הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 18, פרוטוקול מספר , 2012-01-18 10:00

טלב אלסאנע: שלום לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה.

טלב אלסאנע: בבקשה.

שוקי סגיס: אנחנו נספר קצת על הנמל ונלמד מה עושים פה ומה קורה פה.

שוקי סגיס: אנחנו נראה בהתחלה סרט, אחר כך נקרין מצגת, אני קצת אסביר על הפעילות ואשתדל לעשות את זה בקצרה בלי להיכנס לכל מיני פרטים.

שוקי סגיס: אם זה מעניין אתכם, אני אספר מה קורה בכלל בעולם ובספנות העולמית כדי שנבין איך כל הדברים האלה עובדים היום בעולם שלנו.

שוקי סגיס: כמובן, ניגע בנושאים שאתם ממונים עליהם.

שוקי סגיס: יושב פה גם המנב"ט שלנו והוא יספר על כל הפעילות שנעשית אצלנו בכל מיני תחומים פליליים וביטחוניים, שקשורים לפעמים.

שוקי סגיס: זה מתחבר ביחד כי אתה נוהג לפעמים בנושא הביטחוני ומחבר אליו מייד גם את הנושא הפלילי וזה תופס את שני הדברים יחד בחלק מהמקרים.

שוקי סגיס: נראה סרט קצר על הנמל ואחר כך נמשיך.

שוקי סגיס: (הקרנת סרטון)

שוקי סגיס: חברת נמל אשדוד היא היום חברה ממשלתית בבעלות מלאה של המדינה, אבל היא חברה.

שוקי סגיס: למעשה, אנחנו פועלים בכמה מגזרים עיקריים, והראשון והעיקרי שבהם הוא המכולות.

שוקי סגיס: מגזר נוסף הוא מטען כללי – ברזל ועץ שמגיע ב-General Cargo, שמגיע בתוך הספנות של האוניות, לא בתוך מכולות, כלי רכב ומטעני תפזורת.

שוקי סגיס: בנוסף יש לנו היום גם את אוניות הנוסעים, שזה גם חשוב.

שוקי סגיס: האוניה שטבעה היתה פה לפני שבוע.

טלב אלסאנע: היא לא ישראלית, נכון?

שוקי סגיס: לא, היא לא ישראלית, של חברת קוסטה.

זאב ציגלברג: עם אותו רב-חובל?

שוקי סגיס: לא עם אותו רב-חובל.

שוקי סגיס: הם פוקדים אותנו גם, הם עובדים אתנו ומביאים הרבה מאד תיירים לכאן.

שוקי סגיס: מאז 2005, אז היתה רפורמה בנמלים, היה לנו גידול בענף העיקרי של 74% עד 2010 ויש עוד גידול ב-2011.

שוקי סגיס: ההון העצמי של החברה הוא כ-2 מיליארד שקלים.

שוקי סגיס: מחזור ההכנסות השנה יהיה כ-1.1 מיליארד שקלים.

שוקי סגיס: יש לנו 1,280 עובדים וזה נכון לסוף 2010.

שוקי סגיס: המספר לא השתנה כמעט בשנה האחרונה.

טלב אלסאנע: עובדי קבלן או עובדי החברה?

שוקי סגיס: אלה עובדי חברה.

שוקי סגיס: בנוסף להם יש לנו עוד עובדי קבלן בנקיון ובאבטחה, אבל חוץ מזה כמעט כל הפעולות פה נעשות על-ידי עובדי הנמל כעובדי החברה.

שוקי סגיס: ב-1965 התחיל לפעול נמל אשדוד, אז בנו אותו תחת רשות הנמלים, שאיחדה למעשה את כל נמלי ישראל תחת רשות אחת.

שוקי סגיס: ב-2005 היתה רפורמה בנמלים, שביטלה את רשות הנמלים ואז גם הגעתי לנמל מעולם של היי-טק.

טלב אלסאנע: אתה חלק מהרפורמה?

שוקי סגיס: כן, אני חלק מהרפורמה.

שוקי סגיס: רשות הנמלים עצמה פורקה, הקימו את חברות הנמל חיפה, אשדוד ואילת.

טלב אלסאנע: כל נמל הוא חברה נפרדת ועצמאית?

שוקי סגיס: כל נמל הוא חברה עצמאית והם מתחרים ביניהם.

שוקי סגיס: זאת אומרת, זה לא אותו מנהל עכשיו.

טלב אלסאנע: הן חברות ממשלתיות ולא היתה החלטה להעביר אותן לשוק הפרטי.

שוקי סגיס: עוד לא.

שוקי סגיס: יש פה תהליך.

שוקי סגיס: מבחינת הרפורמה, מה שנעשה זה השלב הראשון.

שוקי סגיס: השלב השני מדבר על יציאה לבורסה של החברות והפרטה מלאה עד 2020.

שוקי סגיס: זה דבר שאנחנו מנסים לקדם כדי שיתבצע קודם לכן ויש על כך הסכמות עם העובדים.

שוקי סגיס: הנכסים של החברה, כלומר המקרקעין בלבד, לא המנופים ולא הציוד שאתם רואים פה, נמצאים בידי חברת נכסים שתמיד תהיה בבעלות המדינה.

שוקי סגיס: כלומר, המדינה לא תפריט את הנכס.

שוקי סגיס: את הרציפים עצמם היא לא תפריט, רק את ההפעלה ואת הציוד.

שוקי סגיס: בשנת 2005 אחרי הרפורמה פתחנו את הנמל החדש, שנקרא על-שם רפול, שנהרג פה.

שוקי סגיס: אלה הרציפים החדשים ואתם תראו אותם.

שוקי סגיס: באוקטובר 2010 יושמה רפורמה בתעריפים, ששינתה למעשה את כל מבנה התעריפים של הנמלים בארץ ואושרה על-ידי שר האוצר ושר התחבורה.

שוקי סגיס: זה היה מהלך שמאד חשוב לעשות כי השיטה הקודמת מאד הכבידה על היבואנים והיצואנים.

שוקי סגיס: הם היו משלמים לנמל על-פי ערכי מטען ולא על-פי הפעילות ופה עברנו לפעילות.

שוקי סגיס: הם גם הפסיקו את הסבסודים הצולבים בין היבוא ליצוא ונוצרה יותר תחרות בכלל במשק.

שוקי סגיס: זה הקל גם על היצואנים וגם על היבואנים באותו הספק כי היבוא סבסד את היצוא.

