ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 547, 2012-02-01 09:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: שנלר פה?

עתניאל שנלר: כן.

דוד רותם: הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 7) (הפעלת צו הגבלה), חבר הכנסת עתניאל שנלר - - -

קריאה: לא שומעים - - -

דוד רותם: מי שלא שומע, לא צריך לשמוע.

דוד רותם: וחבר הכנסת זבולון אורלב.

דוד רותם: כולם שמעו זבולון אורלב?

דוד רותם: בסדר.

דוד רותם: כן, רבותי, צריך לגמור.

תמי סלע: להציג מה השונה?

דוד רותם: כן.

תמי סלע: קודם כל, אגיד שההצעות מוזגו וגם אושר במליאה הפיצול של החלק שמדבר על המערכת של מעקב ופיקוח, אז כרגע זאת הצעה אחת.

תמי סלע: בעצם השינוי בעקבות הדיון הקודם, השינויים שהוכנסו לתוך הנוסח שהיה על האתר – עדיין יש פה נוסח שמבחין בין פסקי-דין של חיוב וכפייה לבין פסקי-דין של המלצה ולשון אחרת גם מבחינת המועדים, וגם מבחינת הצורה שבה הניסוח של הסמכויות של בית-הדין בדיון במובן הזה שפסק-דין שכופה או מחייב, הדיון בסידור הגט הוא לא יאוחר מ-45 ימים וזה לא השתנה, והדיון במתן צו הגבלה, אם לא סודר הגט, הוא 15 ימים לאחר מכן.

תמי סלע: יש פה שינוי במועד לגבי פסקי-דין הפחות מחמירים של מצווה או לשון אחרת מ-105 ימים אחר כך זה ירד ל-90, ל-75 ימים פלוס 15 ימים בעצם, שזה בסך הכול 90 ימים, ועדיין הדיון מנוסח בצורה יותר רכה, כלומר, דיון מעקב שבו בית-הדין יהיה רשאי ליתן צו הגבלה.

תמי סלע: צריך אולי כן להדגיש שבשני המקרים הוא לא "מחויב" לתת צו הגבלה, בשני המקרים הוא "רשאי" לתת צו הגבלה, אבל המחויבות לדון במתן צו הגבלה, לכאורה, היא יותר חזקה בסוג הראשון של הדיונים, אם אפשר להסביר את זה ככה.

תמי סלע: זה שינוי אחד.

תמי סלע: עניין אחר שעלה בדיון הקודם בעצם, זה בסעיף הערעור 4א שבו יש את סעיף קטן (ב) שאומר: "קיים בית הדין דיון כאמור בסעיף 4(א) ולא ניתן צו הגבלה", וההבהרה היא בעצם בהתאמה לסעיף 4: "בתוך עשרים ואחד ימים ממועד הדיון.

תמי סלע: ..

תמי סלע: יראו זאת כהחלטה שלא ליתן צו הגבלה ובעל דין רשאי לערער על ההחלטה כאמור בפני בית הדין הרבני הגדול", יש פה הצעה להאריך את התקופה "בתוך 60 ימים...

תמי סלע: מיום הדיון", ואז בעצם הדיון עולה לדרגה של בית הדין הרבני הגדול, "על הדיון בבית הדין הרבני הגדול יחולו ההוראות החלות על דיון במתן צו הגבלה ובלבד שדיוני המעקב כאמור בסעיף 4(ג1) יתקיימו בפני דיין של בית הדין הרבני הגדול".

תמי סלע: אלה השינויים שהיו הנוסח שדנו בו בישיבה הקודמת.

דוד רותם: כן, פרץ מה אתה אומר?

דוד רותם: מה מפריע לך?

פרץ סגל: ראשית, העמדה שלנו וכמונו גם סבר מבקר המדינה שהנוסח הנוכחי של החוק, אני יכול לומר גם כמי שהיה אחראי לחקיקה, זה היה בשיתוף פעולה מלא של בתי-הדין הרבניים, שבית-הדין הרבני חייב לדון במתן צו הגבלה.

תמי סלע: חייב לדון, הוא חייב לתת.

פרץ סגל: סליחה, חייב לתת צו הגבלה.

תמי סלע: הוא חייב לתת צו הגבלה.

פרץ סגל: הוא חייב לתת צו הגבלה, זה נובע מהצירוף של שני הסעיפים – סעיף 1 וסעיף 4.

פרץ סגל: המטרה של סעיף 1 אומר את המטרה של החוק, והמטרה של החוק היא להביא לכך שפסק-דין יקוים, ואם אין צו הגבלה ומשאירים את זה לרצונו של האיש בלי שפועלים נגדו, הרי למעשה פסק-הדין לא מקוים.

פרץ סגל: אולי כדי להבהיר את הדברים, הרי אם במדינה אחרת בית-משפט קובע שהאדם צריך להתגרש, די בהכרזה של בית-המשפט כדי שהוא יתגרש.

פרץ סגל: פה אנחנו אומרים: צריך מעשה מצד הבעל, אבל כל עוד המעשה לא נעשה – זה לא הוצאה לפועל כפי שבדרך כלל חושבים, יש פה פסק-דין ואחר כך הולכים להוצאה לפועל כדי לגבות את הכסף, זה לא שבאים לגבות את הגט, כי בית-הדין למעשה לא אמר אלא דבר אחד: האיש, חובה עליו, מצווה עליו, וגם מצווה זה דבר לא פשוט למי שחי בעולמה של תורה.

דוד רותם: אם תוגש עתירה נגד בית-הדין הרבני במקרה הזה שהוא לא כפה גט, אני מניח שהיועץ המשפטי לממשלה לא יגן עליהם.

פרץ סגל: אכן כך.

פרץ סגל: להיפך, העמדה שלנו תהיה כפי שנקבעה בעקבות דוח המבקר - -

דוד רותם: שמעתם?

פרץ סגל: - - שאכן נגיש - - -

דוד רותם: מתי העתירה תוגש?

בתיה כהנא דרור: כשיגיע המקרה הנכון.

דוד רותם: מה זה המקרה הנכון?

דוד רותם: אם בית-הדין לא כפה גט, זה המקרה הנכון.

בתיה כהנא דרור: המקרה הנכון הוא כאשר לא ניתנו סנקציות לפי החוק והפרשנות של היועץ המשפטי.

בתיה כהנא דרור: זה המקרה, ברגע הזה אנחנו - - -

תמי סלע: לפי הפרשנות - - -

בתיה כהנא דרור: אבל אני חושבת שזה לא מספק כרגע.

דוד רותם: כן, לפי הפרשנות שלו יש הרבה מאוד מקרים.

בתיה כהנא דרור: בדיוק, לכן אני חושבת שזה לא מספק וכן צריך לעגן את זה בחוק בצורה מאוד ברורה, להגיד את זה.

דוד רותם: טוב.

פרץ סגל: ברשותך, כלומר לעגן שיהיה מפורשות, זה הנוסח שיבהיר שזאת חובת בית-הדין, זאת הכוונה שלך?

בתיה כהנא דרור: כן.

תמי סלע: אבל אולי רק להעיר הרי - -

בתיה כהנא דרור: שזה מטרת - - -

תמי סלע: - - בסך הכול אמרת פה שעמדת הממשלה, איך שהצגת אותה, בכלל מתנגדת לכל שינוי בחוק בנוסח הקיים.

תמי סלע: עמדת ועדת השרים היתה לתמוך בהצעת החוק בכפוף לתנאי אחד.

פרץ סגל: בכפוף לתנאי שלא תהיה שום הבחנה בין פסק-דין מחייב, כופה, מצווה, ראוי או לשון אחרת.

עתניאל שנלר: כן, בסדר.

תמי סלע: לא, בכפוף לזה כן תמכתם בשינויים שהוצעו בהצעת החוק.

זבולון אורלב: כתוב בהחלטת ועדת השרים, מה שאתה אומר כרגע?

דוד רותם: כן.

דארין דניאל: בהצעת החוק המקורית לא היו שינויים כמו שיש שינויים עכשיו - -

תמי סלע: לא בעניין הזה, אבל כן היו שינויים במועדים.

דארין דניאל: - - היה שינויים רק במועדים, אז למועדים אנחנו לא התנגדנו, גם לא מתנגדים היום.

דארין דניאל: אבל השינויים האחרים שהוסבו משנים לחלוטין את ההצעה, בוודאי שהחלטת ועדת השרים היא לא - - -

עתניאל שנלר: אני הצעתי הצעה לפתרון הבעיה הזו, שלא ליצור שינוי מהותי בכלל, הצעתי לפני הדיון בפני שר המשפטים - - -

דוד רותם: בהחלטת ועדת השרים תמיכת הממשלה הותנתה בתנאי מפורש שלא יצומצם האמור בסעיף 1(ב) ש"אין נפקה מינה" לעניין מתן צווי הגבלה בין "לשון של כפיה, חובה, מצווה, הצעה או לשון אחרת".

עתניאל שנלר: מה שאני הצעתי בשביל לפתור את הבעיה הזאת, ואני הולך כאן בעצם נגד ההבנות והסיכום שהיו, לגבי לשון אחרת שקיימת כאן, שבמקום שיהיה כתוב שבו יהיה "רשאי" ליתן צו הגבלה, אתמוך ברעיון שבו "יקיים" בית-הדין דיון על צו הגבלה.

עתניאל שנלר: אומנם יהיה כתוב דיון מעקב ובו יקיים - - -

דוד רותם: כשיש החלטה של ועדת שרים, אתה לא יכול להתנות עליה.

דוד רותם: אתה התחייבת ללכת לפי החלטה של ועדת שרים, אז או שאתה מקבל את זה או שאתה לא מקבל את זה.

דוד רותם: אתה לא מקבל את זה, אני מחזיר להם את זה לוועדת שרים.

עתניאל שנלר: מה זאת אומרת?

דוד רותם: אתה שוכח, אני חבר קואליציה.

עתניאל שנלר: רגע, אני לא מבין לאן אתה מנסה לדחוף את זה עכשיו?

