ואומר שהציבור יהיה רשאי להגיש פרסומים שיכולים לסייע, או להפריע אפילו, לבוחן בעבודתו – העתקים של מאמרים, פטנטים, פרסומים שהתפרסמו ברבים; האלמנט השני שנוסף בנוסח היום, שאפשר להגיש ניירות עמדה, טיעונים ומכתבים.

ערן ברקת: לדבר הזה יש פוטנציאל של הכבדה, שעתו לא הגיעה.

ערן ברקת: שעתו תגיע בשלב שקבעו לכך בחוק – התנגדות טרם מתן פטנט.

ערן ברקת: עצם האפשרות לתת לציבור אפשרות לטעון בשלב הזה, מן הסתם באמצעות עורכי-דין וכן הלאה, זו בעיה מספר אחת.

יצחק הרצוג: למשל, מה מקובל באירופה?

ערן ברקת: תודה על השאלה.

ערן ברקת: באירופה הדין קובע שההתנגדות היא לאחר מתן הפטנט.

ערן ברקת: לכן גם באירופה וגם בארצות-הברית, לשם הפנה חברי, עורך-הדין בנד, הציבור יכול להתנגד בשלב של ה-post grant, לאחר מתן הפטנט - - -

יצחק הרצוג: עד למתן הפטנט.

דוד רותם: לאחר מתן הפטנט.

ערן ברקת: הציבור יכול להתנגד במשך תשעה חודשים לאחר מתן הפטנט.

ערן ברקת: כיוון ששעתו של הציבור להישמע באה בכל מדינות המערב כמעט – אני שם בצד את אוסטרליה – גם בארצות-הברית, לשם חברי הפנה, הציבור מתנגד לאחר מתן הפטנט.

ערן ברקת: לכן במדינה שלנו, שנותרנו עם שיטה שראויה לרפורמה, אבל לא היום, של התנגדות לאחר מתן הפטנט – כל עוד אנחנו בהתנגדות לפני מתן הפטנט, צריך להימנע מהרחבה כזאת של זכות הטיעון, כי היא מוקדמת.

ערן ברקת: עצם מתן זכות הטיעון להבדיל מהצגה של מסמכים היא בעייתית.

יצחק הרצוג: יש סתירה של גרסאות על-פי הדין האירופי והאמריקני.

דוד רותם: נבקש מהממ"מ שיבדוק.

מאיר פרוש: אין ויכוח פה.

דוד רותם: נפנה לממ"מ.

ערן ברקת: נקודה מס' 1, בשיטה כמו של מרבית מדינות המערב, שבה הציבור מתנגד לאחר מתן הפטנט, זה לגיטימי ומקובל שהציבור שולח מה שנקרא " third party observations" – הערות של צדדים שלישיים – אבל בשיטה שבה לציבור ניתנה הזדמנות לתת את ה- third party observations הזה, בהליך של התנגדות לפני מתן הפטנט – ואגב, זה לא שאצלנו יש לפני ושם יש אחרי, אצלנו יש גם לפני וגם אחרי, ושם יש רק אחרי.

ערן ברקת: האחרי אצלנו נקרא "ביטול", אבל במהות זה אותו הליך.

ערן ברקת: אני שם בצד ניואנסים - - -

יצחק הרצוג: יש מחלוקת משפטית לגבי הפרשנות שלכם של הדין האמריקני והאירופי.

יצחק הרצוג: אולי נשמע את הרשם, אולי הוא יודע את האמת.

מאיר פרוש: אין מחלוקת שבדין האמריקני והאירופי - - -

דוד רותם: לא.

יצחק הרצוג: למה אין מחלוקת?

יצחק הרצוג: הם אמרו משהו הפוך.

ערן ברקת: הם לא אמרו, אני רוצה להסביר.

ערן ברקת: אין מחלוקת לגבי הדין בארצות-הברית ובאירופה.

ערן ברקת: בארצות-הברית ובאירופה אפשר לתת הערות של הציבור לפני מתן הפטנט.

ערן ברקת: אפשר לעשות את זה במסלול אחד שנקרא "third party observations".

ערן ברקת: אצלנו זה כבר קיים בדרך של התנגדות לפני מתן פטנט.

ערן ברקת: אין באירופה ואין בארצות-הברית כפל.

ערן ברקת: אין שם כפל, נכבדי.

ערן ברקת: אין בארצות-הברית ובאירופה כפל שאפשר גם להתנגד לפני מתן פטנט וגם להביא הערות לפני מתן פטנט.

ערן ברקת: אני רוצה רק לסכם את הנקודה הזאת, אם אפשר.

ערן ברקת: ראשית, עצם מתן זכות הטיעון הכפולה, גם התנגדות לפני מתן פטנט וגם טיעונים מעבר למסמכים, זו נקודה בעייתית, לא ראוי לעשות אותה.

ערן ברקת: שנית, צריך להתייחס לנקודה של התחימה בזמן.

ערן ברקת: שלישית - - -

נעמה מנחמי: כבר נגיע לתחימה בזמן.

ערן ברקת: שלישית, ובזה אני מסיים – חסרה בחוק הוראה ברורה, שמופיעה בדברי ההסבר של הצעת החוק, שכל מה שלא יוחלט פה היום לא מקנה לצד השלישי הזה זכות להתערב בהליכי הבחינה.

ערן ברקת: זה הדין היום.

ערן ברקת: הדין הוא שההליך הזה נעשה אקס-פרטה.

ערן ברקת: אני כבר צופה את עורכי-הדין המתוחכמים שיגידו: ברגע שפתחנו וברגע שאפשר טיעונים, עכשיו השתנתה ההלכה של בית המשפט הישראלי וכל אחד יכול להתערב בהליכי הבחינה.

ערן ברקת: לא, התערבות צריכה להיות בהליך של pre-grant opposition, התנגדות לפני מתן פטנט ולא אחרי.

ערן ברקת: תודה רבה.

עדי לויט: אני מייצג כאן גם את חברת אוניפארם והוסמכתי לדבר גם בשם חברת אלקטרוניקה קטנה שנסחרת גם בנסד"ק, שקוראים לה "פריורטק", ויש לה חברה בשם "קמטק" וחברות אחרות.

עדי לויט: כשאני שומע את עורך-הדין גילת מדבר בשם איגוד תעשיות התוכנה והאלקטרוניקה, אני יכול לכל היותר להרים גבה, מאחר שאני חושב שיש בישראל חברות רבות שמייצרות תוכנה, אלקטרוניקה - - -

דוד רותם: עורך-הדין לויט, עצור שנייה אחת.

דוד רותם: אדון וקס, אתה יושב-ראש - - -

שלמה וקס: אני מנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה.

דוד רותם: אדון גילת מדבר בשמכם?

למה וקס: אכן נכון.

דוד רותם: תודה.

עדי לויט: אני יכול לדבר בשם חברה גדולה - -

דוד רותם: אתה יכול לדבר בשם חברות אחרות, אין לי בעיה עם זה.

עדי לויט: - - ואני חושב שחברות רבות בישראל.

שלמה וקס: בשם איזה חברה אתה מדבר?

עדי לויט: פריורטק, קמטק, סלע, פי.סי.

עדי לויט: בי.

עדי לויט: מספיק חברות?

שלמה וקס: אני מכיר את יותם שטרן, אל תעשה לי - - -

דוד רותם: רבותי, הוויכוח הזה הוא מחוץ למשחק.

עדי לויט: מדובר בחברות שפועלות בישראל, עוסקות בישראל במחקר ופיתוח וממסחרות את האמצאות האלה במדינות רבות בעולם, וישראל זה לא השוק המרכזי שלהן.

עדי לויט: המחקר והפיתוח האלה יכולים להיפגע ממונופולים, או מעין מונופולים.

עדי לויט: אני חוזר לדבריו של עורך-הדין גילת, וגם דיברנו על זה בישיבה הראשונה – אמצאה אמיתית באמת.

עדי לויט: רבותי, אמצאה אמיתית באמת, אף אחד מהציבור לא יגיש נגדה מסמכים וציטוטים, ואף אחד מהציבור לא יקום, לא להגיש נגדה אובזרבציה של צד שלישי וגם לא להגיש נגדה בהמשך התנגדות, ואני בכלל לא בטוח שזה אותו ציבור.

עדי לויט: בן-אדם ברחוב יכול אולי להגיש אובזרבציה אם הוא שמע משהו מהחברה שלו על האמצאה שהוא קרא עליה באתר האינטרנט המקוון.

עדי לויט: חברה מתחרה, שיש לה אינטרס מסחרי, תשקיע כסף רב בניהול התנגדות כנגד בקשת הפטנט.

עדי לויט: האובזרבציה שאני מברך עליה, אם היא באמת תישאר בהצעת החוק הזאת, היא טובה מאחר שהיא יכולה למנוע את רישומן של המצאות שהן לא אמיתיות.

עדי לויט: לצערי הרב אנחנו בדיוק נמצאים כאן במקום הזה שבו כל הזמן יש רק שני אלמנטים שמהבהבים לי בראש, וזה ודאות מסחרית של המתחרים ושל הציבור בכללותו.

עדי לויט: אם יש כאן מעין מונופול, מעין בקשה על אמצאה שהיא לא אמיתית, היא תישאר תלויה הרבה שנים בכל מיני תחבולות, והציבור ייפגע, כי המחיר של המוצר, על-פי האמצאה, ככל שהוא נמכר בארץ – ומוצרי אלקטרוניקה ותוכנה הולכים לשווקים אחרים – יהיה גבוה יותר.

עדי לויט: יש כאן מעין מונופול מכוח, מעין פטנט, ואנחנו לא יודעים אם הוא יינתן או לא.

עדי לויט: וכאן יש עניין של ודאות.

דוד רותם: קראתי את המכתב של אדון וקס, ויש בו כמה דברים מאוד מעניינים שנתנו לי כיוון מחשבה מסוים – איך להגביל דברים בזמן, איך לנהל את העסק בצורה בטוחה יותר, מהירה יותר, כדי לפתור את הבעיות שאתה מדבר עליהם.

דוד רותם: זה דווקא הרצון של אדון וקס.

עדי לויט: לפחות חברות אלקטרוניקה ותוכנה – חברות התרופות לפעמים יותר, לפעמים פחות – יש בהן איזון שעושה שכל, מאחר שהן גם אמורות להתמודד עם מונופולים של מתחרות, וחברות אחרות מחוץ-לארץ שרושמות בישראל פטנטים, וזה יכול להפריע למחקר ולפיתוח, וגם בעצמן רושמות פטנטים ומעוניינות בהגנה מהירה עליהן ורישום מהיר שלהן ובוודאות לגבי עצם רישומן.

עדי לויט: אני היום יכול לשקף את האיזון הזה על ידי זה שאני אומר שככל שהפטנט הוא אמצאה אמיתית באמת, הוא ראוי להגנה מהירה, ואף אחד לא יוכל להגיש כנגדו שום דבר של ממש.

עדי לויט: לעומת זאת, אני חושב שכולנו עומדים על הרגליים האחוריות כשאנחנו שומעים על secondary pharma patents וגם באלקטרוניקה - - -

דוד רותם: הבעיה שכולכם חושבים פה שהעולם עומד על הפארמה ועל התרופות.