שוקי סגיס: כלומר, היבוא היום יותר חופשי ולמעשה זה הגביר בכלל את התחרות במשק כולו.

שוקי סגיס: החזון שלנו כחברה זה להיות הנמל המוביל בישראל, מהמרכזיים והמתקדמים בים התיכון.

שוקי סגיס: היום אנחנו הנמל הגדול בישראל וזה דבר שכבר השגנו.

טלב אלסאנע: יותר גדולים מחיפה ומאילת?

שוקי סגיס: יותר גדולים מחיפה.

שוקי סגיס: אילת הוא נמל קטן מאד.

טלב אלסאנע: מה המצב שם?

שוקי סגיס: הפעילות באילת היום היא בעיקר רכבים ותפזורות של כימיקלים לישראל, של יצוא.

שוקי סגיס: אין להם כמעט פעילות של מכולות ומטענים אחרים מעט מאד.

שוקי סגיס: הפעילות שלו היא כ-10% מאתנו.

שוקי סגיס: זה בערך היחס.

שוקי סגיס: אנחנו נראה את זה בכל מיני נתונים.

שוקי סגיס: היום אנחנו הנמל המוביל ואנחנו גם צריכים לשמור על זה.

שוקי סגיס: זה לפי נתונים של D

טלב אלסאנע: מאז ומתמיד הייתם המובילים?

שוקי סגיס: לא, זה קרה בשלוש השנים האחרונות.

שוקי סגיס: המהפך חל לפני כשלוש-ארבע שנים ולמעשה הפכנו להיות הנמל המוביל והגדול בצורה משמעותית.

שוקי סגיס: אני חושב שזה סימן טוב, לא בגלל שנוח לי להגיד כי אני מוביל – לא קל להיות מוביל.

שוקי סגיס: גם להיות מוביל זה קשה מאד.

שוקי סגיס: זה רק מראה שנוצרה באמת תחרות בין הנמלים ואני חושב שזה בריא למשק כולו.

שוקי סגיס: התחרות הזאת מאד מאד חשובה.

שוקי סגיס: הייעוד שלנו הוא לתת שירותי נמל איכותיים ויעילים תוך צמיחה וגידול ברווחיות.

שוקי סגיס: אם אנחנו מסתכלים על ענף הנמלים, יש לנו מתחרים – חיפה הוא הנמל המתחרה הגדול שלנו, נמל אילת, אפילו מספנות ישראל שעושים פעילות נמלית ואפילו לקחו לנו מטענים והפסדנו להם קצת, אבל זה בסדר.

שוקי סגיס: הנכסים מוחזקים על-ידי חברת נמלי ישראל, שהיא חברה ממשלתית נוספת שאחראית על הנכסים מבחינת המדינה.

שוקי סגיס: יש לנו רגולציה מבחינת רשות הספנות והנמלים, שהיא רשות רגולטורית של משרד התחבורה.

שוקי סגיס: כמובן, הבעלים הם המדינה באמצעות רשות החברות הממשלתיות, שהם למעשה האסיפה הכללית של החברה.

שוקי סגיס: חוץ מהרגולטור הזה יש לנו עוד הרבה רגולטורים.

שוקי סגיס: צריך להבין שדרך נמלי הים משונעים 99% מהמטענים לישראל וממנה.

שוקי סגיס: כלומר, הנושא האווירי מאד מינורי ביחס לפעילות הנמלית.

שוקי סגיס: מה שמשונע דרך האוויר בדרך כלל זה מוצרי היי-טק ואולי קצת פרחים, אבל גם זה כבר עבר למכולות קירור.

שוקי סגיס: יש היום יכולת לשנע אפילו פרחים דרך הים.

שוקי סגיס: כמובן, את כל שאר התוצרת החקלאית אנחנו משנעים דרך הים וגם היום זה נעשה בצורה מאד יעילה, בעיקר על-ידי מכולות קירור, דבר שייעל מאד את הפעילות הזאת עבור החקלאים ונותן להם פתרונות מאד מאד טובים.

שוקי סגיס: הסחורה שלהם מגיעה לחו"ל בצורה מאד טובה.

שוקי סגיס: מצד אחד אנחנו מובלעת.

שוקי סגיס: ישראל היא מדינת אי ונוצר מצב שאם הנמלים משותקים, הכלכלה משותקת.

שוקי סגיס: זה דבר שצריך להבין כי אין לנו מעברי סחורות דרך מצרים ואפילו לא דרך ירדן.

שוקי סגיס: יש לנו בעיה לייבא את המטענים שלנו וזה נעשה רק דרך הנמלים בישראל.

שוקי סגיס: אין הרבה אלטרנטיבות חוץ מהים כי האוויר לא יכול לתת מענה.

טלב אלסאנע: המעברים היבשתיים שציינת.

טלב אלסאנע: ...

שוקי סגיס: אתה לא משנע מכולות במעברים היבשתיים.

שוקי סגיס: אם מישהו פרק מכולות בנמל עקבה אין מצב שאתה מעביר אותן לישראל.

טלב אלסאנע: יש לך יבוא ממצרים דרך הים?

שוקי סגיס: זה נעשה דרך הים.

שוקי סגיס: היום יש להם את נמל פורט-סעיד, שהוא נמל מאד מתקדם ומאד גדול ומתפתח, אבל לצערנו לאחרונה יש שם בעיות לא פשוטות.

שוקי סגיס: זה יוצר להם בעיה עם חברות הספנות הזרות שדי חוששות להגיע לנמל פורט-סעיד.

שוקי סגיס: זה גורם לבעיה לא פשוטה בכל האזור.

שוקי סגיס: יש היום מחסור במדינת ישראל בתשתית תחבורה יבשתית – נושא הרכבות לא מספיק מפותח פה.

שוקי סגיס: כמה שאנחנו רואים שהוא מתפתח והוא מתפתח ועושים, אבל עדיין רכבות לא מגיעות בישראל למפעלים.

שוקי סגיס: הן מגיעות למרכזים ואז אתה צריך לשנע שוב עם משאית וזה מעלה את העלויות.

שוקי סגיס: זה עסק לא כל-כך פשוט וזה יוצר קצת הגבלה.

שוקי סגיס: בנוסף לכך, כמובן, שטחי האחסון.

שוקי סגיס: אם אנחנו מסתכלים על פילוח ההכנסות שלנו אנחנו רואים ש-59% מההכנסות שלנו באים ממכולות, שזה עיקר הפעילות, כלי רכב ומטען כללי – 18% ועוד תפזורות.