דוד רותם: אני מנסה לדחוף את זה לכך שאין לך ברירה, ואין לזבולון ברירה, ואין לי ברירה אלא לקבל את התנאי הזה, שגם אם כתוב "כל דרך אחרת", זה יהיה מצב שחייבים לכפות גט.

דוד רותם: אתה אומר לי שהם לא יעשו את זה, אני מסכים אתך, אבל זה מה ש - - -

עתניאל שנלר: לא רק שלא יעשו - עד היום מסורבות הגט - -

דוד רותם: עתני, למה אתה מתווכח אתי?

עתניאל שנלר: - - ממשיכות להיות מסורבות גט בגלל משרד המשפטים.

דוד רותם: למה אתה מתווכח אתי?

דוד רותם: תגיד, אני עשיתי לך משהו?

עתניאל שנלר: למה שתעשה לי משהו?

דוד רותם: תלך לוועדת השרים - אתה היית יכול להגיד כשהחוק שלך עלה שאתה לא מסכים לתנאים שלהם.

דוד רותם: אתם קודם מסכימים ואחר כך אתם באים אלי שאני אפר לכם התחייבויות.

עתניאל שנלר: לא, כי כשאני דיברתי עם שר המשפטים על הדבר – ואני אומר את זה לפרוטוקול – מספר פעמים על החוק הזה והסברתי לו את האילוצים של סך הכול המערכת, כולל בתי-הדין הרבניים, כולל הרבנים הראשיים, הוא לא העמיד את הדברים בצורה שמעמידים אותם כאן עכשיו.

עתניאל שנלר: אני משתדל להיות בלשון מאוד רגישה ועדינה עכשיו.

דוד רותם: עתני, אבל בלשון מאוד עדינה יש רק בעיה אחת, אתה יודע אני חדש יותר ממך פה, אתה יותר ותיק ממני.

עתניאל שנלר: ביומיים.

דוד רותם: מה זה חשוב?

דוד רותם: גם ביומיים זה יותר ותיק ממני.

דוד רותם: אני רוצה רק להזכיר לך דבר אחד, שר המשפטים עלה על הדוכן, אחרי שאתה הצגת את החוק שלך, ואמר בתנאי שאל"ף, בי"ת, גימ"ל, דל"ת, ואז יושב-ראש הישיבה פנה אליך ושאל אותך אם אתה מסכים לתנאים, ואמרת לו כן.

דוד רותם: עכשיו אתה אומר לי: רגע, אבל דיברתי עם שר המשפטים - - -

עתניאל שנלר: אז אני מציע דבר נושא פשוט, אתה כיושב-ראש הוועדה תצביע על מה שאתה חושב שנכון - להוריד, לא להוריד לאותו נוסח, אני אגיש הסתייגות שהיא תהיה הנוסח הזה - - -

דוד רותם: אתה לא מבין שפה אורלב ואני נפיל לך את ההסתייגות.

עתניאל שנלר: למה?

עתניאל שנלר: בשביל מה?

דוד רותם: מה זה למה?

דוד רותם: היא תעלה למליאה - -

עתניאל שנלר: שהיא תעלה למליאה.

דוד רותם: - - והיא תיפול במליאה.

עתניאל שנלר: עזוב, מה אכפת לך?

עתניאל שנלר: אם נצליח לשכנע את שר המשפטים שעד היום יש מסורבות גט בגלל העקשנות של משרד המשפטים - - -

פרץ סגל: אין מסורבות גט בגלל משרד המשפטים.

דארין דניאל: אין מסורבות גט בגלל משרד המשפטים.

עתניאל שנלר: רק בגלל משרד המשפטים.

עתניאל שנלר: כך אני חושב, מה לעשות?

פרץ סגל: לא.

דוד רותם: פרץ, למה אתה מתווכח?

דוד רותם: אתה לא מבין, בתי-הדין הרבניים לא דואגים לכך שיהיו, הארגונים לא דואגים לכך שיהיו - -

דארין דניאל: רק משרד המשפטים.

דוד רותם: - - רק משרד המשפטים.

דוד רותם: אתה לא יודע את זה וזה המצב.

עתניאל שנלר: נכון, נכון.

דוד רותם: אני מסכים אתך.

עתניאל שנלר: באמת ככה, אז ממה נפשך?

עתניאל שנלר: אם שר המשפטים יסכים - - -

דוד רותם: אני לא מבין, אז למה אתה מציע חוק כזה?

דוד רותם: תציע הצעת חוק לפרק את משרד המשפטים, נפתור את הבעיה.

עתניאל שנלר: זו הצעת חוק שראויה לדיון.

עתניאל שנלר: אבל משום שאני חושב שהעקשנות הזאת אין לה שום דבר מהותי אלא נגד אנשים, פשוט זה עקשנות נגד אנשים, ואני אומר את זה גם בתקשורת אם צריך, כי זה פשוט עקשנות נגד אנשים.

עתניאל שנלר: כי אם לא מבינים שבתי-הדין הרבניים צריכים את הפער הזה בגלל שאלות הלכתיות לשיטתם, גם אם ד"ר סגל חושב שהוא מבין בהלכה יותר טוב מכולם, אם לשיטתם הם צריכים את ההבחנה הזאת - - -

דוד רותם: לא, אבל אני קודם כל מציע שאעצור את הישיבה ואני אדחה את המשך הדיון - -

עתניאל שנלר: לא, למה?

דוד רותם: - - כדי שתוכל לדבר בתקשורת.

דוד רותם: לא, אתה לא מבין.

דוד רותם: מה, אתה מאיים עלי עם תקשורת?

דוד רותם: נו, באמת.

עתניאל שנלר: אוי, דודו, נו, באמת.

דוד רותם: עתני, אני נורא אוהב את האיומים האלה, אני אדבר בתקשורת ואני אגיד בתקשורת.

דוד רותם: מה אכפת לי מה שתגיד בתקשורת.

עתניאל שנלר: דודו, נו, באמת.

עתניאל שנלר: אני אומר דבר נורא פשוט, לשיטתי, אני מאמין בזה בכל לב, העקשנות של משרד המשפטים לא מקדמת את הפתרון.

עתניאל שנלר: אני חושב שבית-הדין הרבני דרש את ההבחנה הזו וסיבותיו עמו והוא נימק את זה בהרבה ישיבות, בהרבה שעות, הסביר את הפערים האלה.

עתניאל שנלר: העקשנות דווקא ככה או לא, היא לא מועילה לעניין, פשוט לא מועילה לעניין.

עתניאל שנלר: ניסיתי ללכת לקראתכם בניסוח שהתקרב מאוד-מאוד וכן להשאיר את ההבחנה, אבל לא המהותית אלא רק הסמנטית, אבל כנראה שהרצון לכופף גדול יותר מהרצון לחשוב, ואין לי יכולת להתמודד מול השכל של אנשים, מה אני יכול לעשות?

תמי סלע: אפשר לנסות להציע הצעה שאולי היא איזושהי פשרה בין הגישות?

תמי סלע: אני לא יודעת מה תהיה עמדתכם.

עתניאל שנלר: אפשר, אדרבה.

תמי סלע: מצד אחד, כן לקבוע סעיף 1 בדומה למה שקיים היום וללכת על ה-45 ימים שהוא חל על כל סוגי פסקי-הדין והוא נוקט באותה לשון שמתייחסת לדיון, אבל לומר שאם פסק-דין הוא לא מסוג חיוב כפייה, אז דיין של בית-הדין הרבני הגדול יכול לתת ארכה לקיום הדיון במתן צו ההגבלה.

עתניאל שנלר: אני אגיד לך מה הבעיה בכל הסעיף הזה בצד הארכה.

עתניאל שנלר: המשמעות היא שכל פסק-דין, כל 45 יום יהיה דיון, זה טוב.

עתניאל שנלר: אלא מאי, זה דורש לפנות לאוצר עכשיו ולבקש ממנו עוד חמישה-שישה הרכבים.

תמי סלע: לא, לא בהכרח כל 45 יום יהיה דיון.

תמי סלע: קודם כל, יכול להיות - -

עתניאל שנלר: אבל הויכוח על הזמן היה בגלל זה.

תמי סלע: - - שבאיזשהו שלב גם יינתן גט, ואז לא צריכים להמשיך לקיים כל הזמן דיוני מעקב, זה חלק מהרעיון.

דוד רותם: אתה גם חבר הוועדה לבחירת דיינים - -

עתניאל שנלר: כן.

דוד רותם: - - אז אתה תדאג לכך שזה - - -

עתניאל שנלר: אז אני אומר, אז אי-אפשר להרחיב?

תמי סלע: ואם הרכב בית-הדין יודע שזה מקרה שבאמת רוצים לעודד שלום בית, אז הם יפנו לדיין של בית-הדין הרבני הגדול מראש ויגידו: אין טעם לקיים את הדיון במתן צו הגבלה במועד הזה, כי זה מקרה – הרי אנחנו יודעים גם שהרבה מהתיקים שבהם פסק-הדין ניתן בלשון אחרת או מצווה, זה לא מקרים שבאמת בית-הדין חושב שיש סיכוי לשלום בית.

תמי סלע: אם זה כן מקרה כזה, אז הוא יבקש את הארכה ולא יתקיים הדיון הראשון - - -

דוד רותם: אתה לא צריך לדאוג, לא יהיו פסקי-דין כאלה.

דוד רותם: אין לך מה לדאוג.

תמי סלע: זה מצד אחד שומר על המסגרת של סעיף 1 שמתייחס לכל פסקי-הדין, אבל נותן איזושהי הקלה אם זה פסק-דין - - -

עתניאל שנלר: תמי, תחזרי עוד פעם על ההצעה שלך.

תמי סלע: הסעיף הבסיסי יהיה סעיף 4(א) כמו שעכשיו כתוב ב-4(א)(1), אבל הוא יתייחס לניתן פסק-דין, לא רק כופה ומחייב, ניתן פסק-דין, כמו באחד הנוסחים שהיו לנו קודם.

תמי סלע: ויש סעיף שיאמר שאם פסק-הדין אינו פסק-דין הכופה או מחייב את הצדדים להתגרש, אז דיין של בית-הדין הרבני הגדול יכול לתת ארכה לקיום הדיון במתן צו ההגבלה של 30 או 45 ימים, אם הוא סבור שיש סיכוי לשלום בית.