דוד רותם: תעשו לי טובה, אתה תיקח תרופות, אני לא לוקח תרופות.

דוד רותם: מה אכפת לי מי מייצג אותם?

דוד רותם: שימו לב, האלקטרוניקה היא לא לעניין, התוכנות לא לעניין, אתם כל הזמן מדברים פה על התרופות.

דוד רותם: חבר'ה, העולם לא עומד על התרופות.

יצחק הרצוג: אנחנו רוצים להעביר את הצעת החוק הזאת ולגמור אתה, זה כבר מתחיל להיות בדיחה.

יצחק הרצוג: הבטיחו אותה לאמריקנים לפני שנתיים.

דוד רותם: אני רוצה לשאול שאלה.

דוד רותם: אני יצרן, הגשתי בקשה לפטנט, אני רוצה לייצר את התרופה הזאת, את החומר הזה, את האלקטרוניקה הזאת, ואני רוצה אפשרות לשלם אגרה כדי שיערכו בדיקה מהירה.

הווארד פולינר: אפשר להשיב?

דוד רותם: גמרנו, אין לי כבר כוח לכל אלה עם הטענות האלה מכל הכיוונים.

דוד רותם: כל היום אני מתעסק בתרופות.

נעמה מנחמי: אולי בכל זאת כדאי לנסות לזכור את הנקודה הזאת.

הווארד פולינר: קודם כול, פטנט זה מונופול.

הווארד פולינר: זה מונופול מוצדק לפי החוק, וזה מונופול לטובת החברה וגם לטובת הפרט.

הווארד פולינר: אבל יש תנאי מסוים, התנאי של מונופול מוצדק אם הוא כשיר לפטנט.

הווארד פולינר: לא מובן מאליו מה זו אמצאה כשירה לפטנט ומה זו אמצאה לא כשירה לפטנט.

הווארד פולינר: לחברה יש אינטרס לגמור עם זה כמה שיותר מהר כדי לייצר ודאות מסחרית, לכל הצדדים, גם ליצרנים וגם לציבור שלא רוצה לשלם מחיר מונופול עבור דבר שלא מוצדק עבורו מחיר מונופול.

הווארד פולינר: גם בצד של המתנגדים לפטנטים וגם של המבקשים פטנטים, אם זה פטנט חזק, זאת אומרת, זו אמצאה שכולם מסכימים שהיא כשירה לפטנט - - -

דוד רותם: אני לא אחראי, אני לא אשלם לך אגרה מוגדלת כדי שתבדוק לי את זה מהר.

דוד רותם: מתי אני אשלם?

דוד רותם: אני אומר: רבותי, אני לא בטוח שיש פה פטנט, אבל אני מוכן להשקיע כסף כדי שתיעשה בדיקה מהירה, ואז אני יודע, אני יכול לייצר בשקט, אני לא צריך להסתבך.

הווארד פולינר: במצב הנוכחי אין אפשרות כזאת.

הווארד פולינר: יש בחינה על אתר רק על סמך זה שאתה רוצה לבחון מהר.

הווארד פולינר: על-פי תקנה 35 לפטנטים היום רשאי הרשם להיענות לבקשה של מבקש הפטנט לתת בחינה על אתר במקרה שהוא חושש שמישהו אחר מפר את הבקשה שלו או שיש - - -

רון תומר: תעשה איזון של שני צדדים.

דוד רותם: לא, רבותי.

דוד רותם: לא ביקשתי מאף אחד להתערב.

הווארד פולינר: הייתי רוצה גם להתייחס לעניין ההערות, גם לעניין הבחינה ואיך אנחנו עושים בחינה מהירה וטובה לכל הצדדים המעוניינים.

הווארד פולינר: מה שהצענו בהצעת החוק קובע שהצד השלישי כן יכול להגיש מסמכים כדי לסייע לבוחן לעשות את העבודה שלו – ונכון שבארץ יש לנו התנגדות לפני מתן הפטנט, ובאירופה ובארצות-הברית אין להם.

הווארד פולינר: היה להם את זה בעבר במקומות מסוימים.

הווארד פולינר: זה לא הדיון היום – גם באירופה וגם בארצות-הברית יש אלפי בוחנים, ויש בוחן שהוא מומחה בכל תחום: ב- - - יש אחד, בטלפון יש אחד.

הווארד פולינר: אצלנו יש 100 בוחנים.

הווארד פולינר: העניין של הערות מצד ג' – אם מישהו מגיש מסמכים, לא חוות דעת של עד מומחה, כדי לסייע לבוחן, אם הבוחן מקבל מסמכים והוא לא יודע מה הקשר בין המסמך ובין מה שהוא קיבל, לדעתי הגיוני שיהיה הסבר מה הקשר בין זה לזה.

יצחק הרצוג: הוא שואל אותך על תשלום אגרה כדי שלא יהיו תלונות סרק.

יצחק הרצוג: האם זה נראה לך או לא נראה לך?

קריאה: לא לחכות חמש שנים.

יצחק הרצוג: אל תתערבו לנו בדיון רגע.

יצחק הרצוג: הוא שואל אותך ברמה המינהלית - - -

דוד רותם: הרצוג הגיש בקשה לפטנט.

דוד רותם: אני רוצה בדיקה מהירה לפטנט הזה, כי אני מייצר בדבר הזה, ואני לא רוצה שאחר-כך יחייבו אותי בפיצוי לאורך כל התקופה.

דוד רותם: אני אומר: תשלם אגרה גדולה יותר, כדי שאני אקח סיכון ואני לא אלך על כל פטנט לבקש את זה, ואני אומר:

דוד רותם: תבדוק אותו מהר, כי אני רוצה לדעת איפה אני חי.

הווארד פולינר: אגרה היא לא לב העניין פה.

הווארד פולינר: זה יוצר עבודה נוספת לרשות הפטנטים.

דוד רותם: אל תגיד את זה בקול רם, כי אני שומע, אתה זוכר.

דוד רותם: אצלכם אגרה זה דבר חשוב מאוד.

הווארד פולינר: תן לי לנסות להסביר.

הווארד פולינר: אם יש הקדמה של בחינה, זה מייצר עבודה נוספת לרשות הפטנטים, כי לא בודקים רק את הבקשה שלך, צריכים גם לבדוק בקשות קודמות שדומות לבקשה שלך.

הווארד פולינר: זו לא בקשה אחת שהם צריכים לזרז בה את הבחינה, אלא הם צריכים גם לבדוק מה קדם לזה, וזה משבש את כל ההליך הטבעי.

יצחק הרצוג: זה להרוס את השיטה.

אורי מקלב: השאלה היא לא של אגרה, השאלה היא כמה אתה מוכן לשלם את ההקדמה של עלות הבדיקה.

דוד רותם: אני אטיל אגרה גבוהה.

אורי מקלב: הרי אגרה היא לא בדיוק משקפת את כל העלות.

דוד רותם: תאמין לי, האגרה שאני חושב עליה היא יותר מהעלות ויותר מפי שניים מהעלות.

יצחק הרצוג: לפעמים הממציא של הפטנט הוא אדם תפרן שבקושי חי.

אורי מקלב: שלא יבקש.

דוד רותם: אני מדבר על מצב שצד שלישי - - -

יצחק הרצוג: על צד ג', על זה שמפריע לצורך העניין.

יצחק הרצוג: הוא גם עוזר וגם מפריע לפעמים, הכול תלוי בעיני המתבונן.

הווארד פולינר: יש משחק מסוים בעולם הפטנטים.

הווארד פולינר: יש כאלה שרוצים פטנט מיידי, אם זה פטנט חזק.

הווארד פולינר: אם זה פטנט חלש, יכול להיות שיש עניין למשוך את הדיונים.

דוד רותם: הוא לא רוצה למשוך.

דוד רותם: אתם "הורגים" אותי עם ה"למשוך" זה.

דוד רותם: אני רוצה להבין למה צריך למשוך.

דוד רותם: אם זה פטנט – תרשום אותו; אם זה לא פטנט – זרוק אותו לכל הרוחות.

הווארד פולינר: אני מסכים לחלוטין.

קריאה: הוא מדבר על מי שמעוניין למשוך.

דוד רותם: אלה שמעוניינים אני רוצה לסגור אותם, אני לא רוצה לתת למשוך.

הווארד פולינר: האינטרס הציבורי זה להגיע לוודאות כמה שיותר מהר.

הווארד פולינר: עניין משיכת ההליכים זה לא אינטרס הציבור, יכול להיות שזה מישהו אחר שרוצה למשוך.

הווארד פולינר: האינטרס של הציבור, של החברה, זה להגיע לוודאות כמה שיותר מהר.

אסא קלינג: מה שאתם עושים, אתם מסבכים את זה עוד יותר.

יצחק הרצוג: ברמה המינהלית אתה הולך למהלך דרמטי, שעל כל פטנט תקבל הרבה חומר.

יצחק הרצוג: אתה מסכים אתי?

שמרית גולן: גם היום הוא מקבל.

יצחק הרצוג: מצד ג', על-פי דין.

יצחק הרצוג: והשאלה אם אתה מסוגל לעמוד בעומס.

קריאה: 20 פטנטים בשנה.

יצחק הרצוג: חבר'ה, תנו לו, הוא יודע לענות.

יצחק הרצוג: הוא ילד גדול, והוא במקרה גם הגורם הכי אובייקטיבי בשולחן הזה.

יצחק הרצוג: זו דעתי.

יצחק הרצוג: אני רוצה לשמוע אותך.

יצחק הרצוג: האם אתה תהיה מסוגל לעמוד במהלך של קבלת הרבה מאוד פניות מצד ג' או שאתה כבר חי עם זה?

הווארד פולינר: רשות הפטנטים צריכה להתמודד עם כל החומר הזה בשלב זה או אחר.

הווארד פולינר: אם זה לא מגיע במהלך הבחינה, ובמהלך הבחינה זה מוגבל רק למסמכים שנוגעים לעניין של כשירות לפטנט ולמכתב לוואי שמסביר את הקשר בין המסמך לבין זה, והבוחן ראשי להשתמש בזה, להיעזר בזה, זה לא אומר שמבקש הפטנט צריך להגיב על כל מסמך שהוגש לבוחן על-ידי צד שלישי.

הווארד פולינר: התפקיד של הבוחן זה לבדוק למבקש הפטנט אם זה כשיר לפטנט או לא כשיר לפטנט.

הווארד פולינר: הדו-שיח הוא בין המבקש לבין הבוחן.

יצחק הרצוג: לגבי ההערה שנאמרה פה על-ידי התעשיות הזרות, אתה רואה בעיה בזה שבישראל אין המבנה של ה"פוסט" וה"פרה", ואתה מאפשר פה בשני הכיוונים לקבל הערות צד ג'?

הווארד פולינר: אנחנו לא רוצים ליצור הליך של מעין התנגדות, זו לא המטרה.

הווארד פולינר: אנחנו לא רוצים ליצור הערות על הדו-שיח בין המבקש לבין הבוחן.

יצחק הרצוג: מבחינתך, המנגנון שנבנה כאן עם הגבלת זמן מניח את הדעת?