שוקי סגיס: אנחנו מייצאים גם את מטעני הפוספטים של כי"ל ואשלג ויש יבוא של מלט, יבוא של פטקוק, שזה החומר של הפחם של נשר עצמה.

שוקי סגיס: יש יבוא גופרית לישראל עבור כימיקלים לישראל ויבוא כל הגרעינים למאכל, למספוא ומה שקשור בזה.

שוקי סגיס: בנוסף לכך יש חומרי בנייה אחרים שמגיעים בתפזורת.

שוקי סגיס: רציפי הנמל – מס' 23 זה רציף המכולות הגדול שלנו, החדש.

שוקי סגיס: רציף 21 עושה פעילות של מטען כללי ולשם הכנסנו מדלים אוטומטיים לשאיבת הגרעינים שמגיעים לארץ על-מנת לייעל את העבודה ולמנוע את זיהום הים.

שוקי סגיס: מרבית הגרעינים ישונעו מהרציף עם מסוע שייבנה, וסוכמה כבר הבנייה שלו.

שוקי סגיס: הם יגיעו עם מסוע ישר לממגורות דגון, שנמצאות בעורף הנמל.

שוקי סגיס: זה מסוע של 2 קילומטר.

טלב אלסאנע: מתי זה יתחיל?

שוקי סגיס: יש לנו כרגע את הפעילות עם המדלים ואנחנו כבר שואבים באופן אוטומטי.

שוקי סגיס: את זה הכנסנו כבר בשנת 2011.

שוקי סגיס: עכשיו יתחיל התהליך המכרזי והבנייה של המסוע, שיתחבר לממגורה.

שוקי סגיס: סיכמנו את זה גם עם חברת הנכסים וגם עם האוצר.

שוקי סגיס: הפעילות הזאת תיעשה בחצי הזה של הרציף שיש בו עדיין מטען כללי, וגם הוא יעבור למכולות, כך אנחנו מקווים.

שוקי סגיס: יותר ויותר מטענים מגיעים במכולות ופחות במטען כללי ולכן צריך לנצל נכון את התשתית שיש פה.

שוקי סגיס: אלה הרציפים הישנים של הנמל ופה הוא נבנה.

שוקי סגיס: יש פה היום שלושה רציפים למטען כללי, לתפזורות וכמובן לאוניות נוסעים.

שוקי סגיס: כאן נמצאים רציפי המכולות הישנים.

שוקי סגיס: כאן נמצא המתקן של כי"ל, שזה מתקן אוטומטי לייצור פוספט ואשלג.

שוקי סגיס: דרך אגב, צריך להבין שנמל אשדוד הוא נמל של ים פתוח והוא בין הבודדים בעולם שנמצא לא במפרץ.

שוקי סגיס: זה גורם לבנייה הנדסית מאד מסובכת של שוברי גלים בהשקעה מאד מאד גדולה.

שוקי סגיס: שני הרציפים האלה פלוס תוספת של שובר גלים עלו יותר מ-3 מיליארד שקל.

שוקי סגיס: העסק מבחינה הנדסית מאד מאד מורכב.

שוקי סגיס: בתחתית שובר הגלים הרוחב שלו הוא 120 מטרים וזה בנוי במבנה הנדסי מאד מאד מורכב.

טלב אלסאנע: מה לגבי התחזוקה של שובר הגלים?

שוקי סגיס: את שובר הגלים לא צריך לתחזק בעקרון.

שוקי סגיס: נעשות עליו בדיקות מידי תקופה, אבל השובר הזה הוא מבצר מאד מאד חזק, למרות שכאשר יש גלים, כמו שקרה לרפול, הגלים מגיעים בסערה לעוצמות מאד מאד גדולות וכשהם נשברים על השובר גלים הם מקבלים תאוצה למעלה.

שוקי סגיס: הוא היה על השובר כי הוא ניהל את התפעול של הבנייה שלו מבחינת חברת אשטרום.

שוקי סגיס: הוא יצא מהאוטו ואסור היה להיכנס לשם.

שוקי סגיס: הוא גם הודיע לאנשים שלו שעבדו שם לא להיכנס.

שוקי סגיס: רפול כמו רפול יצא מהאוטו ועד היום לא יודעים אם הוא מת מהמכה של הגל או מהנפילה שסחפה אותו לים, כי הגג של האוטו שלו, מהעוצמה שנפל עליו הגל, הגיע עד ההגה.

שוקי סגיס: צריך להבין כמה טונות זה במכה אחת.

שוקי סגיס: זה לא פשוט.

ארמונד כהן: יש בעיה של סחף חול?

שוקי סגיס: יש בעיה של סחף חול ואנחנו עוסקים גם בהעברה של חול מהקטע הדרומי.

שוקי סגיס: הים זורם מדרום לצפון ושובר הגלים בולם למעשה את החול, דבר שחונק את החופים בצפון הארץ.

שוקי סגיס: כלומר, זה מתחיל לחתוך את החופים.

אורי אסטליין: הזכרת קודם רציפים, אבל אני זוכר שיש פה גם רציף של נפט.

שוקי סגיס: לא, אין פה רציף של נפט.

אורי אסטליין: קראתי שכתוב: חברת הנפט של נמל אשדוד.

שוקי סגיס: לנו אין חברת נפט.

שוקי סגיס: אין לנו דלקים.

שוקי סגיס: רצינו לעשות רציף לתזקיקי דלק, לא לגולמי, כי אנחנו רוצים לתת מענה מסוים לפחות גם לחיפה וגם לאשקלון.

שוקי סגיס: ראינו גם במלחמת לבנון שצריך לתת מענה, אבל כרגע אנחנו לא מקבלים את האישור לעשות את זה.

שוקי סגיס: אני מקווה שכן נקבל אישור בסוף והיו על זה דיונים במנהל הדלק.

שוקי סגיס: תנועת המטענים גדלה.

שוקי סגיס: ב-2009 היתה ירידה בגלל המשבר והנפילה הגדולה היתה בעיקר בנושא הרכב והתפזורות, אבל תכף נראה שבמכולות היה אצלנו שינוי.

שוקי סגיס: במכולות אנחנו רואים גידול של 98% משנת 2005 וזה עיקר התחרות.

שוקי סגיס: זה נובע בעיקר מתחרות עם נמל חיפה ואתם רואים שגם בשנות המשבר אנחנו גדלים בפעילות, למרות שבמדינה היתה ירידה.