דוד רותם: טוב.

עתניאל שנלר: האם צריך להוסיף את המלים: אם יש סיכוי לשלום בית?

תמי סלע: לא.

דוד רותם: מה אומר פרץ?

פרץ סגל: כשבית הדין כבר נותן פסק-דין זה כבר לא שלום בית, אין שום סיכוי לשלום בית אחרת בית-הדין לא היה נותן את פסק-הדין ולא היה אומר מצווה להתגרש או ראוי להתגרש וכדומה.

בתיה כהנא דרור: אבל זה מתייחס לטענה שהם צריכים יותר ימים בהמלצה.

בת-שבע שרמן-שני: שיהיה רשום שאם הוא סבור שיש סיכוי לשלום בית - - -

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: קודם כל, אין דבר כזה שבית-הדין לא סבור שיש סיכוי לשלום בית - -

בתיה כהנא דרור: אבל אין צורך להגיד שלום בית.

דוד רותם: - - גם כשבאים לדבר ולסדר את הגט, אז בית-הדין עדיין סבור שיש מקום לשלום בית.

בת-שבע שרמן-שני: - - -

בתיה כהנא דרור: בית-הדין כל הזמן - - - שלום בית.

בת-שבע שרמן-שני: אחרת הם יאריכו כל הזמן.

בתיה כהנא דרור: אז הוא יגיד שיש סיכוי לשלום בית.

בתיה כהנא דרור: ולמה דווקא שלום בית?

תמי סלע: בסדר, אני תוך כדי מציעה, לא חייבים לכלול את הפסקה הזו.

תמי סלע: זה גם יעורר אולי יותר התנגדות אלא שהוא רשאי להאריך מטעמים שיירשמו.

בתיה כהנא דרור: הוא יהיה רשאי להאריך בעוד כך וכך.

בת-שבע שרמן-שני: אני חושבת שכן - -

בתיה כהנא דרור: ואז ההפרדה ממילא תתבטל בימים.

בת-שבע שרמן-שני: - - חשוב שיהיה כתוב שזה דווקא אם הוא סבור שיש סיכוי לשלום בית, ואז יש אפשרות לבחון את הסבירות של ההחלטה, האם זה החלטה סבירה או לא.

בת-שבע שרמן-שני: צד שבפירוד שבע שנים, כבר אין פסק-דין לחיוב וכפייה, דיין בית-הדין הגדול מחליט לתת הארכה לדון בסנקציות כי יש סיכוי לשלום בית, אני חושבת שזה יהיה פסק-דין שהוא לחלוטין לא סביר ועל זה אפשר שתהיה ביקורת, אבל אם - - -

דוד רותם: רגע, למה הוא לא סביר?

דוד רותם: מה, אחרי שבע שנים כבר נגמר הסיכוי לשלום בית?

דוד רותם: אני לא מבין על מה אתן מדברות, אני מצטער.

תמי סלע: אפשר גם ללכת הפוך ולהגיד שהוא יכול לתת ארכה - - -

מיכל לאב-שורץ: אני לא מסכימה, אני ממש לא מסכימה.

מיכל לאב-שורץ: אני חושבת שזה עלול לגרום למצבים שבית-הדין כל הזמן יכריז על שלום בית, וראו את המצבים של שבע שנים של פירוד - בית-הדין חושב שיש שלום בית.

דוד רותם: זה נכון, בית-הדין כל הזמן יכריז על שלום בית, ובצדק, צריך תמיד לעשות שלום בית.

בתיה כהנא דרור: אבל זה מה שנראה בעיני בית-הדין.

בת-שבע שרמן-שני: הוא יאריך את זה סתם - - -

תמי סלע: אבל זה בכל זאת דיין של בית-הדין הרבני הגדול.

בת-שבע שרמן-שני: אז מה, אבל את מעדיפה שהוא יוכל להאריך את זה בלי שום תירוץ?

בתיה כהנא דרור: לא, זה פעם אחת, הארכה של פעם אחת.

דוד רותם: כן, עתני.

עתניאל שנלר: אני אציע את ההצעה הבאה, על מנת כן להגיע לידי הבנות - הדבר שהטריד מאוד את הרב הראשי, את הרב עמר, היתה האינטנסיביות שדורשת הרבה מאוד הרכבים.

עתניאל שנלר: משום שהטענה שלכם זה השוויון בלשון ולא בפרוצדורה – אם אני מבין נכון את מה שעומד אחרי הדבר הזה, על אף שאני לא מקבל אותו – אם אנחנו ניקח את סעיף (א)(1) ובמקום 45 ימים בסעיף (א)(1) יהיה כתוב 75 ימים כמו שהוסכם בישיבה הקודמת על בסיס הנוסח הקיים, אני אציע שנסכים על הדבר הזה, זה בעצם התקפלות בפני ועדת שרים, אבל זה משאיר - - -

דוד רותם: מה זה התקפלות בפני ועדת שרים?

דוד רותם: זה הסכמה שלך עם ועדת שרים, ריבונו של עולם, תעשה כמוני, תלמד - אני אף פעם לא מסכים לתנאים של ועדת שרים, תתנגדו.

עתניאל שנלר: טוב, בקדנציה הבאה.

תמי סלע: זאת אומרת שזה יחול על כל סוגי פסקי-דין, אבל המועד יהיה 75 ימים.

עתניאל שנלר: כן, אבל יהיה כתוב: "ניתן פסק-דין הכופה או מחייב או כל לשון אחרת", זה יופיע בצורה הזאת.

עתניאל שנלר: לא צריך לשנות את המהות, אבל חשוב "החיים והמוות ביד הלשון".

עתניאל שנלר: זה חשוב שיהיה כתוב כך – דין הכופה או מחייב או כל לשון אחרת את הצדדים להתגרש, יקבע בית-הדין לא יאוחר מ-75 ימים מיום פסק-הדין, לא סודר הגט, יקיים בית-הדין תוך 15 יום צו הגבלה.

דוד רותם: יופי.

עתניאל שנלר: עכשיו אני מבקש - - -

דוד רותם: פרץ, מה דעתך?

פרץ סגל: לצערי, זה משנה את המצב החוקי הקיים היום, כי היום המצב - - -

מיכל לאב-שורץ: זה מרע.

פרץ סגל: מרע אותו.

פרץ סגל: אני באמת לא מבין.

פרץ סגל: הרי החוק נחקק כדי שבית-הדין, אחרי שהוא פסק, והוא פסק שהוא הגיע למסקנה שאין סיכוי לשלום בית, והוא פסק שעל הצדדים מצווה להתגרש, פירושו של דבר מצווה.

פרץ סגל: עכשיו בא החוק ואומר: כדי שהמצווה הזאת תתבצע בית-הדין צריך לתת צו הגבלה.

פרץ סגל: עכשיו אנחנו באים ואומרים: לא, לא צריך לקיים את המצווה הזאת, זו מצווה שלא חייבים לקיים אותה, אומנם בית-הדין פסק אותה, אבל אם אדם רוצה יקיים, לא רוצה - לא יקיים אותה.

פרץ סגל: זו המשמעות שאתה רוצה לתת לחוק?

דוד רותם: בוא נאמר ככה, אם אתה אומר לי שבית הדין - -

עתניאל שנלר: לא הבנתי אף מלה ממה שאמרת.

דוד רותם: - - קובע מצוות - מוטב שלא יקיימו אותם.

בת-שבע שרמן-שני: - - - אתם רוצים מועדים ארוכים?

בת-שבע שרמן-שני: תעשו את זה מסידור הגט עד סנקציות, למה עד סידור הגט?

בתיה כהנא דרור: לא, זה פשוט מאריך את המועד של חיוב וכפייה.

עתניאל שנלר: אני לא מבין מה - אני לא מבין מה הם אומרים בכלל.

דוד רותם: עתני, אתה לא מבין?

עתניאל שנלר: אני הסכמתי למה שהם רוצים - - -

דוד רותם: רגע, אומרים לך ארגונים שאתה עושה להם נזק.

עתניאל שנלר: הם אמרו לי את זה כל הזמן, אני יודע את דעתם.

מאירה בסוק: - - -

קריאות: - - -

עתניאל שנלר: משום שהיום אין מסורבות גט והארגונים הגיעו להצלחות מפליגות, יוצאות מן הכלל, אין מסורבות גט, אז כל הכבוד, הצלחתם יפה מאוד.

עתניאל שנלר: מה אתם רוצים לקדם עכשיו?

בת-שבע שרמן-שני: - - - אנחנו מנסים לקיים דיון, אני מנסה להבין, אני רוצה לשאול, למה המועד הארוך הוא מהחיוב ועד סידור הגט ולא - אם מדברים על מועדים - למה לא מסידור הגט ועד מתן הסנקציות?

בת-שבע שרמן-שני: אם הוא חייב או כופים אותו לתת גט, צריך כמה שיותר מהר לקבוע - אולי הוא רוצה לתת גט?

בת-שבע שרמן-שני: תקופה של 15 יום - - -

קריאות: - - -

עתניאל שנלר: אני גם מסכים ללכת לקראתכם עם זה ולומר שמתן הגט יהיה תוך 45 יום, אבל מועד דיון על סנקציות יהיה - -

בת-שבע שרמן-שני: 50 יום.

עתניאל שנלר: - - בתום אותם 90 יום - - -

בת-שבע שרמן-שני: לא, סך הכול יש 90 יום, תעשה את סידור הגט יותר מוקדם.

דוד רותם: עצור, רגע, סליחה.

דוד רותם: פרץ, אני בדקתי עכשיו את החלטת ועדת השרים.

דוד רותם: אני תמיד אומר שחוק יסוד שקובע שהמשפט העברי הוא וכו' - לא מתממש, כי הם פשוט לא יודעים מה זה משפט עברי.

דוד רותם: גם ועדת השרים לא ידעה מה זה מצווה, היא לא חשבה על מצוות.

אברהם מיכאלי: אתה אומר עכשיו לשון הרע.

דוד רותם: אני לא אומר לשון הרע, אני אומר לשון הטוב.