הווארד פולינר: אם יש לנו מועד כדי למנוע - - -

יצחק הרצוג: זה נראה לי סביר.

דוד רותם: מנגנון סביר ביותר.

נעמה מנחמי: הנוסח כרגע הוא הערות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות האמצאה?

מיכל חכמי: למרות שכבר הערתי על זה בדיון הקודם, לא ברור לי מדוע צריכות להתלוות למסכמים שהוגשו על-ידי צד ג' כל ההערות.

מיכל חכמי: מדוע המבקשת, כשהיא מיידעת את הבוחן על מסמכים שצוטטו בכל העולם כנגד בקשות מקבילות, בהתאם לסעיף 18, היא לא מגישה כל הערות?

מיכל חכמי: נעשה ניסיון כזה על-ידי רשות הפטנטים להגיד שאולי תוגשנה הערות, והחוזר הזה וההנחיות האלה של ד"ר נעם נפסלו ומעולם לא נכנסו לתוקף.

מיכל חכמי: אני פשוט חוזרת על מה שאמרתי.

מיכל חכמי: אני לא מבינה מדוע עורך-הדין פולינר אומר שהבוחן לא ידע מה הקשר.

מיכל חכמי: למה הוא יודע מה הקשר כאשר המבקשת מגישה מסמכים והוא לא ידע מה הקשר כשצד ג' מגיש מסמכים?

נעמה מנחמי: אולי אפשר להגביל את זה - - -

מיכל חכמי: מצד שני, אני רוצה להגיד עוד דבר אחד בקשר לדברים של מר פולינר.

מיכל חכמי: אני כן מסכימה שזירוז בחינה של בקשות רבות לא נראה מעשי, משום שצריך להדגיש את מה שעורך-הדין פולינר אמר, שחייבים לבדוק זכויות קודמות, ואז כל אותו סוג עובר פתאום בחינה מזורזת.

מיכל חכמי: אני לא חושבת שהרשות יכולה לעמוד בזה.

זבולון אורלב: אני רוצה קודם לומר באשר לדברים של גברת חכמי, שהבוחן, עם כל הכבוד, כשמקבל ציטוטים, מקבל מאמרים, ומקבל לפעמים 100 מאמרים, לא יודע באמת באיזה עמוד להסתכל, איפה נמצא העניין של ההתקדמות האמצאתית.

זבולון אורלב: כך שלבוא ולהגיד שהבוחן יודע, הבוחן לא יודע.

זבולון אורלב: עדיף שצד ג' יפנה את תשומת לבו, כשהוא מגיש לו חתיכת מסמך, ויגיד: תסתכל בבקשה בעמוד 19 למאמר הזה.

זבולון אורלב: באופן כללי אני רוצה לומר כאן, וזה דבר עקרוני, האנשים כולם, כולם, ואני מקווה שזה לא מס שפתיים, רוצים שפטנט, יוחלט עליו מהר.

זבולון אורלב: ואני שואל את השאלה הפשוטה, גם בתשובה לדוידי, נניח לרגע שכתוצאה מההערה של צד ג' יבוא והבוחן ויגיד: אני לא מעניק פטנט, אין לך כבר התנגדות אחר-כך.

זבולון אורלב: הוא לא העניק פטנט, העניין של ההתנגדות ירד.

זבולון אורלב: למה להגיד שהוא יצטרך אחר-כך לבדוק את זה פעם שנייה בהליך התנגדות?

מאיר פרוש: אם הוא יגיד שכן, אתה מסכים שאז לא תהיה לך אפשרות להתנגד?

דוד רותם: לא.

דוד רותם: אני לא מבין, אתם מחלקים פה הסכמות?

דוד רותם: יש לי הרגשה שאתם קצת מרחיבים כתפיים.

דוד רותם: תישארו במקום.

זבולון אורלב: חס וחלילה, אני רק רוצה להגיד מה המציאות.

זבולון אורלב: המציאות היא שבדרך כלל אדם שיש לו משאבים ואינטרס ברור להתנגד לא יגיש הערת צד ג' מסיבה פשוטה, משום שאם הבוחן יקבע שהמסמך הזה לא תורם שום דבר לעניין כשירות הפטנט, לאחר מכן כשאני אצטרך להתנגד על בסיס אותו מסמך, יבואו ויגידו לי: אבל הבוחן כבר ראה את זה.

זבולון אורלב: לכן אני לעולם לא אגיש אובזרבציה.

זבולון אורלב: אני הולך להתנגדות, אבל בתנאי אחד, בתנאי שתהיה אפשרות לבחינה מהירה.

זבולון אורלב: לא ברור לי כיצד מר פולינר מדבר על כל העומס שיוטל על משרד רשם הפטנטים, כאשר לצד אחד יש אפשרות להגיש בקשה לבחינה על אתר – שם כן יבחנו את כל החומר, שם כן ילכו לכל הקבוצה לבדוק אותה, משום שמבקש הבחינה על אתר אמר "מישהו יכול להפר את הבקשה שלי".

זבולון אורלב: הווארד, יש לי חדשות בשבילך, עברתי על הרבה בחינות על אתר, ששם ביקשו בגלל הפרה של מישהו, ואחרי זה ההליך נמשך במשך חמש שנים, כי האדם לא רצה לשלם את אגרת הקיבול.

זבולון אורלב: בהתחלה הוא חשב שזה על אתר, ואחרי זה, זה נמוג.

זבולון אורלב: למה למבקש יש זכויות יתר לגבי הציבור?

זבולון אורלב: אני לא מבין את זה.

הווארד פולינר: אנחנו לא בצד ג' עכשיו.

זבולון אורלב: אם יותר לי לסיים, כל הדברים האלה מביאים אותנו לדבר אחד, שאם תהיה בחינה על אתר ואם תהיה אובזרבציה של צד ג' – לא תהליך של ויכוח בין זה שהגיש את חתיכת הנייר עם האובזרבציה לרשם – הוא הגיש את זה, אין התכתבות אתו, אין שום דבר אתו, הוא רק הגיש את זה, לא מנהלים אתו שום משא-ומתן, במלים אחרות, זה יחיש את הקצב, זה לא יעכב אותו לפחות, ומה שיקרה שהוודאות תהיה יותר מהירה.

זבולון אורלב: וכולכם רוצים את זה, כולכם רוצים מהר.

זבולון אורלב: אז איפה אתם עומדים?

ערן ברקת: ברשות

ערן ברקת: כם אפשר להציע הצעה פרקטית לגבי הנוסח?

דוד רותם: כבר יש לנו נוסח.

נעמה מנחמי: הנוסח כפי שקראתי.

נעמה מנחמי: עכשיו נותרה השאלה עד מתי ניתן יהיה להגיש את ההערות האלה.

נעמה מנחמי: אפשר להגביל את זה בכפוף למועד הפרסום, לפי 16(א), או ביחס לתחילת הבחינה – עד לפני הבחינה, עד אחרי תחילת הבחינה.

יצחק הרצוג: בואו נשמע את הדעות של הצדדים בעניין הזה.

דוד רותם: קודם כול, אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.

הווארד פולינר: חשבנו שהמועד הנכון הוא כאשר הבוחן מתחיל לבחון את הבקשה, ואז להוסיף עוד תקופה, לדחות את המועד הזה בשלושה חודשים לפחות - - -

יצחק הרצוג: שלושה חודשים ממתי?

הווארד פולינר: מתחילת הבחינה.

יצחק הרצוג: לכמה זמן?

הווארד פולינר: לשלושה חודשים.

יצחק אהרונוביץ': מתחילת הבחינה?

דוד רותם: עד שלושה חודשים מתחילת הבחינה.

יצחק אהרונוביץ': אני לא יכולה.

דוד רותם: מי גברתי?

יצחק אהרונוביץ': אני הממונה על הבוחנים.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו לא נוכל לעמוד בזה, אלא רק בתנאי שצד שלישי מגיש את המסמכים לפני תחילת הבחינה.

יצחק אהרונוביץ': לפני תחילת הבחינה אנחנו צריכים את כל המסמכים בפנינו, כדי שלא נצטרך בכל פעם להתחיל את הבחינה מנקודה מסוימת.

דוד רותם: אין לי בעיה.

דוד רותם: אני אשמח, תגידי לי רק בתוך כמה זמן - - -

יצחק אהרונוביץ': יש לנו כמה מועדים.

דוד רותם: לפני תחילת הבחינה מתי את מפרסמת הודעה שבעוד חודש או בעוד חודשיים את מתחילה את הבדיקה?

יצחק אהרונוביץ': כיוון שעכשיו אנחנו מדברים על תיק פתוח - - -

דוד רותם: הרי אני לא רוצה שיציפו אותך סתם במסמכים.

דוד רותם: מכיוון שאני רוצה לשלוח את המסמכים, אני אצטרך לדעת שאת הולכת להתחיל את הבדיקה.

יצחק אהרונוביץ': עכשיו התיק פתוח לקהל.

יצחק אהרונוביץ': זה אומר שכל המסמכים פתוחים.

יצחק אהרונוביץ': אחד מהסימנים שאנחנו מתחילים את הבחינה זה הודעה לפני בחינה שאנחנו שולחים למבקש.

נעמה מנחמי: כמה זמן זה לוקח?

יצחק אהרונוביץ': זה תלוי מאוד במועד תחילת הבחינה.

יצחק אהרונוביץ': בדרך כלל חמישה-שישה חודשים לפני תחילת הבחינה אנחנו שולחים את ההודעה.

יצחק אהרונוביץ': יש למבקש זכות לענות במשך ארבעה חודשים, ועוד שישה חודשים לקבל ארכות לאותה הודעה.

יצחק הרצוג: וצד ג'?

דוד רותם: תעצרי שנייה.

דוד רותם: אני כבר מתחיל - - -

יצחק הרצוג: זה התהליך.

דוד רותם: מותר לי לשנות את התהליך?

יצחק הרצוג: היא תרצה תקנים.

דוד רותם: היא תרצה תקנים, אני אביא לה תקנים.

דוד רותם: אני רוצה להבין דבר אחד, הגשתי בקשה לפטנט, 18 חודש עברו, התיק פתוח לקהל, את מודיעה למבקש שאת מתחילה את הבדיקה.

יצחק אהרונוביץ': שאני או-טו-טו מתחילה את הבחינה.

הווארד פולינר: זה לא מייד עם תום 18 החודשים, זה אולי בעוד 18 חודשים.

דוד רותם: חברים, מה אכפת לכם?

דוד רותם: אני בחור טוב, אני יודע שאתם עובדים קשה, אני אומר: 18 חודשים.

דוד רותם: את מודיעה למבקש שאת מתחילה לבדוק.

דוד רותם: מה יש לו עכשיו?

יצחק אהרונוביץ': יש לו ארבעה חודשים לפי התקנות לענות ועוד שישה חודשים - - -

דוד רותם: לענות על מה?

יצחק אהרונוביץ': לענות על ההודעה הזאת.

אסא קלינג: ההודעה היא הודעה לפי סעיף 18, דהיינו, הוא צריך לתת את רשימת הפרסומים שעליהם דיברנו לפני רגע, רשימת הציטוטים.

דוד רותם: ארבעה חודשים.

יצחק אהרונוביץ': נכון.