טלב אלסאנע: גידול משמעותי מאד.

שוקי סגיס: גידול מטורף.

אסף דורון: זה משחק סכום אפס, כלומר אם אתם עולים בשיעור כל כך משמעותי, הם יורדים?

שוקי סגיס: לא, יש גם השפעה של גידול המשק כולו, אבל הגידול במשק הוא בדרך-כלל 4%-3% בשנה.

שוקי סגיס: זאת לא פרופורציה של הגידול במשק.

שוקי סגיס: קצב הגידול במשק הוא כ-4% בשנה אם אנחנו מסתכלים במקרו.

שוקי סגיס: השאר נובע משינוי שאנחנו עושים.

שוקי סגיס: בעבר היינו רק 34% בתחום המכולות, היינו קטנים מאד בתחום הזה לפני הרפורמה.

שוקי סגיס: אנחנו עוברים מיליון TEU, שזה המדד הבינלאומי למספרי מכולות.

שוקי סגיס: לא סופרים רק ביחידה אחת או שתיים.

שוקי סגיס: הגודל הסטנדרטי של מכולה הוא 20 רגל וכשיש מכולה של 40 רגל, זה נחשב 2 TEU.

שוקי סגיס: זה המדד הבינלאומי, ככה מודדים את זה ולמעשה זה בסיס להשוואה עולמית.

שוקי סגיס: תזכרו שאנחנו עוברים את המיליון TEU בנמל אשדוד.

שוקי סגיס: אנחנו רואים לפנינו את הגידול בנמל אשדוד ביחס לגידול הארצי וגם מול חיפה.

שוקי סגיס: חיפה עדיין יותר גדול וההפרש הוא לא מכולות ישראליות אלא מכולות שצים עושה ב-trans-shipment למדינות אחרות, שהיסטוריות עובדות עם נמל חיפה.

שוקי סגיס: בזה יש להם עדיין יתרון יחסי.

טלב אלסאנע: איפה עוברות מכולות לרשות הפלסטינית, באשדוד או בחיפה?

שוקי סגיס: הן מתחלקות לשניים.

שוקי סגיס: לרצועת עזה הכל יוצא מאשדוד.

שוקי סגיס: כל הפעילות נעשית דרך אשדוד.

שוקי סגיס: מרבית המכולות לרשות הפלסטינית, כל החלק מהמרכז דרומה, נעשה דרך אשדוד, למרות שהיום יש גידול לאשדוד כי חלק גדול מהיבוא מהמזרח, הכל יוצא מאשדוד גם לאזור הצפוני, כלומר ג'נין וכן הלאה.

שוקי סגיס: היתה לנו ירידה בפעילות מעזה כשהתחלף שם השלטון ודווקא היתה לנו פעילות שהלכה וגדלה במשך תקופה לא רעה בכלל.

שוקי סגיס: גם נתנו פה המון עזרה כי תהליך הבידוק הביטחוני, מכיוון שהוא מתארך פה מאד על-ידי המכס, ניסינו ועזרנו בזה גם כלכלית על מנת שהם לא ייפגעו.

שוקי סגיס: לפעמים מכולה היתה שוהה פה כמה ימים והם היו צריכים לשלם על זה.

שוקי סגיס: אנחנו עזרנו להם בזמנו והיום אנחנו נמצאים יותר בקשר עם ארגוני המסחר של הרשות הפלסטינית.

טלב אלסאנע: ההתרשמות שלכם היא שיש צמיחה מבחינת שיעור היבוא שמיבאים לרשות?

שוקי סגיס: כן, אבל שם לפעמים קשה לנו למדוד בדיוק כי בדרך כלל הם מפעילים עמילי מכס וסוכנים ישראלים ברשות.

שוקי סגיס: יש לי 200 סוכני מכס ואחד מהם מביא מטענים ישראלים ובתוך זה יש גם מטענים של הרשות ולכן לפעמים קשה לנו להפריד ולדעת בדיוק מה היעד הסופי.

שוקי סגיס: בלי קשר לזה אנחנו רואים שיש שם גידול מתמשך כל הזמן.

טלב אלסאנע: יש שיפור במצב.

שוקי סגיס: יש שיפור במצב, אבל אנחנו לא יודעים לאמוד מה קורה מבחינת רצועת עזה.

שוקי סגיס: שם יש ירידה מאד גדולה וחלק גדול מהמטענים שלהם לא מגיעים.

שוקי סגיס: דרך אגב, גם רכבים מגיעים לרשות דרכנו וכל הפעילות נעשית דרכנו.

שוקי סגיס: הסחר הישראלי במכולות ביחס לחיפה – כבר ב-2009 עברנו את חיפה בפעם הראשונה והגדלנו את הפער הזה ב-2010.

שוקי סגיס: אין לנו נתון של חיפה על 2011, הוא עוד לא התפרסם.

אורי אסטליין: אולי הם מתביישים.

שוקי סגיס: לא, זה מתפרסם בסוף על ידי משרד התחבורה.

שוקי סגיס: הפער יהיה עוד יותר גדול וזה משמעותי.

שוקי סגיס: מבחינת רכבים אתם רואים גם פה שינוי.

שוקי סגיס: עד 2008 נמל אילת הוא הנמל הגדול ליבוא רכבים בישראל.

שוקי סגיס: מ-2009 נמל אשדוד הוא הנמל הגדול בישראל ליבוא רכבים ועיקר הרכבים מגיעים לאשדוד.

שוקי סגיס: היום אנחנו 57% מהשוק של הפעילות.

שוקי סגיס: נמל חיפה מאד קטן מבחינה זו.

ארמונד כהן: זה צעד כלכלי?

שוקי סגיס: המהפך הזה כלכלי אבל לא תמיד הוא תלוי בנו ופה היתה לי בעיה עם המדינה.

שוקי סגיס: יש הוראה, שהיא אפילו לא תקנה, מתחילת שנות התשעים.

שוקי סגיס: המדינה רצתה לשמור על נמל אילת ואז הוחלט שכל הרכבים מיפן יבואו רק לאילת.

שוקי סגיס: נוצרה רפורמה בנמלים ואמרו: תחרות.

שוקי סגיס: אמרתי שאני לא יכול להתחרות.

שוקי סגיס: פניתי בזמנו במכתב למשרד התחבורה בעניין הזה.

שוקי סגיס: פניתי לשר התחבורה דאז מופז ואמרתי שהם לא נותנים לנו להתחרות.