דוד רותם: ועדת השרים אמרה ככה - - -

אברהם מיכאלי: אני רוצה לדעת מי ישב באותו יום בראש הישיבה.

דוד רותם: בדיון השתתפו השרים יעקב נאמן ומשולם נהרי.

אברהם מיכאלי: - - -

דוד רותם: ברגע שהשתתף שם משולם נהרי אתה מבין שלא הבינו מה זה מצוות.

דוד רותם: מחליטים בהתאם לסעיף 56 - -

אורי מקלב: לא, אבל נאמן כבר היה.

דוד רותם: - - לתמוך בהצעת החוק של חבר הכנסת עתניאל שנלר בכפוף לכך שלא יצומצם הקבוע בסעיף 1(ב) בחוק.

דוד רותם: 1(ב) בחוק זה רק נושא הלשון.

דוד רותם: הזמנים - אתה מתנה עכשיו תנאי חדש.

דוד רותם: אם נקבע 75 ימים זה מרע את המצב, אז מה?

פרץ סגל: אין לי בעיה.

פרץ סגל: אם 75 יום כל פסקי-הדין אין לי בעיה.

דוד רותם: כל פסקי-הדין.

תמי סלע: זה מה שהוא אמר.

פרץ סגל: אם זה מה שרוצים - - -

דוד רותם: כל פסקי-הדין בכל לשון.

קריאות: - - -

פרץ סגל: לכן אני שאלתי את חבר הכנסת אם זה מה שהוא רוצה, לגרום לכך, להרע את המצב החוקי הקיים - -

מיכל לאב-שורץ: זה מרע את המצב.

פרץ סגל: - - שיימשך יותר זמן העניין הזה - - -

דוד רותם: הוא בטוח שהוא - - -

עתניאל שנלר: כן, אני רוצה להרע, אני רוצה שיהיו מסורבות גט, בסדר?

עתניאל שנלר: אחרי ההצלחה המפליגה שלכם בחוק הקודם, אני רוצה להרע את המצב.

פרץ סגל: סליחה, זה לא חוק שלנו, עם כל הכבוד - - -

דוד רותם: לא, פרץ, תעזוב, נו.

עתניאל שנלר: כן, אתה עבדת הרבה על החוק ההוא.

דוד רותם: זבולון, מה אתה אומר?

זבולון אורלב: אני קודם כל רוצה לשמוע את דעתם של ארגוני הנשים ואחרי זה אסדר את דעתי.

דוד רותם: טוב.

פרץ סגל: אולי רק לפני כן, הכוונה שלנו שהנוסח הקיים של סעיף 4(א), כפי שהוא היום, שבית-הדין ידון במתן צו הגבלה ולא יהיה רשאי לדון ולא יהיה רשאי מעקב אלא יישאר כפי שהוא.

דוד רותם: ידון.

עתניאל שנלר: זה הצעתי מקודם, כבר בתחילת הדיון הצעתי לכם את זה.

קריאה: בסדר, נו, אז מוסכם, אל תאריך.

עתניאל שנלר: עוד לפני הדיון הצעתי לך את זה.

זבולון אורלב: מה דעתכם?

בת-שבע שרמן-שני: יש פה נציגויות מכמה ארגוני נשים, אני חושבת שכל ארגון מייצג עמדה אחרת.

בת-שבע שרמן-שני: אני מייצגת את ארגון - - -

דוד רותם: לא, כל ארגון מייצג נשים אחרות.

בת-שבע שרמן-שני: נכון, אנחנו מייצגות נשים מסורבות גט בכל הארץ, בסניפים גם בצפון וגם במרכז, ירושלים והדרום, ומהניסיון שלנו, אני רוצה לשאול, אני מבינה שהמועדים מוארכים, עד היום המועדים נקבעו לעניין הסנקציות - כמה ימים מיום שלא סודר גט ידונו בסנקציות, למה מאריכים את המועד - אם צריך 90 יום, נגיד יהיו 90 יום, אבל למה להאריך את המועד עד סידור הגט?

עתניאל שנלר: אני מסכים אתך, יהיה עד סידור הגט 45 יום, כמו שאמרנו, ועד הסנקציות עוד 45 יום.

בת-שבע שרמן-שני: 50 יום, עוד 40 יום.

קריאה: מצוין.

עתניאל שנלר: ואז הגענו למה שהנהלת בתי-הדין הרבניים ביקשה.

עתניאל שנלר: מצד שני לא הארכנו את המועד, אדרבה, אני אתך.

בתיה כהנא דרור: והנהלת בתי-הדין מסכימה לזה?

בתיה כהנא דרור: זו הנקודה הרי שעומדת פה.

דוד רותם: לא, יש לך טעות.

עתניאל שנלר: לא, בתיה זו לא הנקודה שעומדת כאן.

בת-שבע שרמן-שני: את מייצגת את הנהלת בתי-הדין?

עתניאל שנלר: התשובה היא כן.

דוד רותם: לא חשוב מה אומרת ארגוני הנשים, זה רק חשוב לעתני ולזבולון, לא חשוב מה אומרת הנהלת בתי-הדין, לא חשוב כל הדברים האלה, מה שחשוב זה דבר אחד, מה פרץ מסכים ועל זה אני מצביע.

דוד רותם: כן.

מיכל לאב-שורץ: החלטת ועדת שרים ביקשה אומנם לא לצמצם את סעיף 1(ב), אבל כמו שאני מבינה את החלטת ועדת שרים, המשמעות העמוקה של ההחלטה היא לא ליצור נזק, לא להרע את המצב הקיים.

דוד רותם: אין שום משמעות עמוקה בהחלטה של ועדת שרים.

מיכל לאב-שורץ: כנראה אני נותנת יותר קרדיט להחלטת ועדת שרים מאשר ליושב-הראש, אבל כיום החוק אומר שיש לדון בצו הגבלה תוך 30 יום.

מיכל לאב-שורץ: אני לא רואה סיבה לדון במצב של מסורבת גט, מצב שבני הזוג הגיעו לבית-הדין ורוצים להתגרש, לפחות אחד מהם רוצה להתגרש, למשוך את זה על פני זמן בלתי מוגבל.

תמי סלע: לא אומרים בלתי מוגבל.

עתניאל שנלר: טוב, בסדר - - -

מיכל לאב-שורץ: ברגע שיש קביעה לגט, אין שום סיבה - - -

עתניאל שנלר: אי-אפשר לחזור על הטענות האלה עוד פעם, פעם רביעית חוזרים על אותו - - -

מיכל לאב-שורץ: אז בוא נקבע סידור גט תוך 15 יום.

תומר כרמי: מה הרציונל בלהאריך את המועד שקבוע היום?

תומר כרמי: מה הרציונל?

תומר כרמי: אנחנו מנסים להבין.

עתניאל שנלר: אנחנו כאן דיון רביעי שואלים אותן שאלות עם אותן תשובות.

דוד רותם: אני אגיד לך מה הרציונל.

דוד רותם: הרציונל הוא דבר נורא פשוט.

דוד רותם: רבותי, אתם בוועדת השרים ובמשרד המשפטים תומכים בחוק בתנאים אל"ף, בי"ת, גימ"ל, אבל יש גם קואליציה ויש פה גם חברי כנסת שלא מקבלים את כל החלטות ועדת השרים, ואז צריך לדון עם בתי-הדין הרבניים ועם הרבנים הראשיים.

דוד רותם: ושנלר, זה מה שהוא עשה, הוא התאמץ ועבד ורץ אתם כדי להגיע אתם להסכמות, כדי שהם לא יבואו מחר ויגידו: טוב, בסדר, אנחנו מתנגדים לחוק הזה והנהלת הקואליציה, תתמודדו.

אורי מקלב: גם סיכון שהם לא יגיעו לפה?

פרץ סגל: אנחנו דנים יומיום עם בתי-הדין.

פרץ סגל: בעניין הזה יכלו לבוא לדון אתנו - - -

דוד רותם: פרץ, "מִי יִדְמֶה לָּךְ וּמִי יִשְׁוֶה לָּךְ וּמִי יַעֲרָךְ לָךְ", בסדר, אנחנו יודעים, אתם הכול יכולים.

פרץ סגל: לא אמרנו שאנחנו יכולים, אבל הוא מדבר אתנו.

דוד רותם: בסדר, אומר שנלר: זה מה שאני יכול להגיע.

תומר כרמי: מה שאני מנסה לחדד את הנקודה שבעצם כל הצעת החוק הזאת מבחינתנו, בטוח שגם מבחינתכם, אנחנו רוצים לראות איך אנחנו מיטיבים עם הציבור.

תומר כרמי: ומה שאני מנסה להבין, איך תוספת של הימים - - -

תמי סלע: מה זה מיטיבים?

דוד רותם: החלטת ועדת השרים רק תזיק לציבור, שלא יהיה לך שום ספק, לא תהיה החלטה – תגידו, אני לא מבין, אני לא מכיר את בתי-הדין, או אתם לא מכירים את בתי-הדין?

דוד רותם: לא תינתן החלטה בלשון אחרת וכל ההחלטות מעכשיו יהיו או חיוב או כפייה ואם לא, לא יהיו החלטות.

פרץ סגל: מה השתנה עכשיו ממה שהיה עד היום מיום שנחקק החוק?

פרץ סגל: מה השתנה?

דוד רותם: אתה מגביל אותם בזמנים, אתה מטיל עליהם - - -

פרץ סגל: גם החוק היום – מבקר המדינה הרי קבע שהם לא מקיימים את הזמנים.

קריאות: - - -

דוד רותם: מבקר המדינה קבע, אז הם מאוד התרגשו מזה.

בתיה כהנא דרור: רגע, ומה קרה מאז?

תמי סלע: יכול להיות שכשקובעים 30 - - -

בת-שבע שרמן-שני: אז מבקר המדינה יגיד במקום אחרי 30 יום, הוא יגיד את זה אחרי 90 יום.

קריאות: - - -

בתיה כהנא דרור: הרי ראינו שיש 1.5% של שימוש בסנקציות.