יצחק אהרונוביץ': ועוד שישה חודשים יש לו זכות להאריך את המועד לקבל את הרשימה.

דוד רותם: למה?

הווארד פולינר: אין חילוקי דעות פה.

דוד רותם: אני לא רוצה לתת כל כך הרבה זמן.

יצחק הרצוג: דוד, אתה משנה סדרי עולם?

דוד רותם: כן, מה קרה?

דוד רותם: זו פעם ראשונה שאני משנה סדרי עולם?

יצחק הרצוג: כך זה עובד.

יצחק הרצוג: למה זה רע כל כך?

יצחק הרצוג: מה רע בזה?

דוד רותם: זמן.

דוד רותם: זמן.

דוד רותם: אתה לא מבין?

דוד רותם: כולם צועקים פה על הזמנים, וכל הזמן מאריכים, ומאריכים ומאריכים, ומתחילים את הבדיקה אחרי ארבע שנים.

זבולון אורלב: יש לי רק שאלה, מאיפה הזכות הזאת?

יצחק הרצוג: אתם חיים עם זה שנים.

יצחק הרצוג: אם לא היה דיון פה, לא היית מקטר, נכון?

יצחק הרצוג: עכשיו אתם מתעוררים?

גיל תומר: עכשיו אנחנו חשופים לפיצויים.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה להוסיף שלמרות ההארכות הרבות רשות הפטנטים של מדינת ישראל בהרבה תחומים מתחילה את הבחינה ראשונה מכל המשפחה של הפטנטים המקבילים.

יצחק אהרונוביץ': זה אומר שהרבה פעמים אנחנו מתחילים את הבחינה לפני ארצות-הברית בתחומים מסוימים כמו ביו-טכנולוגיה; בתחומים מסוימים אנחנו מתחילים את הבחינה לפני אירופה.

יצחק אהרונוביץ': לכן בזמן הזה עדיין אנחנו לפני האחרים.

יצחק אהרונוביץ': בכמה תחומים אנחנו מתחילים לפני כל הרשויות האחרות.

זבולון אורלב: איפה הזכות להארכה לשישה חודשים?

דוד רותם: סליחה, זה בבניין ממול, שם בודקים את הסמכויות.

אסא קלינג: רק לעניין הארכות, אנחנו במגמה של צמצום ארכות, לא לתת ארכות קארט בלנש.

אסא קלינג: כך זה משוקף גם בחוזה הרשם.

אסא קלינג: זאת המדיניות של הרשות לתת ארכות, ככל שצריך, אך באמת לא באופן מצטבר, על מנת לקצר את אותם תורים כדי שלא תהיה הצטברות.

דוד רותם: אתה מבין שאחר-כך אתה מפיל אותי בפח בתור יצרן?

דוד רותם: אני מתחיל לייצר, ואחר-כך יחייבו אותי בפיצויים רטרואקטיבית.

אסא קלינג: במצב החדש?

דוד רותם: תפסיק לתת ארכות, אז אני אדע שיש פטנט ואני אפסיק לייצר הרבה יותר מוקדם.

יצחק הרצוג: נחזור לצד ג'.

יצחק הרצוג: ממתי עד מתי את רוצה שהמחוקק יאפשר לצד ג' להמציא את הערותיו?

דוד רותם: עד תחילת הבדיקה.

יצחק אהרונוביץ': עד שאני מקבלת את התשובה להודעה.

יצחק הרצוג: לא הסברת לי כמה זמן יש לצד ג' ידיעה על כך שתלויה ועומדת הבקשה, כדי שיהיה לו זמן?

יצחק הרצוג: זה מה שלא הבנתי מהדברים שלך.

דוד רותם: אני רוצה להבין, את רוצה שצד ג' יוכל להגיש את ההתנגדויות שלו, עד מתי?

דוד רותם: עד שאת מקבלת את התשובה מבעל הפטנט, זאת אומרת ארבעה חודשים?

יצחק אהרונוביץ': ארבעה חודשים, וכיוון שהוא לא יודע - - -

דוד רותם: ארבעה חודשים אחרי מה?

יצחק אהרונוביץ': אחרי ההודעה.

יצחק הרצוג: ההודעה היא פומבית?

יצחק אהרונוביץ': כן.

יצחק הרצוג: תודה.

יצחק הרצוג: עכשיו הבנתי.

הווארד פולינר: זה מה שאמרנו שם, ששלושה חודשים או ארבעה חודשים מתחילת הבחינה.

יצחק הרצוג: אתה אמרת אחרי הבדיקה.

יצחק הרצוג: יש פה אי-הבנה.

הווארד פולינר: שלושה חודשים לאחר תחילת הבחינה.

נעמה מנחמי: לכן יום ההודעה על תחילת הבחינה.

דוד רותם: פירושו של דבר שיהיה פרסום מתי מתחילה הבדיקה.

דוד רותם: זאת אומרת, ברגע שאתם תשלחו את ההודעה למבקש, אתם תפרסמו את זה ברשומות.

אסא קלינג: אדוני, אתה פותח את התיק, כל התכתובת פתוחה בתיק, וזה המצב החדש שאליו אנחנו נכנסים.

אסא קלינג: כל מי שמעוניין באותה בקשה, יראה שנשלחה הודעה לפי סעיף 18.

אסא קלינג: כלומר, הבחינה החלה.

דוד רותם: אני חושב שמה שקורה שאנשים לא בודקים את התיקים רק בשביל לבדוק את התיק.

דוד רותם: ברגע שהם רואים שמתחילה בדיקה, הם אומרים: עכשיו נתחיל לתקוע מקלות בגלגלים.

אסא קלינג: בהחלט שיסתכלו על מה שהם רוצים.

אסא קלינג: החל מ-18 חודש, ממועד הבקשה, התיק פתוח, שקוף, והבחינה נכון להיום מתחילה על-פי התור הקיים היום, לאחר תום אותם 18 חודשים, דהיינו, לאחר פתיחת התיק לעיון הציבור.

אסא קלינג: הציבור יראה מתי הגב' אהרונוביץ נתנה הודעה "אנא, ענה לי לפי סעיף 18, בתוך ארבעה חודשים".

אסא קלינג: וכאן נשאלה השאלה עד מתי אותו צד שלישי צריך לענות.

אסא קלינג: לטעמנו בתוך אותם ארבעה חודשים או אולי זמן קצר יותר, אותם שלושה חודשים שעורך-הדין פולינר ציין, מאחר שיש היגיון שאולי אותו מבקש ידע מול מה הוא מתמודד, מול איזה פרסומים שהוגשו על-ידי צד שלישי.

דוד רותם: שלושה חודשים מיום - - -

אסא קלינג: ההודעה לפי סעיף 18.

נעמה מנחמי: שלושה חודשים ולא ארבעה חודשים?

נעמה מנחמי: האם לא לקבוע אותה תקופה?

דוד רותם: אני רוצה שלושה חודשים, כי אני רוצה שיהיה חודש נוסף אם צריך תשובות על זה.

נעמה מנחמי: למה צריך תשובות על זה?

דוד רותם: המבקש יבוא ויגיד: שלחו לך פה שטויות.

יצחק הרצוג: נשמע התייחסויות.

שירלי וייזר: אני מ"דקסל פארמה".

שירלי וייזר: דקסל פארמה היא תעשייה גנרית ישראלית, שמעסיקה כ-1,000 עובדים, בעיקר באור-עקיבא וביקנעם.

שירלי וייזר: אני מבקשת לציין שכאשר מדינת ישראל נותנת מונופולין של 20 שנה, שפוגע בחופש התחרות – בהחלט בנושא התרופות, שזה התחום שאני באה ממנו – זה משפיע משמעותית על הצרכנים בישראל ועל המחיר של התרופות בישראל, ומדינת ישראל צריכה לעשות את זה בזהירות רבה.

שירלי וייזר: לפיכך, בטרם ניתן מונופולין ענק כזה, ורוב המונופולין שניתן, כפי שנאמר כאן על-ידי קודמי מהתעשייה הגנרית – מעל ל-90% מהפטנטים בתחום התרופות בישראל הם מסוג evergreening, זה פטנטים שהם נגזרות של חומרים פעילים שכבר היו ידועים, פטנטים על אננטיומרים, על מלחים, על פורמולציות, על דברים אחרים, שהשקעות בהם הן לא כה אדירות כמו ההשקעה בפטנט על החומר הפעיל הראשון שהומצא – לפיכך אני מבקשת שזמן התגובה של צד ג' להראות הערות, יחד עם פרסומים שקשורים לבקשה לפטנט, לא יהיה מוגבל ויתאפשר במשך כל תהליך הבחינה.

דוד רותם: זה שלושה חודשים.

דוד רותם: .

יצחק הרצוג: אין סיכוי.

יצחק הרצוג: לא ניתן.

דוד רותם: שלושה חודשים, כבר החלטנו.

יצחק הרצוג: זה לא ילך.

יצחק הרצוג: יש גם גבול לאיזונים.

יצחק הרצוג: אף אחד לא פראייר, לא מפה ולא מפה.

יצחק הרצוג: יש איזו הגינות בסיסית.

יצחק הרצוג: הגעתם להסכם עם ארצות-הברית, אף אחד לא רוצה לדפוק את התעשייה הישראלית – תבורך, היא נפלאה, גם היא מגיעה פה להישגים.

יצחק הרצוג: יש איזה איזון.

יצחק הרצוג: פעם ראשונה שנותנים לצד ג' רשמית להפריע לתהליך בדיקת הפטנט.

זבולון אורלב: לעזור.

קריאות: לעזור.

יצחק הרצוג: לעזור או להפריע, תראו את זה איך שאתם רוצים, אז צריך לתחום את זה בזמן.

שירלי וייזר: להימנע ממונופולין לא מוצדק.

יצחק הרצוג: בסדר, הוא לא מוצדק.

יצחק הרצוג: הוא אמר לך שיש בית משפט - - -

דוד רותם: רבותי, אחר-כך תגישו התנגדות, יהיה לכם כמה זמן שאתם רוצים.

טל בנד: אדוני, גם בתשובה לחבר הכנסת הרצוג, אמרת שהסתדרו עד עכשיו, וזה לא המצב, כי התלוננו על העיכובים בהליך הבחינה גם עד עכשיו, אבל עכשיו יש שינוי מהותי בחקיקה.

טל בנד: עכשיו בכל התקופה הזאת שקודמת לבחינה ובתהליך הבחינה יהיו איומים בפיצויים רטרואקטיביים.

טל בנד: זה לא היה קודם.

טל בנד: זה מה שקיים עכשיו, ולכן - - -

יצחק הרצוג: לכן זה שלושה חודשים.

טל בנד: - - - ולכן יושב-ראש הוועדה אחז את השור בקרניו כשהוא אמר שמה שחשוב זה הוודאות והמהירות בהשגת הפטנט או באי-השגת הפטנט, לפי העניין.

טל בנד: חזרה לשאלה של מגבלות הזמן.

טל בנד: למרות שנאמר שהחלטתם ואין מה לנסות לשכנע, בכל זאת, חבר הכנסת הרצוג, צריך לראות את הקונטקסט.

טל בנד: צריך לזכור שבאירופה אין מגבלה כזאת.