שוקי סגיס: המכתב הגיע לתקשורת, לא ממני, ואז הממונה על ההגבלים העסקיים התחיל לשאול שאלות: איך אתם לא מאפשרים תחרות?

שוקי סגיס: נמל אילת נמצא כרגע במכרז למכירה והוכנס שם סעיף שעד 2016 המדינה תסיר את המגבלה הזאת ותאפשר תחרות חופשית.

שוקי סגיס: זה מייצר בעיה במכרז עצמו כי זה מוריד את השווי של הנמל בצורה מאד משמעותית.

שוקי סגיס: אני לא מתכוון לדחוף יותר מדי כי מבחינת היכולת שלי היום אני מגיע לקצה גבול היכולת.

שוקי סגיס: הם גם אמרו לי שזה לא כלכלי עבורי.

שוקי סגיס: אמרתי שאני חוסך את כל תנועת המשאיות על כביש הערבה, אבל אמרו לי שזה לא כלכלי עבורי.

שוקי סגיס: אמרתי שאם זה לא כלכלי, שיורידו את ההגבלה.

שוקי סגיס: בלי קשר, למזלנו חלק גדול מהחברות האלה התחילו לייצר רכבים גם באירופה כמו הונדה, טויוטה, יונדאי וניסן.

טלב אלסאנע: איפה מייצרים באירופה?

שוקי סגיס: מייצרים בטורקיה, ספרד, הונגריה, בעיקר במזרח אירופה.

אורי אסטליין: מה בנושא האחסנה של הרכבים?

אורי אסטליין: פעם אמרו שרכב מאובק, סימן שהוא אוחסן באילת.

שוקי סגיס: הרבה פעמים הרכב מגיע מאובק מהאוניה.

שוקי סגיס: זה לא מדד.

שוקי סגיס: זאת אגדה.

שוקי סגיס: באילת יש בעיה של אבק וזה נכון כי יש סופות חול שעושות שריטות על הצבע, אבל חלק מהאוטו גם מגיע עם הגנות לצורך העניין הזה.

שוקי סגיס: האחסנה של הרכבים נעשית פה ויש לנו היום 21,000 רכבים באחסנה.

טלב אלסאנע: אתה צריך שטחים ענקיים כדי לאחסן.

שוקי סגיס: כן.

שוקי סגיס: היום כבר חסר לנו שטח וזה עסק לא פשוט.

שוקי סגיס: ב-2011 אנחנו מדברים על 150,000 רכבים שנפרקו בנמל אשדוד מתוך 225,000 רכבים בכל מדינת ישראל.

שוקי סגיס: זה מה שהיבואנים הביאו.

שוקי סגיס: זה לא אומר שהם כבר עלו על הכביש כי צריך קודם להוריד את אלה שנמצאים באחסנה.

שוקי סגיס: אני מניח שעלו על הכביש כ-180,000 רכבים חדשים ב-2011.

שוקי סגיס: זה נתח השוק שלנו, אתם רואים שהוא גדל ואנחנו היום מובילים גם את השוק הזה.

שוקי סגיס: מטען כללי – הגדרתי קודם את הסוגים.

שוקי סגיס: היתרון שלנו הוא שאנחנו קרובים למרכז וזה יותר קל, אבל למרות זאת, בחלק מהמטענים הפסדנו פעילות למרות שהמטען הזה היום הרבה יותר קטן ממה שהוא היה בעבר.

שוקי סגיס: אנחנו רואים שיש ירידות-עליות-ירידות-עליות וזה נובע מכמה סיבות.

שוקי סגיס: הירידות האלה בדרך כלל נובעות מירידה בפעילות במשק, גם של כי"ל וזה מאד משנה כמה הם מצליחים ליצא.

שוקי סגיס: זה פחות תלוי בנו.

שוקי סגיס: במטען כללי אין לנו את הגידול שהיינו רוצים לראות ואנחנו מתחילים להיאכל על ידי מספנות ישראל.

שוקי סגיס: זה בסדר, הם מתחרים בנו יפה, נותנים הצעות מאד מאד יפות וגם כשמפסידים צריך להגיד להם כל הכבוד.

שוקי סגיס: הם לוקחים לנו גם עבודה ולא רק אנחנו יודעים לקחת.

טלב אלסאנע: אין להם נמלים משלהם?

שוקי סגיס: יש להם נמל חדש בחיפה.

שוקי סגיס: אוניות נוסעים – התחלנו את הפעילות הזאת ב-2005 ולפני זה לא היתה פעילות כזאת בנמל אשדוד.

שוקי סגיס: הרבה מאד שנים לא היתה פעילות כלל בתחום הזה ואנחנו התחלנו להפעיל אותה.

שוקי סגיס: בנינו טרמינל נוסעים ופועלים פה גם קרוזים ישראליים וגם קרוזים מחו"ל.

שוקי סגיס: השנה היה משבר כי שני הקרוזים הישראליים שפועלים אצלנו פשטו רגל, האוניה של המג'יק 1 והריאו.

שוקי סגיס: הריאו נמצאת כאן מאחור ואתם רואים שהיא עוגנת.

שוקי סגיס: שתי האוניות עוגנות פה.

שוקי סגיס: הריאו נמכרה עכשיו על ידי המפרק לבעלים חדשים ואני מניח שב-2012 הפעילות של שתיהן תתחיל.

שוקי סגיס: המג'יק קצת יותר ישנה ויש לה בעיות שהיא צריכה לעבור גם שיפוץ מאד גדול, אבל הריאו תתחיל לעבוד ותעשה פעילות לנוסעים ישראלים, שהיתה פעילות מאד גדולה.

שוקי סגיס: מה שכן מגיע זה הרבה מאד פעילות מחו"ל.

שוקי סגיס: אתם רואים שב-2011 הגיעו 140,000 נוסעים שכולם מחו"ל.

שוקי סגיס: יש לנו את קוסטה, את הרויאל-קריביאן, את הקרניבל, שהיא חברת האם של קוסטה.

שוקי סגיס: אלה הסכמים שהם עשו אתנו והביאו לכאן את האוניות.

שוקי סגיס: יש לנו רגישות אתם בגלל המצב הביטחוני, כלומר כשיש בעיות של עופרת יצוקה וטילים, יש לנו פה נסיגה גדולה והם עוזבים, אבל בסך הכל יש פה פעילות לא קטנה ואפילו מאד יפה כי חלק מדלגים על מצרים ומעדיפים להביא את התיירים לישראל.