תמי סלע: אבל יכול להיות שכשקובעים 30 יום ממתן פסק-הדין, אז זה באמת מנותק מהאפשריות הריאליות ויש פה משהו שהוא קצת יותר ריאלי וחוץ מזה יש פה תוספת של דיוני מעקב - - -

פרץ סגל: היה פסק-דין, מה אפשר יותר מאשר פסק-דין – תמי, אין שום אפשרויות, יש 50 יום - - -

מיכל לאב-שורץ: אין שום בעיה לקבוע סידור גט במועד קבוע, זה בסך הכול להביא את - - -

תמי סלע: לא מדברים היום על סידור גט, היום החוק מדבר על דיון במתן צו הגבלה ופה באמת עושים את ההפרדה הזאת.

דוד רותם: רבותי, תודה.

פרץ סגל: הרי סידור גט זה התוצאה של פסק-הדין, אין משהו אחר.

תמי סלע: בסדר, אבל קובעים לו דיון, זה לא באותו מועד שניתן פסק-הדין.

פרץ סגל: אז קובעים אתו, הפעולה הפיזית של לתת את הגט אין בזה שום דבר.

תמי סלע: הרציונל הוא לשקף קצת יותר אולי את המציאות שהיא גם ריאלית, לא בטוח, אבל יכול להיות שכן, וגם לקבוע דיוני מעקב שהם אמורים לחול - - -

פרץ סגל: תמי, אם בשביל סידור הגט - - -

תמי סלע: שנייה, פרץ, עד שיינתן בסופו של דבר הגט, כלומר, זה לא רק דיון אחד ומתן צו הגבלה.

דוד רותם: תמי, יש לי בעשר ישיבה אחרת, אני רוצה לגמור.

תמי סלע: אני יודעת.

דוד רותם: רבותי היקרים, תמי, תקריאי בבקשה את ההצעה שאת מציעה.

עתניאל שנלר: אנחנו מוכנים - - -

תמי סלע: ההצעה שעלתה פה היא שבסעיף 4(א) יאמר: ניתן פסק-דין הכופה או מחייב או בלשון של מצווה או לשון אחרת, כלומר ניקח בעצם את מה שהיום יש בהגדרה של פסק-דין, יקבע בית-הדין הרבני מועד לסידור גט לא יאוחר מ-45 ימים מיום מתן פסק-הדין, לא סודר הגט, יקיים בית-הדין בתוך 45 ימים מאותו מועד דיון במתן צו הגבלה.

תמי סלע: פסקה 2 תימחק.

אורי מקלב: כמה אמרת?

אורי מקלב: יקיים בית-הדין בתוך?

קריאות: 45 יום.

תמי סלע: 45 פלוס 45, כלומר הדיון במתן צו ההגבלה עצמו יהיה ב - -

דורית ואג: שלושה חודשים אחרי.

תמי סלע: - - אחרי 90 ימים ממועד מתן פסק-הדין, אם לא סודר הגט, זאת המשמעות.

עתניאל שנלר: במקום חודשיים, זה אחרי שלושה חודשים.

תמי סלע: ובעצם הדברים האחרים נשארים כפי שהם בנוסח, אין בהם שינוי.

פרץ סגל: רק שינית שינוי קטן, הארכת את המועד, נניח אם צריך יותר זמן בשביל לסדר את הגט, 30 יום לא מספיק לסדר את הגט?

פרץ סגל: 45 יום?

פרץ סגל: אבל מה שהנוסח הנוכחי של החוק אומר: ידון במתן צו ההגבלה, ואת אומרת: יקיים בית-הדין - - -

דוד רותם: ידון.

תמי סלע: יקיים דיון במתן צו הגבלה.

פרץ סגל: יקיים, אני אומר עוד פעם - - -

תמי סלע: מה ההבדל בין ידון ויקיים דיון?

פרץ סגל: אנחנו פירשנו את המילה: ידון, פירושו של דבר שהוא חייב לקיים דיון.

דוד רותם: אין בעיה, ידון - - -

תמי סלע: יקיים דיון.

דוד רותם: לא, תשאירי: ידון.

דארין דניאל: ידון, שיהיה באותו נוסח.

פרץ סגל: אם את רוצה שיהיה – כלומר, המשמעות של הדבר היא למעשה הארכת המועדים.

תמי סלע: אז ידון בית-הדין בתוך 45 ימים מאותו מועד במתן צו הגבלה.

קריאות: - - -

בתיה כהנא דרור: לא, אבל אז גם יפרשו את זה כרשאי.

בת-שבע שרמן-שני: בדיוק, הם ממילא מפרשים את זה כרשאי, לא משנה מה יהיה כתוב.

דוד רותם: הם יפרשו את זה - - -

קריאות: - - -

בתיה כהנא דרור: צריך לשון יותר חזקה.

קריאות: - - -

דוד רותם: אני לא אכתוב: נקבע סנקציה, חבל.

בתיה כהנא דרור: לא יקבע, ידון, אבל יקיים את הדיון.

בתיה כהנא דרור: יקיים דיון אחרת - - -

עתניאל שנלר: רגע, אני רוצה להבין, גם זה בוועדת שרים כתוב?

דוד רותם: לא.

דוד רותם: עכשיו אתה בבעיה לא עם משרד המשפטים.

עתניאל שנלר: אלא עם יושב-ראש הוועדה.

דוד רותם: לא, מה פתאום יושב-ראש הוועדה?

דוד רותם: יושב-ראש הוועדה מוכן להצביע.

דוד רותם: עם ארגוני הנשים.

עתניאל שנלר: טוב.

דוד רותם: זה אין לך בעיה.

דוד רותם: אז תגיד לאורלב שיגמור את השידור שלו, כי אני הולך להצביע.

עתניאל שנלר: לא, מה הבעיה עם ארגוני הנשים?

עתניאל שנלר: מה הבעיה?

עתניאל שנלר: אני לא מבין.

עתניאל שנלר: כתוב: יקיים בית-הדין.

עתניאל שנלר: למה - - -

אברהם מיכאלי: מתי הסתייגות?

דוד רותם: אתה רוצה להסתייג ממשהו?

אברהם מיכאלי: כן.

דוד רותם: אחרי שאנחנו נצביע.

עתניאל שנלר: קודם כל נצביע ואז תסתייג.

עתניאל שנלר: קודם כל נצביע.

תמי סלע: זה אותו - יקיים דיון - - -

דוד רותם: אז הוא רוצה ידונו, אני אעשה - תשאירי ידונו.

קריאות: - - -

בת-שבע שרמן-שני: - - - גם אם יהיה כתוב: בית-הדין חייב לדון הרי לא ידונו.

בתיה כהנא דרור: גם אם יהיה כתוב ליתן צו הגבלה הם לא - - -

מאירה בסוק: - - -

קריאה: לא יהיה כתוב חייב.

קריאה: יפרשו את זה אחרת.

תמי סלע: אפשר להגיד יקיים דיון ובו ידון במתן צו הגבלה.

דוד רותם: רבותי, אין בעיה.

דוד רותם: אתם יודעים מה, הנה תמי כבר דואגת לנשים יקיים דיון - - -

תמי סלע: יקיים דיון ובו ידון במתן צו הגבלה.

תמי סלע: שומר על הנוסח.

בתיה כהנא דרור: כן.

דוד רותם: מצוין, גמרנו - - -

עתניאל שנלר: אני מבקש על הרקע הזה - - -

דוד רותם: פרץ, מה אתה עושה לי לא עם הראש?

דוד רותם: יקיים דיון ובו ידון ויחליט וייתן פסק-דין תוך כך וכך זמן, עזוב, יש לך חוק, שום דבר לא יקוים.

עתניאל שנלר: תגיד לי, אתה גם תתמוך בי כשאני אעשה את אותו חוק לגבי בית-משפט אזרחי?

דוד רותם: לא.

עתניאל שנלר: בוודאי שלא.

דוד רותם: בוודאי שלא, אני גם לא אתן לך להעביר אותו.

עתניאל שנלר: אם אפשר לרמוס את בתי-הדין בכל מקום, למה לא לעשות את זה?

בת-שבע שרמן-שני: יש משפט אזרחי, להוציא לפועל את פסק-דין - - -

עתניאל שנלר: תמי, אני מבקש להגיש הסתייגות ואני רוצה את הנוסח הזה.

דוד רותם: רגע, אתה רוצה להגיש הסתייגות?

עתניאל שנלר: על המלה הזאת: יקיים או ידון.

תמי סלע: למה?

עתניאל שנלר: למה לא?

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: תגיש הסתייגות.

קריאות: - - -

דוד רותם: חבר'ה, עזבו, תן לו שיגיש גם הוא הסתייגות.

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: הבעיה שלך, אתה יודע מה יהיה, אנחנו נעלה את ההסתייגות שלך למליאה ושם כולנו נצביע בעדך והחוק יחזור הנה והוא לא יעבור.

מאירה בסוק: רגע, את יכולה שוב לתת את המשפט מה שזה יהיה?

דוד רותם: תציעי עוד פעם את הנוסח ועליו אני מצביע.

תמי סלע: סעיף קטן (א) יאמר: ניתן פסק-דין בלשון של כפייה, חובה, מצווה, הצעה, או לשון אחרת - - -

פרץ סגל: לא צריך לחזור על זה, כי פסק-דין בכל החוק הוא הרי מוגדר בסעיף 1.

תמי סלע: בסדר, אבל זאת ההצעה שלי, אם תחליטו אחרת, ההצעה של חבר הכנסת שנלר היתה לשמור על כל הלשונות בסעיף - - -

דארין דניאל: בסדר, זה קיים בהגדרה בתוך החוק.

תמי סלע: אני יודעת שזה קיים, אבל אני אומרת פסק-דין, אז עוד פעם נשמע אותו, מבחינת ניסוח עדיף להגיד פסק-דין, אבל - - -

בת-שבע שרמן-שני: כל החוק הזה, זה לתקן משהו שלא צריך תיקון, אז להוסיף גם את זה.

מיכל לאב-שורץ: זה בסדר לחזור על ה - - -

תמי סלע: ניתן פסק-דין.

תמי סלע: יקבע בית-הדין הרבני מועד לסידור הגט לא יאוחר מ-45 ימים מיום מתן פסק-הדין, לא סודר הגט, יקיים בית-הדין בתוך 45 ימים דיון ובו ידון במתן צו הגבלה.