טל בנד: אירופה היא לא - - -

יצחק הרצוג: היה פה ויכוח אדיר על אירופה.

יצחק הרצוג: עכשיו הוכח ממה שאומרים שבאירופה אין בדיקה אחרי הפטנט כמו שכתבת לי .

טל בנד: the third party observations, אדוני, זה לפני הפטנט.

דוד רותם: אחד הפטנטים הכי חשובים שיירשמו אי-פעם, שמדינת ישראל היא אור לגויים, ולכן נקבע שלושה חודשים.

דוד רותם: אתה יכול להמשיך לנסות לשכנע אותי, אבל אני אומר לך שכבר החלטנו.

טל בנד: אם אדוני רוצה להיות אור לגויים, לא לאירופה, אלא לארצות-הברית, ארצות-הברית תקנה את החקיקה.

טל בנד: קודם היו להם חודשיים, ראו שזה לא מספיק, תקנו את זה עכשיו.

טל בנד: עכשיו אפקטיבית, החוק האמריקני מספט

טל בנד: מבר האחרון אומר:

טל בנד: עד שהבוחן מוציא את הודעת הסירוב הראשונה שלו, זאת אומרת, עד שהוא פעם ראשונה בדק את העניין.

טל בנד: אני חושב שזה צריך להיות הקו.

טל בנד: אם גם לא זה, אדוני, לכל הפחות שיהיה אותו זמן שיש למבקש הפטנט.

טל בנד: יש לו ארבעה חודשים ועוד הארכת מועד של שישה חודשים.

טל בנד: למה לציבור אין הארכת מועד?

דוד רותם: את מי אתה מייצג?

טל בנד: את התאחדות התעשיינים, ענף הפרמצבטיקה.

דוד רותם: זה הגנרים, נכון?

טל בנד: נכון.

דוד רותם: פירושו של דבר שאתה רוצה שתהיה החלטה מהירה יותר בבדיקה.

דוד רותם: למה אתה מושך זמן?

דוד רותם: כל אחד פה מגיש בקשה לפטנט ומושך, אחר-כך אתם מתנגדים ומושכים.

דוד רותם: תפסיקו למשוך.

דוד רותם: אני רוצה החלטות מהירות.

דוד רותם: הזמן נגמר.

טל בנד: זה לא מושך זמן, אדוני.

דוד רותם: זה מושך זמן.

טל בנד: the third party observations עוזרים לבוחן כדי לסלק את הבקשה.

דוד רותם: אין שום בעיה, אבל מכיוון שהוא מתחיל לבדוק את הבקשה בעוד ארבעה חודשים, אני רוצה שאז יהיה לו כל החומר.

דוד רותם: אתה תגיש את זה אחרי שלושה חודשים, כדי שאם צריך לתת איזו תשובה ל- observations שלך יהיה זמן, ואחרי ארבעה חודשים הוא באמת יתחיל לבדוק את הבקשה ויגמור.

טל בנד: האם אדוני נותן לציבור את אותה זכות שניתנת למבקש להארכת המועד הזה?

טל בנד: שמענו שזה ארבעה חודשים ועוד שישה חודשים.

טל בנד: מה עם הציבור?

טל בנד: מה עם הציבור?

טל בנד: למה לנו אתה לא נותן את אותה זכות?

יצחק הרצוג: גם ארבעה חודשים נראה לי סביר.

קריאה: צריך לבטל את שישה החודשים.

יצחק הרצוג: שישה חודשים זה מינהלי, וזו עבודה שאומר פה הרשם שהוא ממילא מצמצם אותה ככל שהוא רק יכול.

טל בנד: זה שישה חודשים שניתנים למבקש הפטנט.

יצחק הרצוג: הוא הסביר שהוא בתהליך הבראה בעניין הזה.

דוד רותם: אני רואה את כל הידיים, אתם לא צריכים להרים אותן כל הזמן.

דוד רותם: תרימו, תורידו, אני רואה.

שמרית גולן: יש עוד תוספת חשובה, נעמה קראה את זה קודם.

נעמה מנחמי: עוד לא הגענו לזה.

שמרית גולן: זה פשוט עונה לחלק מההערות כאן לגבי עוד הערות במהלך הבחינה.

שמרית גולן: חשבנו שאם המגיש מתקן את בקשתו באופן שיכול להיות שיהיו פרסומים נוספים שישפיעו על כשירות האמצאה, אז ניתן הזדמנות נוספת לצד ג' להגיש את הפרסומים שעשויים להשפיע על ההגבלה.

זבולון אורלב: חשוב מאוד מה שאת אומרת, שמרית.

שמרית גולן: ולכן בנוסח שנעמה קראה קודם, יש גם "או בטרם חלפו שלושה חודשים מתיקון הבקשה לפי סעיף 22".

נעמה מנחמי: אפשר לקבוע את שניהם ארבעה חודשים.

דוד רותם: אני רואה פה מין "לא" החלטי.

יצחק אהרונוביץ': סעיף 22 זה סעיף שהרבה פעמים המבקש משתמש בו כדי לצמצם את התביעות שלו.

יצחק אהרונוביץ': אני לא חושבת שהוא בא לצמצם, זו הזדמנות לצד שלישי להגיע עם עוד חומר שיכול רק להכביד.

יצחק אהרונוביץ': נדיר מאוד שמבקש משתמש בסעיף 22 כדי להרחיב, ואז יש צורך לצד שלישי לבוא ולהאיר את עינינו.

יצחק אהרונוביץ': לא הייתי משתמשת במקום הזה.

יצחק אהרונוביץ': במהלך הבחינה בדרך כלל שלוש-ארבע פעמים המבקש משתמש בסעיף הזה כדי לצמצם - - -

שמרית גולן: אפשר להגביל את זה למקרים של הרחבת תביעות.

יצחק אהרונוביץ': בעניין של הרחבת בדיקות, אני מצטערת, נהיה במחלוקת מה זו הרחבה, ואז אף פעם לא נוכל - - -

שמרית גולן: אני חושבת שאנחנו צריכים לאפשר את זה בכל זאת.

מאיר פרוש: אני מפארמה ישראל.

מאיר פרוש: בישראל בניגוד לאירופה ולארצות-הברית, ונאמר פה על-ידי משרד המשפטים, אתה לא מקבל את הפטנט ברגע שהחליטו שהוא כשיר.

מאיר פרוש: בישראל מתחיל תהליך של התנגדות - - -

דוד רותם: אל תחזרו על דברים שכבר אמרתם שלוש פעמים.

מאיר פרוש: לכן אני חוזר ואומר: עם כל הכבוד, בהערות צד שלישי לא יושב אדם ברחוב ומסתכל באתר אינטרנט ואומר "היום אני אגיש התנגדות" - - -

קריאה: יש לו אינטרס.

מאיר פרוש: כולנו פה בעלי אינטרס.

מאיר פרוש: מבחינתנו כל ההערות שנכנסות לתהליך הבחינה, עוד לפני שניתן הפטנט, יוצרות התנגדות כפולה.

מאיר פרוש: הסכמנו להערות, הסכמנו לזמן - - -

דוד רותם: חבר'ה, אתם לא הסכמתם לשום דבר ולא שאלתי למה הסכמתם או לא הסכמתם.

דוד רותם: אנחנו קובעים.

דוד רותם: ההסכמות שלכם לא מעלות ולא מורידות.

מאיר פרוש: צודק, אני חוזר בי.

מאיר פרוש: הוחלט פה על הערות, הוחלט פה על חוות דעת על הקשר בין פרסום לבין כשירות הפטנט, ככל שתרחיבו את זה, אתם מוצאים מנגנון התנגדות כפול.

יצחק הרצוג: אכן תחמנו לארבעה חודשים.

נעמה מנחמי: ארבעה חודשים בלי אפשרות להארכה.

נעמה מנחמי: קיבלנו את העמדה?

הווארד פולינר: אני מסכים עם סימונה שקשה להם להחליט אם זה תיקון שבא לצמצם או בא להרחיב.

הווארד פולינר: זו הבעיה האמיתית.

הווארד פולינר: בעניין של הארכות נדמה לי שמוצדק יותר להגיד שאם יש תיקון, אז יש עוד שלושה חודשים בלי לבקש ממשרד הפטנטים להחליט מייד אם זה מרחיב את היקף המונופול או אם זה מצמצם את היקף המונופול.

דוד רותם: סימונה לא מסכימה.

זבולון אורלב: סימונה רוצה עבודה קלה.

דוד רותם: היא צודקת.

דוד רותם: למה שהיא תעבוד קשה?

דוד רותם: האם בגלל השטויות שאנחנו מדברים פה היא צריכה לעבוד קשה?

יצחק הרצוג: קודם כול, אל תשכחו שהיא "האלוהים של התעשייה", עכשיו אני כבר מבין את זה, כלומר, היא זו שבסוף בודקת את הפטנט, עם כל הכבוד פה לכולם.

יצחק אהרונוביץ': הבוחנים.

יצחק הרצוג: שם גלגל השיניים הכי חשוב של המערכת הזאת.

יצחק הרצוג: אני חייב לשמוע אותה.

מיכל חכמי: אני רוצה להעיר הערה ברמה הפרקטית, ואני בטוחה שידידי זבולון תומר וגם ידידי ד"ר יהודה לבנה מ"טבע" יסכימו אתי.

מיכל חכמי: הקטע הזה של בדיקת בקשה ולהגיד "צד ג'" לא נולד ביום שבקשת הפטנט הישראלי מתפרסמת.

מיכל חכמי: התעשייה יודעת בדיוק על איזה בקשות בארץ היא מתכווננת ואיזה בקשות עלולות להפריע לה.

מיכל חכמי: היא יודעת את זה ביום שמתפרסמת בקשת ה-PCT, שזה הרבה לפני שמוגשת בקשה בישראל.

מיכל חכמי: כלומר, ברמה של המקצוע של עריכת פטנטים, שרוצים לייעל את הבחינה, לזרז את הבחינה ולסיים את הבחינה, אני בפירוש חושבת שהתקופה שהוועדה מדברת עליה היא תקופה שמספיקה, מפני שזה לא שפתאום התפרסמה איזו בקשה בישראל ואם היא מפריעה למישהו היום הוא גילה את זה.

מיכל חכמי: לא, הוא יודע את זה הרבה זמן קודם.

עדי לויט: אני רוצה לנסות להתפרץ לדלת סגורה.

דוד רותם: אל תנסה, זה כואב בראש.

עדי לויט: לצורך העניין אני אדבר דווקא בשם מי שכן מגיש בקשות לבתי הדין.

עדי לויט: אמרה הגב' אהרונוביץ שבישראל בהרבה מקרים הבקשה נבחנת לפני בקשות מקבילות בכל העולם.

עדי לויט: סעיף 18 לחוק הפטנטים קובע בסעיף 1, שרשימת האסמכתאות שעליהן יסתמכו רשויות הפטנטים בכל מדינות החוץ בבדיקת בקשה לפטנט, זה מה שצריך לגלות על-פי הסעיף הזה.

דוד רותם: זה אחד.

עדי לויט: זה הראשון ברשימה.

אסא קלינג: זה הראשון.