אורי אסטליין: זה בעיקר תיירות צליינית?

שוקי סגיס: לא.

שוקי סגיס: תיירות מכל הסוגים.

שוקי סגיס: עכשיו אנחנו גם מנסים ליצור מצב שבו ישראלים יוכלו לעלות על הקרוזים האלה מפה ולא לנסוע לחו"ל.

שוקי סגיס: אם אתה רוצה לנסוע לקרוז טוב עם חברה כמו רויאל קריביאן, אתה לא צריך לטוס לברצלונה.

שוקי סגיס: אנחנו מנסים להגיע למין הסדר כזה אתם, אבל זה לא כל כך פשוט כי הם צריכים לשמור חדרים פנויים ואם הם מלאים, יש בעיה.

שוקי סגיס: בענף הספנות בכלל בעולם אנחנו רואים שיש צמיחה כל הזמן בסחר העולמי.

שוקי סגיס: אתם רואים את הירידה בסחר העולמי ב-2009, אנחנו רואים ירידה שוב ב-2011 וכנראה 2012 תראה עוד ירידה.

שוקי סגיס: זה מייצר מצב מאד לא טוב אצל חברות הספנות העולמיות בכלל ואנחנו רואים את זה אצל צים בארץ.

ארמונד כהן: חמש החברות הגדולות מתאגדות ביניהן עם חלוקה חדשה כדי שיותר אוניות מגה יתחילו לעגון.

שוקי סגיס: אם קראת עיתון השבוע ראית איזו אוניה הגיעה לאשדוד השבוע.

שוקי סגיס: פספסתם אותה, היא יצאה אתמול.

שוקי סגיס: ביום שבת האחרון הגיעה לכאן אוניה שהתחילה לעבוד במוצאי שבת עם 9,000 מכולות.

שוקי סגיס: אוניה ענקית של 336 מטר, הכי גדולה שהיתה אי פעם בארץ.

שוקי סגיס: נכון שהם מתאחדים וגם בעבר הם הזמינו אוניות מאד גדולות.

שוקי סגיס: עכשיו הם צריכים לדעת להשתמש בהן נכון.

שוקי סגיס: מצד שני, זה מפנה להם את האוניות הקטנות.

ארמונד כהן: זה משפיע לך על העבודה פה בנמל?

שוקי סגיס: יהיה לנו גבול ליכולת קליטת התשתיות שלנו.

שוקי סגיס: ככל שזה יגדל, התשתיות שלנו מוגבלות ולא רק בארץ, הן מוגבלות בעולם.

שוקי סגיס: זה שאתה בונה אוניות זה יופי, אבל צריך נמל שיוכל לקבל אותן.

שוקי סגיס: אין מספיק נמלים כאלה בעולם שיודעים לקבל.

טלב אלסאנע: סואץ ייתן את המענה לאשדוד, למשל, לחלוקה?

שוקי סגיס: כן.

שוקי סגיס: זה יכול להיות, או פיראוס, למרות שהיום הם מתעניינים לעשות חלק מהפעילות אצלנו ולא בפורט-סעיד בגלל המצב במצרים כי יש שם כל הזמן הפסקות עבודה, העבודה לא רציפה.

שוקי סגיס: זה יוצר להם בעיה לא פשוטה כי עלות כזאת לאוניה על כל יום שהיא מפסידה היא עשרות אלפי דולרים.

שוקי סגיס: הם מנסים לחפש פתרונות אחרים.

שוקי סגיס: מצד שני צריך להבין שהמצרים חייבים לשמור על תעלת סואץ כי תעלת סואץ מכניסה למצרים 5 מיליארד דולר לשנה.

שוקי סגיס: אתם יודעים מה הדבר השני שמכניס להם את הכסף?

שוקי סגיס: התיירות בסיני.

שוקי סגיס: בלי שני הדברים האלה הכלכלה המצרית קורסת.

שוקי סגיס: אני מניח שבסוף יהיה להם שכל לשמור על זה בצורה נכונה.

שוקי סגיס: חזרתי עכשיו מהמזרח הרחוק אצל חברות הספנות הזרות.

שוקי סגיס: הייתי בטייוואן וביפן והם מאד חוששים מהמצב במצרים.

שוקי סגיס: כשהם מתחילים לחשוש, זה אומר שהביטוחים על האוניות יעלו ובסוף הם ידלגו על מצרים.

שוקי סגיס: הם מתחילים לחפש כל מיני פתרונות חלופיים – לא לעבור את תעלת סואץ, לעשות דרך אפריקה וכל אירופה.

שוקי סגיס: אם הם לא יתעשתו פה מהר ומבחינתם יחזקו את זה בחזרה, הם יכולים להפסיד המון כסף וזה יכול להביא את הכלכלה שלהם למצב מאד קשה.

שוקי סגיס: תעלת סואץ היום זה דבר מדהים מבחינתם.

שוקי סגיס: אנחנו גם רואים את הגידול בפעילות במכולות עם השנים – מ-1980, המעבר למכולות – הגדלה פי 10 בפעילות העולמית.

שוקי סגיס: זה מאד משמעותי.

שוקי סגיס: עכשיו זה יירד כי את הרוב הם מיצו כבר.

שוקי סגיס: זאת אוניה של צים בתעלת פנמה.

שוקי סגיס: מה שקובע את גודל האוניות בעולם זה תעלת פנמה.

שוקי סגיס: רוחב התעלה.

שוקי סגיס: אוניה שמוגדרת פנמקס, כלומר פנמה-מקסימום, כפי שאתם רואים פה, עוברת בתעלה והקטרים הקטנים שאתם רואים דואגים למעשה שהאוניה תהיה צמודה ולא תדפוק את הדפנות.

שוקי סגיס: הם נוסעים אתה במקביל וצריך להבין שיש מטר בין האוניה לרציף.

שוקי סגיס: זה הרוחב, זה המקסימום.

שוקי סגיס: נכון שהם בונים עכשיו תעלה חדשה במקביל לזה, שתהיה יותר גדולה, אבל גם היא תוכל להעביר עד אוניות של 12,000 TEU.

שוקי סגיס: היא תהיה מוכנה ב-2014 והם בונים אותה במקביל לתעלה הזאת.

טלב אלסאנע: בתעלת סואץ יש מגבלה כלשהי לגבי גודל הספינות?