פרץ סגל: שוב, אני אומר עוד פעם, אני מבקש לשמור על הנוסח הנוכחי, 45 יום לסידור הגט ועוד 45 יום ובסופם יהיה הנוסח הקיים: ידון במתן צו הגבלה.

פרץ סגל: הנוסח הקיים, אז 90 נתנו, זה פעל לטובת הנשים?

תמי סלע: טוענים כאן שאת המלים: ידון במתן צו הגבלה היום בתי-הדין מפרשים כ"רשאי".

פרץ סגל: יש הבדל, יש חוות דעת שלנו, של היועץ המשפטי לממשלה.

דארין דניאל: ומצד שני יש חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה שמחייבת אותם.

תמי סלע: בסדר, אבל למה לא להבהיר פה שאין פה שיקול דעת לקיים את הדיון או לא לקיים את הדיון.

דארין דניאל: לא צריך להבהיר.

תומר כרמי: זה לא שאלה של לקיים את הדיון.

פרץ סגל: תמי, זה לא לקיים את הדיון.

בת-שבע שרמן-שני: אני חושבת - - -

בתיה כהנא דרור: למרות חוות הדעת שלכם, אין דיונים בסנקציות.

דוד רותם: תמי, עזבי, הם מנסים להכריח את בתי-הדין לדון.

דוד רותם: רבותי, תנו להם להכריח את בתי-הדין לדון.

בת-שבע שרמן-שני: אני רוצה אולי להבהיר את הדברים כאחת שאין לה עמדה בעניין.

בת-שבע שרמן-שני: אם אנחנו נשנה את הנוסח מ"ידון" ל"יקיים דיון" לפי עמדת משרד המשפטים, אנחנו כביכול אומרים שנוסח הקיים הוא לא מספיק, ועמדת משרד המשפטים היא שהנוסח הקיים הוא מספיק.

מאירה בסוק: מספיק.

תמי סלע: אבל הוא גם ככה משתנה.

בת-שבע שרמן-שני: לדידי, לא הנוסח הקיים ולא הנוסח החדש משנה - -

קריאות: נכון.

בת-שבע שרמן-שני: - - גם אם יהיה כתוב יקיים דיון, גם אם יהיה כתוב חייבים לקיים דיון, זה לא יהיה משנה, אז אתם יכולים לבחור איזה נוסח שאתם רוצים.

קריאות: נכון.

אברהם מיכאלי: לדידם - - -

בתיה כהנא דרור: זה לא יקיים דיון, זה יכריח גם במצווה והרווחנו פה את המצווה והמלצה - - -

בת-שבע שרמן-שני: זה לא יכריח אף אחד, הם יפרשו את זה - - -

בתיה כהנא דרור: הרווחנו דיון בסנקציות במצווה והמלצה.

בת-שבע שרמן-שני: ממש.

דוד רותם: רבותי, תודה רבה.

דוד רותם: רבותי, תקריאי את הנוסח.

תמי סלע: אמרתי, יקיים דיון ובו ידון במצב צו הגבלה.

תמי סלע: אני חושבת שזה עונה על שני דברים, גם שומר על הנוסח - - -

דוד רותם: מצוין.

קריאות: - - -

דוד רותם: רגע, סליחה, די.

דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אני מבקש הסתייגות, להשאיר את הנוסח כפי שהוא כתוב פה בלי שום תיקון.

דוד רותם: איזה נוסח?

תמי סלע: גם 30 יום וגם ידון?

אברהם מיכאלי: כן.

עתניאל שנלר: 1 ו-2.

אברהם מיכאלי: 1 ו-2, מה שהקראת קודם.

תמי סלע: לא, 2 יורד.

דוד רותם: הבנתי, אתה אומר: לא לנסח.

דוד רותם: מצוין.

דוד רותם: טוב, בסדר.

תמי סלע: 2 נמחק גם ככה.

תמי סלע: לא לתקן את סעיף 4.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאלי?

דוד רותם: בעד – 2

דוד רותם: נמנעים – אין

דוד רותם: בעד – 2, נגד – 3.

דוד רותם: ההסתייגות תעלה למליאה.

דוד רותם: אתה רצית גם להסתייג ממשהו?

דוד רותם: מי בעד הסעיף כפי שהוצע כאן?

תמי סלע: רגע, מה ההסתייגות שלך?

עתניאל שנלר: הסתייגויות דיבור אני רוצה.

דורית ואג: יש לך רשות דיבור ממילא כיוזם.

דוד רותם: רגע, אתם תצביעו נגד?

אברהם מיכאלי: לא, אני כבול להסתייגות.

עתניאל שנלר: הם לא יצביעו נגד.

דארין דניאל: אפשר להקריא את הנוסח עוד הפעם?

אורי מקלב: אב בית-הדין לא נמצא פה, אני גם לא חושב, עם כל הכבוד לשר המשפטים - - -

דוד רותם: בית-הדין הוזמנו, הם כבר ישבו על זה 20 פעם ונמצא פה משרד המשפטים שמייצג גם את בתי-הדין הרבניים.

אורי מקלב: אני לא רואה את ה - - -

עתניאל שנלר: על מנת להעביר לפרוטוקול לגבי ההערה שלו, רוצה להבהיר לו משהו לפרוטוקול.

אורי מקלב: "אין לדיין אלא מה שעיניו רואות", ודאי שאין למישהו פשוט אם לא רואה את הדיין לפניו.

דוד רותם: הבנתי.

עתניאל שנלר: זה פרשנות שאין - - -

קריאות: - - -

דוד רותם: זה פרשנות עמוקה מדי, היא לא נמצאת בבתי-הדין.

אורי מקלב: - - - מילא דיין, אבל אני יכול כשאני לא רואה את הדיין?

אורי מקלב: איך אני יכול - - -

דוד רותם: מישהו מכם מוכן ללכת?

דוד רותם: אני לא רוצה להצביע בעד החוק הזה, אבל אני גם לא רוצה לתת לכם להפיל אותו.

דוד רותם: זה חוק רע.

אברהם מיכאלי: הוא לא מצביע.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעיר הערה.

מיכל לאב-שורץ: אם אתה חושב שזה חוק רע, אז אפשר להצביע נגד.

דוד רותם: אני חושב שזה חוק רע.

בת-שבע שרמן-שני: אפשר להתנגד.

עתניאל שנלר: אני רוצה להעיר הערה, היא לא הערה של חבר הכנסת אורי מקלב, שלא יובן לא נכון.

עתניאל שנלר: סעיף 4 וסעיף 1 ו-2 זה בדיוק הנוסח שסוכם בהסכמה עם הנהלת בתי-הדין, מנהל בתי-הדין, הרב עמר, היועץ המשפטי לממשלה, אני אומר את זה כי אני רוצה שנדע שזאת היתה ההסכמה יחד אתם.

עתניאל שנלר: זהו.

דוד רותם: טוב, אוקיי.

דוד רותם: פרץ, אפשר להצביע?

דוד רותם: מקובל עליך?

פרץ סגל: איפה הצעת החוק?

דוד רותם: כן, אני יודע מה אתה רוצה.

דוד רותם: ידון - - -

פרץ סגל: הנוסח הזה יישאר ידון?

פרץ סגל: כלומר, מה שאמרת - - -

דוד רותם: לא, הנוסח יהיה כמו שהקריאה תמי.

תמי סלע: יקיים דיון ובו ידון על מתן צו הגבלה.

קריאות: - - -

דארין דניאל: את בעצם - - - חוות הדעת שלנו, את משנה לנו את חוות הדעת שנתנו - - -

תומר כרמי: אנחנו - - -

דוד רותם: פרץ, אתה יכול גם כן להסתייג.

דוד רותם: השר יגיש הסתייגות ויכתוב שהוא רוצה רק - - -

תמי סלע: הרבה פעמים משנים נוסח ואומרים שזה הבהרה למען ה - - -

דארין דניאל: כן, אבל זה הרעה מהמצב שהיה היום לאחר חוות הדעת שלנו.

קריאות: - - -

עתניאל שנלר: דודו, אתה מצביע סעיף-סעיף?

דוד רותם: אני לא מצביע סעיף-סעיף.

זבולון אורלב: אתה מצביע על החוק.

דוד רותם: אתה מצביע על החוק.

תמי סלע: אבל עכשיו יהיה להם פחות במה להתלות.

דארין דניאל: היה ויכוח על הפסיקים על חוות הדעת.

דוד רותם: רבותי היקרים, מי בעד הצעת החוק בנוסח כפי - - -

אברהם מיכאלי: בכפוף להסתייגות שלי.

דוד רותם: הכול בכפוף להסתייגות שלך שתעלה במליאה ותיפול גם שם.

עתניאל שנלר: יש זמן להסתייגויות דיבור?

דורית ואג: רשות דיבור, תקבלו רשות דיבור.

דוד רותם: תקבל רשות דיבור, תקבל מה שאתה רוצה.

עתניאל שנלר: אני רוצה 15 דקות.

דורית ואג: 15 דקות?

דוד רותם: אין לך 15 דקות.

עתניאל שנלר: הסתייגות דיבור.

דוד רותם: זה שלוש דקות.

דוד רותם: אין דבר כזה כבר.

דורית ואג: אין כבר הסתייגויות דיבור.

דורית ואג: לך יש שתי אופציות, אחת אחרי ההצבעה לדבר - - -

דוד רותם: תגידי, סליחה, עכשיו את נותנת לו שיעורים בתקנון?

דוד רותם: שיבוא אחרי ה - - -

קריאות: - - -

דוד רותם: אתה יכול לקבל רשות דיבור שלוש דקות.

עתניאל שנלר: מאה אחוזים.

עתניאל שנלר: יש לי אז עוד משהו לומר, לא רק שלוש דקות, איך אני עושה זה?

תמי סלע: לא, יש לך - - -

דוד רותם: אחרי שיגמר הדיון ויעבירו את החוק – אם החוק יעבור בשנייה ושלישית, אתה תוכל להגיד עוד פעם תודה רבה.