עדי לויט: האינטרס של מבקש הפטנט הוא שהבקשה שלו תיבחן כמה שיותר מהר, ושהוא יוכל לתת תשובה, פחות לגבי סעיף 1, שהיא ריקה מתוכן.

עדי לויט: אם במהלך הדרך יש בחינה מקבילה בעולם ויש פתאום עדכונים של ציטוטים, אני חושב שעד תום הבחינה, וגם סעיף 18 אומר את זה באיזו צורה, צריך לעדכן את הלשכה בפרסומים שנעשים תוך כדי הבחינה.

עדי לויט: האובזרבציות של צד ג' חייבות להיות באיזו צורה בסינכרוניזציה לכאלה ציטוטים בחוץ-לארץ, ולכן שלושה חודשים זה לא מספיק.

דוד גילת: קודם כול, להבין את מהות הפרסום מבחינה היסטורית.

דוד גילת: בעבר הרי בקשות פטנט לא היו מתפרסמות והיו מגיעים לקיבול בשלב מאוד מאוחר, ואמרו כל המתחרים וגם בעל הפטנט: זה מצב לא טוב.

דוד גילת: לכן עשו בכל העולם מהלך כפול – הם קראו לזה "defer determination".

דוד גילת: הם אמרו: קודם תפרסמו, אחר-כך תבחנו, אחר-כך מייד תתנו פטנט.

דוד גילת: זאת השיטה המקובלת.

דוד גילת: כאן אנחנו עושים שעטנז, לוקחים חלק מהשיטה הזאת, לוקחים רק את הפרסום הקודם, ולא את ה-post grant, ויש לזה משמעות.

דוד גילת: מה המשמעות של ה-post grant?

דוד גילת: אנחנו אומרים: תחזקו את הבחינה, תתנו לכל מי שרוצה לדבר שידבר, שיקום עכשיו ויגיד, כשיגיע המועד "תנו לי פטנט".

דוד גילת: מה קורה בישראל?

דוד גילת: בישראל הם רוצים שיהיה הליך כזה שכל מי שרוצה שיקום ויגיד ויתערב וכו' עד אין-סוף - -

זבולון אורלב: לא יתערב, רק ישלח.

דוד גילת: - - אחר-כך יהיה הליך התנגדות, ובישראל יש עוד סעיף, שהפנינו אליו בנייר העמדה שלנו, סעיף 35 לחוק.

דוד גילת: זאת אומרת, נבקש פטנט שכבר התערבו לו וכבר התגבר על המכשול הזה, ואחר-כך יהיה הליך התנגדות נגדו, והוא זכה בהתנגדות.

דוד גילת: מה קורה אז?

דוד גילת: המתנגד לפי החוק הישראלי מגיש ערעור, עיכוב ביצוע אוטומטי, אדוני.

דוד גילת: עיכוב ביצוע אוטומטי לפי סעיף 65 עד סוף הערעור.

יצחק הרצוג: זה קיים תמיד.

דוד גילת: אנחנו מדברים כאן על אדם שהגיש בקשת פטנט, ואם האמצאה היא אמיתית אינטרס המדינה הוא להרשות אותה.

דוד גילת: הוא עבר שלב אחד, הוא עבר שלב שני, הוא צריך לעבור שלב שלישי, ואז שהוא יקבל פטנט, יהיו לו רק פיצויים בדיעבד, והסעד של צו מניעה נמנע ממנו.

דוד גילת: זה מצב אנומלי.

יצחק הרצוג: מה אתה מציע?

דוד רותם: אתה בהחלט צודק, לכן צריך לבטל את כל הארכות.

דוד רותם: אין ארכות.

דוד רותם: אחד הדברים שאני כבר רואה שמי שמבקש את הפטנט אחר-כך מתחיל לבקש ארכות, כי לא בוער לו שיירשם.

דוד רותם: מה אכפת לו?

דוד רותם: בינתיים אין התנגדות, אף אחד אחר לא יכול לייצר, אני עושה במכנסים כשאני רק חושב על זה שאחר-כך אני אשלם את כל העסק שלי כפיצויים, אז נמשוך את הפטנטים.

דוד רותם: כשהייתי עורך-דין היו לי כל מיני שיטות איך מורחים דברים.

דוד גילת: אנחנו לא רוצים.

דוד גילת: אנחנו בעד לתחום את זה בתקופה אחת - - -

שלמה וקס: כמה שיותר קצר וכמה שיותר מהר.

ערן ברקת: נשמעות פה פעם אחר פעם בקשות לאפשר תהליך אין-סופי של הגשת הודעות מטעם הציבור.

ערן ברקת: צריך לדחות את העמדה הזאת, צריך לקבוע תקופה קצרה, בין אם זה שלושה חודשים ובין אם זה ארבעה חודשים.

דוד רותם: קבענו.

דוד רותם: גמרנו.

יצחק הרצוג: ארבעה חודשים.

יצחק הרצוג: נסגר העסק.

ערן ברקת: אני לא פותח נקודות מעבר לזה.

ערן ברקת: אין סימטריה בין מבקש הפטנט ובין מוסרי ההודעות.

ערן ברקת: אני רוצה להזכיר לכולכם שמבקש פטנט שמוסר רשימה של ציטוטים, יש לו חובה להמשיך לעדכן לאורך כל הדרך.

ערן ברקת: אם הוא טועה, יש עליו אחריות פלילית.

יצחק הרצוג: יש דינמיות.

יצחק הרצוג: פתאום מגיע מידע חדש, אפשר לעזור לבוחנים.

ערן ברקת: אני חושב שזאת טעות, בכל הכבוד.

דוד רותם: גמרנו.

דוד רותם: החלטנו בנושא הזה.

דוד רותם: החלטנו וזה ארבעה חודשים.

ערן ברקת: הערה אחרונה לגבי הנושא של ההערות.

ערן ברקת: נשמעו פה כל מיני אמירות: חוות-דעת, מסמכים.

ערן ברקת: כדי למנוע את ה-abuse הזה, מה שהתעשייה הגנרית מנסה לעשות זה למצוא מנגנונים לעיכוב.

ערן ברקת: כדי למנוע את החשש הזה, נדמה לי שצריך להבהיר שההערות – אני מצטט את המלה "הערות" – שתוגשנה ביחד עם הפרסומים זה מראה מקום, מי שרוצה להגיד לעמוד כזה, עמוד אחר, זה בסדר, לא חוות-דעת.

דוד רותם: כבר החלטנו על הנוסח הזה, וכבר כתבנו מה יהיה שם.

דוד גילת: ארבעה חודשים ולא תינתנה ארכות.

דוד רותם: רבותי, זה ארבעה חודשים, ואני לא קובע שום מקום שאפשר לתת ארכות.

דוד גילת: יש מקום בחוק שקובע שיש סעיפים מסוימים שהרשם לא ייתן ארכות.

דוד גילת: נכלול את זה בסעיפים האלה, כי זה מאוד חשוב.

דוד רותם: כשנגיע אליהם, תזכיר לי.

ערן ברקת: כבוד היושב-ראש, לגבי המלה "הערות".

ערן ברקת: המלה שנשמעה היא "הערות", וכל אחד פה בשולחן הזה אומר משהו אחר - - -

נעמה מנחמי: שמענו את ההערה שלך, ואנחנו מנסים להתייחס אליה.

נעמה מנחמי: סימונה, האם יש דרך אחרת לנסח שתצמצם את זה, כמו לדוגמה הפניות?

נעמה מנחמי: האם זה יספיק לכם או שאתם חושבים שנכון יותר לאפשר לצד שלישי, שהוא מגיש לכם את ה - - -

דוד רותם: "ניירות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות ההמצאה" זה ניסוח מצוין.

יצחק אהרונוביץ': הייתי מעדיפה מסמכים בלבד, כי זה מה שאנחנו יודעים לעשות כבוחנים, להתמודד עם פרסומים.

דוד רותם: אני מציע שאנחנו נעצור את הדיון.

דוד רותם: אני מציע שנשלח את אנשי הפטנטים הביתה ושיעשו שיעורי בית.

דוד רותם: אתם צריכים לבוא אלי עם דעה אחת, לא עם ארבע דעות.

שמרית גולן: אנחנו יכולים לדון עם רשות הפטנטים בחלק מהנקודות שעלו עכשיו ושאין לגביהן הסכמה מוחלטת.

יצחק הרצוג: ההערה של היושב-ראש מאוד נכונה, על המדינה לבוא עם עמדה אחת אחידה, מקשיבים אחד לשני ובאים עם משהו מוסכם.

יצחק הרצוג: אתה לא יכול להתעורר אגב אורחא בצעקה מהצד.

שמרית גולן: אתה צודק בהחלט.

הווארד פולינר: אתה צודק, לא תכננו את זה כך.

יצחק הרצוג: דווקא נאמרו דברי טעם.

דוד רותם: נאמרו דברים חשובים, ואני חושב שאתם צריכים לשבת עם רשות הפטנטים.

הווארד פולינר: אנחנו יושבים אתם.

אסא קלינג: ישבו עם רשות הפטנטים.

דוד רותם: רשות הפטנטים זה לא רק הרשם.

יצחק הרצוג: זה כנראה גם הבוחנים.

אסא קלינג: הנוסח של הבוקר הוא חדש גם לנו באותה מידה כפי שלכל יתר הפורום.

נעמה מנחמי: לך.

נעמה מנחמי: לא למשרד המשפטים.

אסא קלינג: אנחנו מדברים כרגע על המלה "הערות".

אסא קלינג: לי לא ברור מה זה "הערות".

אסא קלינג: אני בהחלט מסכים אתך שמה שצריך כאן זה באמת הפניות.

אסא קלינג: אם הכוונה כאן היא לעזור לבוחן, אז להגיד לו למה אני מתכוון מתוך פרסום של 100 עמודים מבחינת מיקום.

אסא קלינג: דהיינו, ההפניות זה מה שיעזור לבוחן.

אסא קלינג: הבוחן, בואו נזכור, הוא לא משפטן.

אסא קלינג: הבוחן הוא איש מדע, אם יפציצו אותו בטיעונים משפטיים, הוא ידלג עליהם.

דוד רותם: לא יפציצו אותו בטיעונים משפטיים.

דוד רותם: הערות שעניינן הקשר בין המסמך לכשירות ההמצאה זה לא עניינים משפטיים.

דוד רותם: אם ישלחו טיעונים משפטיים, פירושו של דבר שהוא רוצה לעכב את רישום הפטנט.

אסא קלינג: אדוני, כל השאלה של התקדמות אמצאתית היא שאלה של פרשנות משפטית בסופו של דבר, כאשר הבוחן הוא זה שצריך להחליט את ההחלטה הראשונית, על סמך הפרסומים שבפניו, האם הוא סבור שעובדתית אכן יש כאן התקדמות אמצאתית וחידוש.

דוד רותם: בקיצור, רבותי, זה יהיה ארבעה חודשים.

דוד רותם: נקודה.

אסא קלינג: לעניין ההערות, אני בהחלט מקבל את הצעתה - - -

דוד רותם: רבותי, בינתיים יש הנוסח הזה.

דוד רותם: תרצו לבוא עם נוסח חדש בישיבה הבאה, תודיעו לי מראש.

נעמה מנחמי: ארבעה חודשים בלי אפשרות תוספת לאחר תיקון.