שוקי סגיס: כן, גם להם יש מגבלה, בדרך כלל של עומק ולפעמים גם של רוחב.

שוקי סגיס: בתעלת סואץ הבעיה יותר קטנה ויכולים לקבל גם את האוניות הגדולות האלה.

שוקי סגיס: היום לא בונים את האוניות עם עומק גדול מאד אלא יותר עם רוחב ואורך.

שוקי סגיס: מה שיש היום בשוק זה ה-12,500, ומתכננים עכשיו את האוניות של ה-18,000.

שוקי סגיס: אלה מגה-אוניות.

שוקי סגיס: חברות הספנות הגדולות בעולם מבחינת המכולות – APM Group היא החברה שנקראת מרסק והיא החברה הגדולה בעולם.

שוקי סגיס: יש להם קיבולת של 360,000 מכולות והרבה מאד הזמנות.

שוקי סגיס: חברת MSE היא החברה מס' 2 בעולם.

שוקי סגיס: חברת מרסק היא חברה דנית והחברה מס' 2 היא חברה של איש אחד, איטלקי.

שוקי סגיס: היא גם הלקוח הכי גדול של נמל אשדוד.

שוקי סגיס: הוא איטלקי מסורנטו, הוא חי בז'נווה ונשוי לאישה ישראלית.

שוקי סגיס: יש להם קרוב ל-400 אוניות ולמרסק יש 560 אוניות.

שוקי סגיס: יש שיתוף פעולה גדול בין שתי החברות האלה, שיש לה קשר בבעלות למישהו לבנוני והם עושים עכשיו שיתוף פעולה ביניהם.

שוקי סגיס: אתם רואים שחברת צים נמצאת במקום ה-18 בעולם.

שוקי סגיס: במקום 15 נמצאת חברת K-line, וזאת החברה שהביאה לכאן את האוניה הגדולה השבוע.

אסף דורון: יש פה חברה שהיא בבעלות מדינתית?

שוקי סגיס: כן, COSCO היא חברה ממשלתית סינית.

טלב אלסאנע: חשבתי שדווקא ארצות הברית היא המובילה.

שוקי סגיס: לא.

שוקי סגיס: האמריקנים לא מובילים גדולים בעולם הספנות.

שוקי סגיס: חברת אברגרין וחברת יאנג-מינג הן שתי חברות טייוואניות, כשלאברגרין יש גם חברת תעופה.

שוקי סגיס: הם גם לקוחות שלנו והם מגיעים לאשדוד.

שוקי סגיס: אנחנו הבאנו אותם לאשדוד והם לא פקדו את ישראל בכלל עד לפני חמש שנים.

שוקי סגיס: אנחנו הבאנו אותם לישראל והם פוקדים אותנו קבוע כל שבוע.

שוקי סגיס: הנמלים המובילים בעולם – הנמל מס' 1 בעולם זה שנחאי.

שוקי סגיס: אתם זוכרים את המיליון TEU שדיברנו עליו?

שוקי סגיס: להם יש 29 מיליון.

שוקי סגיס: נמל מס' 2 זה סינגפור וכל הזמן הם רבים ביניהם מי יהיה הראשון.

שוקי סגיס: יש ביניהם פערים קטנים וכל שנה יש מאבק – פעם זה ראשון ופעם זה ראשון, אבל שנחאי הצליחו השנה בפעם הראשונה לעבור אותם.

שוקי סגיס: אגב, אם מדברים על בניית תשתיות בארץ אפשר לתת דוגמה קטנה.

שוקי סגיס: בשנחאי יש נהר שסותם את הנמל כל הזמן ויוצר בעיה של עומק.

שוקי סגיס: הם החליטו שהם צריכים נמל מים עמוקים.

שוקי סגיס: יש להם אי שנמצא 32 קילומטר משנחאי.

שוקי סגיס: האי היה אי מצוקי ולא מיושב והם החליטו ששם הם יבנו את הנמל כי שם יש מים עמוקים.

שוקי סגיס: הם שיטחו את האי לגמרי, הורידו את המצוקים, עשו ממנו פלטה ובנו גשר באורך 32 קילומטר לאי עם אוטוסטרדה ענקית, 32 קילומטר משנחאי לתוך האי.

שוקי סגיס: את כל הפרויקט הזה עם בנייה של הנמל הם עשו בשלוש שנים.

שוקי סגיס: כמה זמן לוקח לבנות פה מחלף הכי קטן?

שוקי סגיס: זה מדהים.

שוקי סגיס: אני עוד זוכר שכאשר הגעתי לפה קיבלתי תמונות של הבנייה שלהם וזה נראה כאילו הסוף עוד רחוק.

שוקי סגיס: לפני ארבע שנים הייתי שם וראיתי שזה עובד.

שוקי סגיס: יש שם נמל גדול, עובד, עם הגשר.

שוקי סגיס: אתה נוסע על הגשר וזה לא יאומן כי אתה בא לים ואתה רואה גשר שעובר את האופק.

שוקי סגיס: הוא לא נגמר.

שוקי סגיס: זה מטורף ואת זה הסינים מסוגלים לעשות.

שוקי סגיס: כפי שאתם רואים, מ-20 הנמלים המובילים, 15 נמצאים במזרח הרחוק.

שוקי סגיס: הנמל הראשון הכי גדול באירופה הוא רוטרדם, שהוא במקום העשירי בעולם.

שוקי סגיס: בארצות הברית הנמל הכי גדול הוא בלוס-אנג'לס, שהוא במקום ה-16 בעולם.

שוקי סגיס: לידו לונג-ביץ' שנמצא במקום ה-18 בעולם.

שוקי סגיס: ניו-יורק נמצא במקום ה-20 בעולם.

שוקי סגיס: למעשה, הסינים, שיש להם גם את שנחאי, גם את הונג-קונג וגם את שנזן, מתוך הארבעה הראשונים יש שלושה סינים.

שוקי סגיס: אנחנו רואים שבעשרת הראשונים יש חמישה נמלים סינים רק בסין עצמה וצריך להבין את המשמעות של הסחר העולמי והמשמעות של הסינים בכל העסק הזה וכמה אנחנו קטנים עם המיליון הבודד שלנו, כשנמל ניו-יורק הוא רק פי 5 מאתנו בפעילות, למרות כל הגודל האמריקני.

טלב אלסאנע: אין קשר בין הגודל של המדינה לבין הגודל של הנמל?

שוקי סגיס: אין קשר.