עתניאל שנלר: לא, זה לא מספק אותי.

דוד רותם: זה לא מספק אותך.

עתניאל שנלר: אז אני חייב לעשות איזה שינוי?

אורי מקלב: היושב-ראש יוכל לתת לך להציג את זה.

תמי סלע: אם אין לך הסתייגויות - - - לא רשות דיבור אלא שלוש הסתייגויות דיבור.

דוד רותם: לא, הוא לא חבר ועדה.

אברהם מיכאלי: מי לא חבר ועדה?

דוד רותם: עתני.

אברהם מיכאלי: איך הוא הצביע קודם?

דוד רותם: אבל הוא לא יכול להציג את החוק במליאה.

אורי מקלב: אפשר להגיד לפרוטוקול.

דורית ואג: תמי, את יכולה לרשום לו הסתייגויות ממש, שהוא יבקש להוריד אותם אחרי שהוא ידבר.

דוד רותם: לא, לא צריך להגזים, תפסיקי לרשום לי הסתייגויות.

אברהם מיכאלי: פעם ההצבעות שלהם היו על חשבון מישהו אחר.

אורי מקלב: אבל צריך להגיד את זה, את צריכה להגיד - - - שהוא במקום מישהו אחר והוא לא חבר ועדה.

דוד רותם: הם כל הזמן על חשבון מישהו אחר, עתני הוא במקום מולה ואורלב הוא במקום אורבך.

אברהם מיכאלי: כל הכבוד.

פרץ סגל: סליחה רגע, אדוני, אני קורא את הנוסח של הצעת החוק כפי שהיא רשומה בכחול, ואני לא רואה שום סיבה שלא נשאיר את הנוסח כמות שהוא.

דוד רותם: אמרת את זה כבר שש פעמים בערך, שאתה לא רואה שום סיבה, ואני כן רואה סיבה, לפחות אחרים רואים פה סיבה, תיכף נראה מה יהיה בהצבעה.

דוד רותם: יכול להיות שבהצבעה אתה תראה שאתה שכנעת את כולם.

דוד רותם: רבותי, מי בעד?

פרץ סגל: אז אפשר רק להקריא את הנוסח לפני כן, שנדע במה מדובר?

דוד רותם: ודאי, הקראנו את זה כבר כמה פעמים.

דורית ואג: היא הקריאה את זה כבר שלוש פעמים.

תמי סלע: בעניינים האחרים אין שינוי לעומת הנוסח, קראתי קודם את הסעיפים.

תמי סלע: השינוי היחיד הוא בסעיף 4 סעיף קטן (א) שבו במקום שיש כרגע פסקאות 1 ו-2, תהיה רק פסקה 1, 2 תימחק, בעצם לא יהיו פסקאות, והיא תאמר: ניתן פסק-דין, יקבע בית-הדין הרבני מועד לסידור גט לא יאוחר מ-45 ימים ממתן פסק-הדין, לא סודר הגט, יקיים בית-הדין בתוך 45 ימים דיון ובו ידון במתן צו הגבלה.

פרץ סגל: זה שינוי מנוסח החוק.

בת-שבע שרמן-שני: ומה עם ליידע את הצדדים בדבר סמכותו - - -

דוד רותם: בסדר, זה שינוי, אנחנו יודעים שזה שינוי.

תמי סלע: הדברים האחרים - - -

קריאות: - - -

בת-שבע שרמן-שני: סעיף 3 נשאר?

תמי סלע: כן, בית-הדין – זה פשוט יתווסף לאותה - - -

מיכל לאב-שורץ: מה עם 4 (א) לגבי הערעור?

תמי סלע: כל זה נשאר.

מיכל לאב-שורץ: לא, הוספתם פה חלק שלם ויש 30, 60 - - -

תמי סלע: נכון, הקראתי את ה-60 כשהקראתי קודם זה היה 60, זה המקום היחיד שיש.

דוד רותם: רבותי, אני עובר להצבעה.

דוד רותם: לפני שמצביעים - - - רגע, סליחה, זה לא בית-דין רבני, אני מבקש להיות בשקט.

דוד רותם: אז מה אתה רוצה?

זבולון אורלב: אני מצביע אתו.

דוד רותם: אתה מבקש רוויזיה?

עתניאל שנלר: מסוכם, שלא יהיה לי - - -

דוד רותם: כן.

דוד רותם: הוא רוצה רוויזיה על ההסתייגות.

עתניאל שנלר: אני מבקש רוויזיה על ההסתייגות, כי אני רוצה לחזור בי ולהצטרף להסתייגות של מיכאלי.

תמי סלע: תצביעו על הרוויזיה.

דורית ואג: אבל אז אנחנו צריכים חצי שעה.

דוד רותם: רגע, ההסתייגות של מיכאלי זה בעצם מה שפרץ צועק כל הזמן.

תמי סלע: נכון, זה בדיוק מה שפרץ - - -

דוד רותם: הבנתי, אוקיי, בסדר, אתה רוצה לחזור למה שקיים.

עתניאל שנלר: לא לתקן - - -

תמי סלע: נשאר 30 יום ונשאר ידון.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע אם הנוסח הזה תואם לנוסח של פרץ.

זבולון אורלב: למה רוויזיה?

עתניאל שנלר: לא צריך לחכות.

דוד רותם: אני כן צריך לחכות.

עתניאל שנלר: למה?

דוד רותם: זה התקנון.

זבולון אורלב: למה רוויזיה?

זבולון אורלב: הוא לא יכול להצטרף?

דוד רותם: אני הצבעתי כבר, אז הוא לא יכול להצטרף.

דוד רותם: אחרי שאני מצביע אי-אפשר להצטרף להצבעות.

זבולון אורלב: לא להצבעות, לצרף את שמו להסתייגות, מה הבעיה?

זבולון אורלב: בשביל צריכים הצבעה?

עתניאל שנלר: אני רוצה להצטרף להסתייגות הזאת.

דוד רותם: הוא רוצה להצטרף והוא רוצה להצביע על זה.

זבולון אורלב: הוא לא רוצה להצביע.

דוד רותם: אתה יודע מה?

דוד רותם: נעשה אחרת.

דוד רותם: אתה תציע את אותה הסתייגות ונצביע על ההסתייגות שלך.

עתניאל שנלר: אוקיי, בסדר.

תמי סלע: אז גם אתה מציע לא לתקן את סעיף 4, לא לגעת.

תמי סלע: נשאר 30 יום, נשאר ידון.

אברהם מיכאלי: בדף הלבן, לא בדף הכחול.

עתניאל שנלר: בדף הלבן, בנוסח הזה.

תמי סלע: אה, את שתי הפסקאות, זה מה - - -

דארין דניאל: לא הובן ככה.

תמי סלע: זאת אומרת, להשאיר את שתי הפסקאות.

אברהם מיכאלי: בדף הלבן.

דוד רותם: בסדר גמור.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות?

דוד רותם: מי נגד ההסתייגות?

דוד רותם: בעד – 2

דוד רותם: נמנעים – אין ההסתייגות של ח"כ עתניאל שנלר לא נתקבלה.

דוד רותם: 2 – בעד ההסתייגות, 2 – נגד ההסתייגות.

דוד רותם: ההסתייגות נפלה, תעלה למליאה.

דוד רותם: עכשיו אני מצביע על הסעיף כמות שהוא.

זבולון אורלב: על החוק.

דוד רותם: על החוק.

מאירה בסוק: על הסעיף של תמי, שתמי הקריאה?

תמי סלע: כן.

דוד רותם: מי הצעת החוק?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: בעד – 2

דוד רותם: נמנעים – אין הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 7) (הפעלת צו הגבלה), התשע"א-2011, נתקבלה.

דוד רותם: תודה, בעד – 2, נגד – 1.

דוד רותם: 2 נגד 1, הצעת החוק תעלה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

פרץ סגל: אני מבקש לתת לנו הזדמנות לבקש משר המשפטים להגיש בקשה לרוויזיה - -

דוד רותם: לרוויזיה על מה?

קריאות: - - -

פרץ סגל: - - על הנוסח הנוכחי שתמי הקריאה, הוא לדעתנו מנוגד להצעת החוק כפי שהיא היתה ובמצב הנוכחי - - -

תמי סלע: איזה עניין?

תמי סלע: ש"יתקיים דיון" ו"ידון"?

דוד רותם: אין בעיה - - -

זבולון אורלב: אני יכול דקה אחת לקבל הסבר.

פרץ סגל: מה שאני אומר, אם חבר הכנסת אורלב היה מציע את הנוסח שלו לא היתה לי בעיה, הרי אנחנו דנים רק בהצעה של שנלר, לא בהצעת החוק של אורלב.

תמי סלע: לא, הם מאוחדים, זה אותה הצעה עכשיו.

פרץ סגל: אז אני מבין שחבר הכנסת אורלב הצטרף לנוסח של חבר הכנסת שנלר?

פרץ סגל: זאת הכוונה?

דוד רותם: כן.

זבולון אורלב: לא, חלק ממנה.

דוד רותם: חלק ממנה, סעיף 1 יצא החוצה, בחלק הזה.

פרץ סגל: כי בנוסח של חבר הכנסת אורלב כפי שהיה היינו יכולים לתמוך.

פרץ סגל: אני מבין שהנוסח הזה ירד, לכן אנחנו מבקשים - - -

דוד רותם: שר המשפטים רשאי להגיש תוך 48 שעות הסתייגות בכתב ואני אצביע על ההסתייגות, מה תגיד ההסתייגות שלכם?

תמי סלע: להחזיר את זה ל"ידון"?

פרץ סגל: כפי שאמרתי, אנחנו נבקש משר המשפטים בקשה לרוויזיה.

תמי סלע: רוויזיה או שאתם רוצים הסתייגות?

דוד רותם: רוויזיה או הסתייגות?

פרץ סגל: רוויזיה.

עתניאל שנלר: רוויזיה על מה?

פרץ סגל: על הנוסח הזה שאיננו תואם את הצעת החוק - - -

דוד רותם: אז זה הסתייגות, זה לא רוויזיה.

פרץ סגל: הסתייגות.

דוד רותם: הסתייגות.