נעמה מנחמי: לגבי הנושא של הערות או הפניות נמתין לתשובה סופית שלכם.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: "19.

נעמה מנחמי: לא נמצאה האמצאה, כולה או מקצתה, כשירה לפטנט, בשל קיומה של בקשה קודמת שעדיין לא פורסמה לפי סעיף – 26 היה קודם לכן, ומבוקש לשנות את זה ל – 16א, רשאים הרשם או בוחן – וחייבים הם אם נתבקשו לעשות כן על ידי המבקש שבקשתו לא נמצאה כשירה כאמור – להורות כי בחינת הבקשה המאוחרת תידחה עד לאחר פרסום הבקשה הקודמת לפי סעיף 16א" – ואני מציעה להוסיף כאן – או לבקשת המבקש עד לאחר פרסום הבקשה הקודמת לפי סעיף 26 או עד לדחיית הבקשה הקודמת".

נעמה מנחמי: זה בעקבות הערה של משרד המשפטים מאתמול.

נעמה מנחמי: שמרית, את רוצה להסביר את התיקון של 16א לעומת 26?

שמרית גולן: נסביר את הסיטואציה.

שמרית גולן: כשיש שתי בקשות שמוגשות לכאורה, לפחות לגבי אותה אמצאה, יש לנו סעיף שאומר שכל הקודם זוכה, זאת אומרת, שהמבקש הראשון, אם האמצאה שלו תימצא כשירה לפטנט, אז הוא יהיה זה שיקבל את הפטנט.

שמרית גולן: מבחינת ההליך יש השהיה מסוימת של הבקשה המאוחרת יותר עד לבחינה של הבקשה הקודמת.

שמרית גולן: כיום אנחנו מדברים על מצב שבו הבקשה המאוחרת מוגשת בזמן שהבקשה הקודמת כבר הוגשה, אבל עדיין לא פורסמה לפי סעיף 26, זאת אומרת, כיום עדיין לא התקבלה.

שמרית גולן: מכיוון שעכשיו התווסף הפרסום לאחר 18 חודש, אנחנו מדברים על סיטואציה שבה הבקשה המאוחרת הוגשה ב-18 החודשים הראשונים של חיי הבקשה הראשונה.

שמרית גולן: אם היא הוגשה לאחר 18 חודשים, למעשה הבקשה הקודמת כבר פורסמה, ויש כבר סיכוי שהבקשה המאוחרת הסתמכה על הפרסום הזה, ואנחנו כבר לא יכולים להגיד אם היא מקורית או חדשה, והיא לא תעמוד בתנאים של האמצאה ממילא.

שמרית גולן: זה המקור של התיקון של הרישה של הסעיף.

שמרית גולן: זאת אומרת, אנחנו מדברים על מצב של בקשה קודמת שעדיין לא פורסמה לפי סעיף 16א.

שמרית גולן: הסעיף הזה מאפשר לרשם או לבוחן, אחרי שהם מודיעים למבקש שהבקשה שלו כנראה לא כשירה לפטנט מכיוון שיש בקשה קודמת באותו נושא – מאפשרים להם להורות שהבקשה המאוחרת תידחה עד לאחר פרסום הבקשה הקודמת.

שמרית גולן: השאלה האם אנחנו מחכים לפרסום לפי סעיף 16א או לקיבול הבקשה.

שמרית גולן: זאת אומרת, האם אנחנו משהים את הבחינה של הבקשה המאוחרת עד לפרסום הבקשה הקודמת או עד לקיבול הבקשה הקודמת.

נעמה מנחמי: לכאורה אם כבר היה פרסום אין טעם למשוך את הבחינה של הבקשה, נכון?

שמרית גולן: אם אנחנו מחכים רק עד לפרסום הבקשה הקודמת אנחנו בוחנים שתי בקשות במקביל.

שמרית גולן: זאת אומרת, אנחנו לא מסיימים עם בקשה אחת, אלא - - -

נעמה מנחמי: לי כמבקש פטנט, גם אם הגשתי את הבקשה השנייה, יש זכות שהבקשה שלי תיבדק בלי קשר להמתנה לבקשות אחרות שאולי מתעכבות.

שמרית גולן: למרות שיכול להיות שיש יתרון מסוים למבקש המאוחר לחכות, מכיוון שאם הבקשה הראשונה תינתן על פטנט בהיקף מסוים, יכול להיות שעדיין יהיה היקף אמצאה מסוים שהוא יוכל לקבל עליו את הפטנט יותר מאוחר.

נעמה מנחמי: לכן הוספתי שלבקשת המבקש כן ניתן יהיה לאחר את הבחינה של הבדיקה עד לפרסום הבקשה הקודמת, לפעי סעיף 26, כלומר, עד לקיבולה.

שמרית גולן: בעניין הזה הנוסח החדש ביותר לא מה שהתבקש על-ידי רשות הפטנטים.

שמרית גולן: שקלנו את מה שהתבקש על-ידיהם, הם ביקשו שהבקשה המאוחרת תידחה עד לאחר קיבול הבקשה הקודמת.

שמרית גולן: בדיון בינינו חשבנו שאולי אין הצדקה לדחות את זה עד כדי כך, אלא אם כן המבקש מעדיף שקודם תסתיים בחינת הבקשה המוקדמת.

שמרית גולן: מה שעוד נוסף לסעיף הזה זה "או עד לדחיית הבקשה הקודמת", כלומר, ברור שאם הבקשה הקודמת נדחית, גם אז אפשר יהיה לעבור לבחינת הבקשה המאוחרת.

מיכל חכמי: יש לי הערה ברמה מאוד פרקטית.

מיכל חכמי: ההשגות לפי סעיף 19 של חפיפה של הבקשה המאוחרת עם הבקשה הקודמת, שלמה או חלקית – הן יכולות להיות נידונות רק אחרי שהבקשה המוקדמת מקובלת.

מיכל חכמי: אם בודקים חפיפה לתביעות, אם לא רוצים לתת לשני אנשים פטנט על אותה אמצאה, אז יודעים מה יהיה היקף התביעות רק אחרי שהבקשה המוקדמת תקובל, ורק אז אפשר יהיה לבדוק את הבקשה המאוחרת לגבי חפיפה כלשהי.

מיכל חכמי: היום הדברים עובדים בצורה מאוד מסודרת.

מיכל חכמי: פעם לא היה פרסום 18 חודש בשום מקום בעולם ולא היתה ברירה, המבקש המאוחר המתין עד לפרסום הקיבול, כי התיק היה סגור.

מיכל חכמי: היום הרשות מעלה השגה לפי סעיף 19, אומרת לי, אני בעלת הבקשה המאוחרת: גברתי הנכבדת, יש לך בקשה מוקדמת שמעכבת את הבחינה שלך, אבל פורסם כך וכך, פתוחה לפני הדרך מרצוני להסיר כל חפיפה, לעיין מה כתוב שם, להסיר כל חפיפה אפשרית, לבקש מגב' אהרונוביץ להורות לבוחן להמשיך בבחינת הבקשה המאוחרת ברמה מאוד-מאוד פרקטית, מתוך זה שהסרתי כל חשש.

מיכל חכמי: יהא אשר יהא היקף התביעות שיקובלו בבקשה המוקדמת, אני הסרתי כל אפשרות לחפיפה.

מיכל חכמי: כך שאין פה שום עיכוב, וזה אפשרי.

מיכל חכמי: הקטע הזה שלא מעכבים ולא יודעים מה יהיה היקף התביעות, זו מעמסה גדולה מאוד על הרשות וגם על המבקשת המאוחרת.

ערן ברקת: בלי פרטים העיקרון צריך להיות שאם מבקש הפטנט, מגיש הבקשה המאוחרת, לאחר שהתפרסמה הבקשה המוקדמת של סעיף 16א, 18 חודש – אם הוא מבקש שיבחנו, צריך לאפשר לו שיבחנו את הבקשה שלו.

ערן ברקת: כמו שאמרה גברת חכמי, הוא יכול לעשות מהלכים כאלה ואחרים כדי להסיר את החפיפה.

ערן ברקת: הסיבה שאי-אפשר היה לבחון את הבקשה המאוחרת היא שאותו מבקש לא יודע מה יש בבקשה המוקדמת, ועכשיו הוא יודע.

ערן ברקת: עד עכשיו הוא לא יכול היה לטעון שום דבר, עכשיו הוא יודע מה יש בבקשה המוקדמת.

ערן ברקת: אם הוא יבקש לעכב עד 26, והרשות רוצה, בסדר, אבל אם הוא מבקש שיבחנו את הבקשה שלו, שיאפשרו לו לבחון את הבקשה, זה הכול.

נעמה מנחמי: אז הנוסח מקובל עליך.

דוד רותם: זה הנוסח.

ערן ברקת: יש פה הערות אחרות.

יואל ליפשיץ: האם אנחנו פותחים דיון על בחינה על אתר של צד ג' עכשיו?

דוד רותם: תיכף נפתח אותו.

נעמה מנחמי: אפשר להשאיר את הנוסח כפי שהוא?

יצחק הרצוג: כן.

יצחק הרצוג: תתקדמי.

נעמה מנחמי: בשלב זה הצעתי לדון בנושא של בחינה על אתר.

נעמה מנחמי: נכון להיום בחינה על אתר מוסדרת רק במסגרת תקנה 35, וגם שם היא נותרה פתוחה ומאפשרת לרשם לעשות כפי שעשה, לקבוע באמצעות חוזרים למיניהם מתי תוקדם בחינה.

נעמה מנחמי: עם זאת, הנוסח היום בתקנה 35 מאפשר רק להקדים בחינה לבקשת מבקש הפטנט ולא לבקשת צד ג'.

נעמה מנחמי: למיטב ידיעתי, כפי שגם כתבתי, נכון להיום יש הקדמה של בחינה לבקשת בעל פטנט מחשש להפרת זכויות, דבר שמוסדר כאמור בתקנות לבקשות ירוקות, בקשות שתומכות בפיתוחים חוץ סביבתיים, בקשות לפי ה-PPH, בקשות פטנט ישראליות שהן בסיס לבקשה בין-לאומית ולמבקשים מעל גיל 75.

נעמה מנחמי: ההצעה שלי, א', להסדיר את זה, אני לא יודעת אם בחוק בהכרח או בתקנות, אבל אני בהחלט חושבת שצריך להסדיר את זה בצורה יותר מסודרת, לאפשר גם לצד ג' להגיש בקשה כזאת, כפי שגם היושב-ראש סבור, נראה לי - -

דוד רותם: כן, כן.

נעמה מנחמי: - - ואולי קצת יותר לכוון את הרשם לגבי מתי תינתן אפשרות של בחינה על אתר.

דוד רותם: תהיה פה אגרה גבוהה.

נעמה מנחמי: לא בהכרח.

דוד רותם: בהכרח.

דוד רותם: אני כבר אומר לך: אגרה גבוהה, כדי שלא כל אחד יבלבל את המוח.

יואל ליפשיץ: גם משרד ממשלתי שיגיש?

דוד רותם: לא, משרדי ממשלה נפטור אותם מכל דבר...

זבולון אורלב: האגרה תוחזר אם הפטנט לא יתקבל?