דוד רותם: אז תגיד לי מה ההסתייגות.

פרץ סגל: ההסתייגות היא להישאר בנוסח הנוכחי של החוק כפי ש - - -

עתניאל שנלר: לא לחוקק.

קריאות: לא לחוקק.

תמי סלע: רגע, רק בעניין ה"ידון" ו"יקיים דיון", זה העניין היחיד?

תמי סלע: רק בעניין ה"ידון" ו"יקיים דיון".

קריאות: - - -

זבולון אורלב: כמו בקריאה הראשונה - - -

דוד רותם: מה שהיה בקריאה הראשונה הוא רוצה.

דוד רותם: בסדר, רבותי.

קריאות: כמו בקריאה הראשונה, הנוסח כמו שהיה בקריאה הראשונה.

דוד רותם: טוב, 48 שעות.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של שר המשפטים?

זבולון אורלב: שר המשפטים עוד לא הגיש.

תמי סלע: אם הם ירצו להגיש אותה הוא יביא מכתב, הוא יכול להעלות את זה להצבעה.

דוד רותם: עזוב, אני רוצה להצביע, אחרת אני אצטרך לחכות מי יודע עד מתי.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של שר המשפטים?

תמי סלע: כלומר שבמקום "יקיים דיון" יהיה כתוב "ידון במתן צו הגבלה".

פרץ סגל: הנוסח הנוכחי של החוק כפי שהיה בהצעת החוק?

פרץ סגל: זה היה הנוסח גם של חבר הכנסת שנלר וגם חבר הכנסת אורלב.

תמי סלע: לא.

תמי סלע: היו שם הרבה דברים.

תמי סלע: לא לגבי המועדים אתם מתכוונים.

תמי סלע: אני רוצה לדייק שהם ידעו על מה הם מצביעים.

תמי סלע: רק לגבי העניין של "יקיים דיון" לעומת "ידון במתן צו הגבלה"?

פרץ סגל: אם אנחנו כבר נגיש, אז גם את המועדים, חבל על הסתם - - -

דוד רותם: אין שום בעיה.

תמי סלע: לא, אז אתם צריכים להגיד על מה - -

פרץ סגל: סתם להרע את המצב, סתם לפגוע ב - - -

תמי סלע: - - מה, 30 יום?

תמי סלע: איזה מועדים?

תמי סלע: אז תגידו מה ההסתייגות, הם צריכים לדעת על מה הם מצביעים, 30 יום?

פרץ סגל: מבחינת המועדים אין שום סיבה שבעולם להרע מהמצב הקיים.

עתניאל שנלר: אתה מסכים להוסיף תקציב להנהלת בתי-הדין להוסיף עוד שמונה שופטים?

דוד רותם: הוא מציע הסתייגות שלא לתקן - לא את סעיף 4 ולא את כל הדברים האלה.

עתניאל שנלר: לא לחוקק את החוק, הבנתי.

דוד רותם: לחוקק את החוק כמו שהוא בנוסח הכחול שלו, זה מה שהוא רוצה.

עתניאל שנלר: אוקיי.

דוד רותם: רבותי, אין שום בעיה.

תמי סלע: בנוסח הכחול יש לי שתי הצעות, יש לי שנלר, יש לי אורלב, אני לא יכולה להגיד את זה ככה.

תמי סלע: יש לי בעיה, אני לא יודעת לאיזה נוסח מצביעים.

תמי סלע: הכוונה היא לא לתקן את 4 הקיים בחוק היום?

תמי סלע: זאת ההסתייגות שלכם?

תמי סלע: שנשאר 30 יום ונשאר ידון במתן צו הגבלה או משהו אחר?

דארין דניאל: לא, לחזור לכחול.

פרץ סגל: אין לנו בעיה שיהיה תיקון כמו הנוסח שהיה בקריאה ראשונה.

תמי סלע: תגידו מה הנוסח שאתם רוצים שיצביעו עליו.

תמי סלע: איזה?

תמי סלע: יש שתי הצעות, יש אורלב ויש שנלר בקריאה ראשונה.

פרץ סגל: אני מבין שההצעה של חבר הכנסת אורלב נפלה.

תמי סלע: לא, הם מוזגו והם הצעה אחת.

פרץ סגל: אבל איזה נוסח היום עומד לדיון?

תמי סלע: הנוסח שעומד לדיון זה השנייה, השלישית שעומד.

זבולון אורלב: ממוזג.

דוד רותם: אין, מיזגנו אותם.

תמי סלע: לא, אתה צריך להגיד מה הנוסח שאתם רוצים שהם יצביעו עליו.

תמי סלע: אי-אפשר להגיד: להפנות לקריאה ראשונה.

פרץ סגל: הנוסח כמו בהצעת החוק של חבר הכנסת אורלב מקובל עלינו לחלוטין.

אורי מקלב: אבל זה לא עומד להצבעה.

עתניאל שנלר: בסדר, אף אחד לא מתנגד לו.

דוד רותם: סליחה, רבותי, אני לא מבין, מה אתם רוצים?

דוד רותם: אנחנו נפיל עכשיו את ההסתייגות של השר, ואני מבטיח לכם רק דבר אחד, הוא לא יגיש הסתייגות.

מיכל לאב-שורץ: בנוסח שחבר הכנסת אורלב הגיש, הצעת החוק המקורית, זה דיון בצו הגבלה של 30 יום.

פרץ סגל: בנוסח של חבר הכנסת אורלב כפי שהיה בקריאה הראשונה.

תמי סלע: של סעיף 4.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של שר המשפטים?

אורי מקלב: רק תגיד מה הנוסח של אורלב.

דורית ואג: הכחול.

עתניאל שנלר: לא משנה, זה הכחול.

דוד רותם: מה זה חשוב?

דוד רותם: אתה בעד ההסתייגות?

מיכל לאב-שורץ: בנוסח של חבר הכנסת אורלב, כשהוא הגיש את הצעת החוק המקורית זה דיון בצו ההגבלה ל-30 יום מיום מתן פסק-הדין.

דוד רותם: רבותי, אני רוצה להצביע.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של שר המשפטים?

דוד רותם: ירים את היד.

דוד רותם: דב, אתה יכול להצביע.

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: תודה רבה, הסתייגות שר המשפטים נפלה.

קריאה: - - -

דוד רותם: נגד ההסתייגות.

דוד רותם: לא, אני שאלתי מי בעד, ראיתי שאף אחד לא הצביע.

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: בעד – אין

דוד רותם: נמנעים – אין

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: הסתייגות שר המשפטים נפלה, היא תעלה למליאה - -

דורית ואג: תגיד לו, אבל - - -

דוד רותם: - - אבל יש לך 48 שעות שהיא תהיה פה בכתב.

תמי סלע: כן, אני צריכה לקבל מכתב של השר.

דורית ואג: חתומה על-ידי השר.

דוד רותם: חתומה על-ידי השר.

תמי סלע: עם נוסח.

אברהם מיכאלי: דודו, על הרוויזיה שלי, מתי?

דוד רותם: אתה אין לך רוויזיה, אתה יש לך הסתייגות.

עתניאל שנלר: לא, אבל עכשיו אנחנו נבקש רוויזיה בשביל להפיל את הרוויזיה שלא תהיה לי עוד רוויזיה.

דוד רותם: על מה?

דוד רותם: על מה אתה רוצה רוויזיה?

אברהם מיכאלי: על ההצבעה.

עתניאל שנלר: אנחנו רוצים להבטיח שלא יהיו עוד סיפורים.

אברהם מיכאלי: לא, - - -

עתניאל שנלר: רוויזיה בשביל שלא תהיה רוויזיה נוספת, לעגן את זה.

דוד רותם: אין בעיה, רבותי, אחרי שהפלנו את ההסתייגות, מי בעד החוק כפי שהוא?

דוד רותם: דב אתה לא רוצה להצביע?

דב חנין: אני לא מספיק מכיר את הנושא.

דוד רותם: זה לא חשוב.

יצחק הרצוג: בילסקי, אתה לא רוצה להצביע?

יצחק הרצוג: אתה יכול להצביע.

זאב בילסקי: - - -

דוד רותם: הנה, גם בוז'י יכול להצביע.

דוד רותם: בקיצור, אתה ומקלב נגד.

קריאות: - - -

תמי סלע: - - -

דוד רותם: הצביעו.

דוד רותם: על מה לא הצביעו?

דוד רותם: הצביעו עוד פעם, רבותי, רגע, סליחה.

דוד רותם: מי בעד הצעת החוק כפי שהיא?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: בעד – 4

דוד רותם: נמנעים – אין

דוד רותם: 4 – בעד, 1 – נגד, תודה רבה.

דוד רותם: החוק התקבל בקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: אנחנו צריכים לעשות - - -

דורית ואג: אושר לקריאה שנייה.

דוד רותם: עכשיו מה אתם רוצים?

אברהם מיכאלי: אתה לא רוצה רוויזיה, שנלר?

דוד רותם: מי רוצה רוויזיה?

אברהם מיכאלי: אני.

דוד רותם: על מה אתה רוצה רוויזיה?

אברהם מיכאלי: בשביל לפתור את ההסתייגות שלו.

עתניאל שנלר: מה לעשות?

אברהם מיכאלי: לפתור את תוכן ההסתייגות שלך.

דוד רותם: מכיוון שתהיה לי הסתייגות של השר - אולי, אז אני אקיים רוויזיה.

קריאות: - - -

אברהם מיכאלי: אז יופי, אני חייב - - -

עתניאל שנלר: אתה לא חייב לקיים - - - אתה חייב לקיים דיון רוויזיה?

תמי סלע: אם מבקשים רוויזיה - - -

דוד רותם: אני חייב לקיים דיון רוויזיה, כן, רבותי, אתם יודעים מה, סליחה - -

עתניאל שנלר: אז למה לא לעשות עכשיו את הרוויזיה?

דוד רותם: - - אני לא יכול - חצי שעה.

תמי סלע: צריכים לחכות 30 דקות.

דוד רותם: רבותי, בשעה 10:50 אני אצביע על הרוויזיה.

דוד רותם: תודה רבה, רבותי, הישיבה נעולה.