נעמה מנחמי: אני חושבת שכאשר מגיש צד ג' בקשה כזאת, יכול להיות שכן יש אינטרס להשית עליו אגרה גבוהה, כדי שהדבר ייעשה במשורה.

נעמה מנחמי: לעומת זאת, אדם שכבר היום ניתנת לו האפשרות לבחינה על אתר - - -

דוד רותם: מי שמעל גיל 75, לא צריכה להיות לו אגרה בכלל...

יואל ליפשיץ: אני סמנכ"ל במשרד הבריאות.

יואל ליפשיץ: דיברו פה על אי-ודאות ועל הפגיעה באינטרס הציבור.

יואל ליפשיץ: בקשת פטנט טרם הבחינה היא כבר מרתיעה, כי יש אפשרות עכשיו לפיצויים רטרואקטיביים, ואנחנו מדברים על האי-ודאות, שגם פוגעת, לפחות אצלנו, בקבלת החלטות ובכל מה שקורה.

יואל ליפשיץ: לדוגמה, עוד פעם מעולם הפארמה, ועדת הסל, כשאנחנו לא יודעים אם יש פטנט בתוקף או אין פטנט, אנחנו לא יודעים לתכנן איזה תכשירים ייכנסו או לא ייכנסו ומה היקף הכסף שאנחנו צריכים להקצות לדברים האלה.

יואל ליפשיץ: אנחנו מאוד בעד הקצאה של בחינה על אתר של צד ג', כי זה מאפשר את הוודאות ויצמצם את אי-הוודאות במקרים החשובים.

יואל ליפשיץ: אחת הטענות של הרשמים שזה יפגע בסדר הטבעי, יעמיס על העבודה וכו'.

יואל ליפשיץ: גם אצלנו במשרד הבריאות יש בחינת בקשות לרישום תכשירים, יש לנו עומס, לפעמים אנחנו גם לא עומדים בלוחות-הזמנים שנקבעו בחקיקה, אבל עדיין יש לנו אפשרות לבחינה ולהקדמת התור.

יואל ליפשיץ: אפשר לקבוע כללים לזה, אפשר לקבוע כללים מאוד-מאוד מוסדרים לנושא הזה, איזה בקשות בוחנים, ולא כל בקשה שנזרקת לכאורה תחת אינטרס הציבור.

אסא קלינג: כפי שנאמר כאן על הדרך שייתכן שזה פוגע בסדר הטבעי ובסדר הנכון של הדברים, צריך להבין שבחינות על אתר זה החריג שבחריג.

אסא קלינג: מתוך כ-7,200 בקשות שנבחנו בשנה שעברה רק כ-100, הוגשו לגביהן בקשות לבחינה על אתר.

נעמה מנחמי: וכמה ניתנו?

אסא קלינג: רובן נעתרו, מאחר שהן עמדו בכללים הללו.

אסא קלינג: צריך להבין שכל בקשה כזאת לבחינה על אתר משפיעה, כפי שגב' חכמי ציינה קודם, על כך שכל אותו סוג, כל אותן אמצאות קרובות, נבחנות.

אסא קלינג: כלומר, הבוחן צריך לפתוח את כל אותם התיקים הסמוכים והקרובים ולעשות עבודה.

אסא קלינג: הוא לא יקפיץ את אותן בקשות אחרות לראש התור, אבל זה מטיל עליו מעמסה שלו היתה לו הוא היה עובד לפי הסדר, וכך השיטה פועלת.

אסא קלינג: כך בודקים מה הוא ידע קודם, כך בודקים מי חופף למי, מיהו הזוכה.

אסא קלינג: כלומר, השיטה שלנו היא כל הקודם זוכה.

אסא קלינג: כך אנחנו בוחנים, וכל בחינה על אתר כזאת היא מפריעה והיא פוגעת בשיטה.

אסא קלינג: בסופו של דבר היא פוגעת בשיטה, כי כאשר אתה מוציא דברים מהסדר, טעויות קורות, וכך גם צריך לראות את כל העניין של בחינה על אתר.

אסא קלינג: נכון להיום נעשה שימוש במשורה, לכן הוא גם ניתן במשורה.

אסא קלינג: צריך לשים לב למשל לעניין של בקשות ירוקות.

אסא קלינג: בקשות ירוקות זה סוג בפני עצמו.

אסא קלינג: שם הכמויות הן כמויות מאוד קטנות לצערנו.

אסא קלינג: סך הכול ביקשו מאתנו בשנה שעברה סדר גודל של קצת יותר מ-30 בקשות כל אותה שנה בתחום הירוק, דהיינו, זו לא מעמסה גדולה.

אסא קלינג: כאשר כאן מדובר בכל תחום הפארמה, שעכשיו אני אצטרך להקפיץ לראש התור, לבחון את כל בקשות הפארמה שהן השיעור הכי גדול של בקשות אצלי, כרגע אני לא יודע איך אני אעשה את זה ואיך אני אעמוד בזה מבחינת המעמסה.

אסא קלינג: גם כאן משרד הבריאות בא ואומר: הטיעון המרכזי שלו שהוא לא יודע מה להכניס לסל.

אסא קלינג: אני גם לא יודע אילו טיעונים כאן אוכל לקבל ולא לקבל מטעם אותו צד ג' שמעוניין לקדם את התור.

אסא קלינג: האם הכנסת תרופה X לסל או לא היא שיקול שאני יודע להחליט האם זה שיקול לגיטימי לקיצור התור?

אסא קלינג: איזה כלים יש לי לבחון האם זה שיקול נכון?

דוד רותם: אסא, עצור, שום דבר לא.

דוד רותם: אתה לא תבחן ולא תחליט ולא שום שיקול.

דוד רותם: אם אני בא, אני צד ג', ואני משלם אגרה, היא תהיה אגרה גדולה כדי שלא יבואו על כל פטנט, אלא מי שירצה לזרז את הטיפול ישלם אגרה, והוא מקבל בדיקה מוקדמת.

מאיר פרוש: מסלול לעשירים ומסלול לעניים.

דוד רותם: אתה יודע מה, כן.

דוד רותם: ואתם העשירים, מה הבעיה שלך?

דוד רותם: מה מפריע לך?

מאיר פרוש: יוצרים פה מסלול מהיר לאלה שיש להם המשאבים.

דוד רותם: אלה שיש להם משאבים והם מוכנים לסכן כדי לבדוק מהר.

מאיר פרוש: קודם כול, כהגדרה יוצרים פה אפליה - -

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: אפליה.

מאיר פרוש: - - דבר שני, נניח שאני כפארמה, אני רוצה להקדים את זה.

מאיר פרוש: לא ברור לי, והייתי רוצה לשאול כי אני לא יודע.

מאיר פרוש: האם זה מקובל ככלל במדינות ארצות-הברית ואירופה, בהתאם להסכם, אם אתה עושה פה הפרה?

דוד רותם: לא מעניין אותי.

דוד רותם: הטעות שלכם היא שאתם חושבים שאני חי בארצות-הברית.

דוד רותם: אני לא חי בארצות הברית, יש לי גם תעשייה ישראלית שאני צריך לדאוג לה.

יצחק הרצוג: יש פה בעיה אמיתית בנקודת המבט בין משרד הבריאות לבין משרד המשפטים או הרשם.

יצחק הרצוג: אתה רואה את זה בגלל בעיה נקודתית שיש לך באישור תרופות לסל.

יצחק הרצוג: השאלה מה הם תנאי הסף לאישור תרופה לסל ולמה זה בכלל רלוונטי?

יואל ליפשיץ: לא.

יואל ליפשיץ: אנחנו רואים את זה דווקא מעולם הפטנטים, בגלל התארכות הבקשות וכל הדיונים שקורים בהארכות פטנטים ומה זה בדיוק פטנט, וזה קצת שונה ממה שאנחנו רואים כאמצאה אצלנו, כרישום של תכשיר או בנושא של התוויה רפואית.

יואל ליפשיץ: זה מפריע לכל הטיפול הרפואי, מה מותר, לנגישות, לירידת המחירים, לקבלת ההחלטות, להרחבת התוויות.

יצחק הרצוג: מה עשיתם בעניין?

מאיר פרוש: ועדת הסל בוחנת מידע של פטנטים?

דוד רותם: לא, הוא בודק מחירים - -

יואל ליפשיץ: קודם כול התשובה היא כן - - -

דוד רותם: - - וברגע שהפטנט שלך נדחה, המחיר יורד פלא פלאים.

דוד רותם: זה מה שמעניין אותי כציבור.

יואל ליפשיץ: יש פסק דין מפורסם של אביק תעשיות כימיות שנרשם בשנות ה-50.

יואל ליפשיץ: ברישום תרופות אנחנו לא מתעסקים עם נושא הפטנטים, אלא הרשם, אבל כשאנחנו שוקלים בוועדת הסל, אנחנו לא רק שוקלים היבט רפואי, אלא היבט כלכלי, חברתי ונגישות לתכשירים.

יצחק הרצוג: מה עשיתם בעניין?

יואל ליפשיץ: מה שאנחנו עושים בכל שנה, אנחנו סוקרים את הפטנטים, אנחנו מסתכלים לפעמים מתי הם אמורים לפוג, אם זה שנתיים קדימה או שלוש, ולפי זה גם מתמחרים.

יואל ליפשיץ: חברי מרשם הפטנטים מנסה להפחיד אותנו בנושא של עלויות - - -

אסא קלינג: אני לא מנסה להפחיד אף אחד.

יואל ליפשיץ: גם אנחנו כשהביאו לנו בפעם הראשונה את ההצעה להקדים תור, גם אנחנו התנגדנו מאותם שיקולים של עומס, פגיעה בשוויוניות וכו', אבל בסופו של דבר כשאתה בוחן את ההליך, ויש לנו 5,000 תכשירים, 500 חידושים בשנה, אנחנו מתעסקים עם המון טכנולוגיות, המספר הוא קטן.

יואל ליפשיץ: אנחנו מגיעים בשנה לקידום או מה שנקרא בחינה על אתר בין 7 ל-11 תכשירים בשנה.

יצחק הרצוג: על-פי הקריטריונים הקיימים.

יצחק הרצוג: כמה זה יהיה אם תפתח את הסכר?

יואל ליפשיץ: אני אומר בנושא של הקדמה.

יואל ליפשיץ: בעיקר נהנית אצלנו תעשיית הפארמה בנושא הזה, ולא מדובר בכמויות עיקריות, זה לא על כל התכשירים ולא כולם מגישים כדי להקדים את התור.

יצחק הרצוג: צריכה להיות פה עבודת מטה.

יצחק הרצוג: אני לא יכול לקבל שתי עמדות ולהגיד מה אני כותב.

קריאה: יש עמדה שלישית.

דוד רותם: אנחנו נקבע.

יצחק הרצוג: אני לא מספיק מבין מה ההבדל בין קריטריונים לגדר פרוצה.

דוד רותם: מכיוון שאני גומר את הישיבה, עד הישיבה הבאה נשב ונגבש את זה.

ערן ברקת: אם אפשר, מלה אחת.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: אני נועל את הישיבה.

דוד רותם: נחזור לזה בישיבה הבאה.

דוד רותם: תודה רבה לכם.