שוקי סגיס: נמל שנחאי הוא נמל מאד מרכזי אבל עיקר הפעילות שלו הוא היצוא הסיני, שהוא מאד מאד כבד.

שוקי סגיס: סינגפור היא קטנה, אבל למרות כל הגודל שלה יש לה את שני הדברים הכי טובים בעולם: הנמל הגדול בעולם, כי עד לשנה שעברה הוא היה הכי גדול, ושנית, חברת התעופה הכי טובה בעולם.

שוקי סגיס: זאת חברה מדהימה.

טלב אלסאנע: תודה רבה, סקיה מעניינת וגם מאירת עיניים.

טלב אלסאנע: נעבור עכשיו לתחום שהוא נושא הדיון שלנו מבחינת הפעילות של התמודדות עם כל מיני הברחות, האמצעים והכלים שעומדים לרשותכם בהתמודדות הזאת.

טלב אלסאנע: יחד עם היבוא הנחמד והטוב מייבאים עוד דברים.

שוקי סגיס: יש דברים שאנחנו לא אוהבים שמייבאים.

טלב אלסאנע: מי הגורמים שמתמודדים עם זה ומידת שיתוף הפעולה ביניכם לבין המכס לבין המשטרה ובאיזו מידה גם המיצאים מכאן משתמשים בנמל כדי להבריח סחורות.

טלב אלסאנע: האם זה עורק ראשי או משני?

טלב אלסאנע: אני מאד אשמח שנשמע התייחסות ואחר כך גם נסייר.

טלב אלסאנע: אני אבקש שנקצר כי אני אמור לחזור לכנסת.

טלב אלסאנע: נתחיל עם המכס?

ארמונד כהן: בשמחה.

ארמונד כהן: יושב פה ברנרד ואני רוצה לומר מילים חמות וטובות בפניך, כבוד המנכ"ל.

ארמונד כהן: שיתוף הפעולה מצוין וכל דבר שאנחנו צריכים מברנרד מקבל ביטוי ואני יכול להגיד שזה כך לפחות 12 שנה.

ארמונד כהן: שיתוף הפעולה מצוין ותמיד נשמח לשמור עליו.

ארמונד כהן: כל פעם שאנחנו מבקשים לבודד מכולה או להצביע או לשים מכולה למעלה בתצפית, אנחנו מקבלים לכך סיוע מלא.

ארמונד כהן: יישר כוח על זה ותודה.

ארמונד כהן: לגבי השוטף, המכס עובד בצמידות עם הנמל בצורה שוטפת ביותר.

ארמונד כהן: אין לי הרבה מה להוסיף, זה דבר טבעי לחלוטין.

טלב אלסאנע: כמה אנשי מכס עובדים כאן בנמל ואיזה כלים עומדים לרשותם?

- מכס: כהן: בית המכס יושב מחוץ לעיר ויש את כל התנועה של המכולות שאמורות לעבור מבדקים.

- מכס: יש היום משטח חדש של קרני רנטגן ושם המכולות עוברות.

שוקי סגיס: הוא צמוד לגדר הנמל.

ארמונד כהן: שם נמצא כל אתר המכס ויש גם שער בנפרד ודרכו עוברות כל המכולות לבדיקה.

ארמונד כהן: נדמה לי שהיית בחיפה וראית את זה.

טלב אלסאנע: כן, ראיתי את זה בחיפה.

ארמונד כהן: זה תואם גם באשדוד.

ארמונד כהן: כל דבר שאנחנו צריכים עובר דרך המשקף, אפילו במסגרת שקטה גם עובר משם אחר כבוד ואנחנו מקבלים סיוע מלא.

ארמונד כהן: מספר האנשים שעובדים פה במכס הוא מספר הבודקים שישנם.

ארמונד כהן: אם אני לא טועה יש כשישים בודקים, שכל הזמן נמצאים באתר הבדיקות בשתי משמרות עד השעה 10 בלילה.

ארמונד כהן: מבחינת פעילות כלבים, אנחנו מביאים אותם בהתאם לצרכים שלנו לאן שאנחנו צריכים כי זה דבר שיותר קל להניע.

ארמונד כהן: אנחנו לא מכסים רק את אשדוד, כמו שכבודו יודע, ולכן אנחנו משתדלים לפחות פעמיים בשבוע להיות באשדוד עם כלבים כדי לתת מענה מקסימלי.

ארמונד כהן: כמובן, אם יש מכולה ספציפית או מספר מכולות מאוניה ספציפית, גם מורידים כלבים לבדיקה.

טלב אלסאנע: מה מספר התפיסות שהיו לכם?

ארמונד כהן: נמל אשדוד מתאפיין בכך שאם יש תפיסה, זאת תפיסה גדולה.

ארמונד כהן: התפיסה הגדולה האחרונה שהיתה בנמל אשדוד בינואר 2009, 101 קילוגרם צ'ראס.

ארמונד כהן: כשזה מגיע, זה מגיע בגדול.

ארמונד כהן: בקטנה זה אולי ביבוא אישי, שמישהו שכח משהו קטן במכולה, אבל כשזה מגיע, זה מגיע בכמויות.

טלב אלסאנע: התפיסה האחרונה היתה פה ב-2009?

ארמונד כהן: כן.

ארמונד כהן: סליחה, לאחר מכן היתה עוד תפיסה גדולה של 254 קילוגרם של קוקאין באפריל 2011.

טלב אלסאנע: איך עליתם על זה?

ארמונד כהן: זה היה שיתוף פעולה בינלאומי, שהתגלגל עד שהגיע לפתחנו.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: אני מבקש לשמוע את המשטרה.

תנ"צ רוני ריטמן: לצערי, אנחנו בפערי מידע בכל מה שקשור לנמלי ים, גם לגבי נמל אשדוד.

תנ"צ רוני ריטמן: זה נכון שבאפריל האחרון נתפסה מכולה עם 234 קילוגרם נטו וזאת כמות מאד יפה בעקבות שיתוף פעולה ומידע בינלאומי.

תנ"צ רוני ריטמן: החשודים לא היו ישראלים.

טלב אלסאנע: אבל הסחורה היתה אמורה להגיע לידיים ישראליות?

תנ"צ רוני ריטמן: כנראה שלא.

תנ"צ רוני ריטמן: היא הגיעה לפה בטעות.

טלב אלסאנע: כמות כל כך גדולה טועה בדרך?

תנ"צ רוני ריטמן: כנראה שכן.

תנ"צ רוני ריטמן: היה איזשהו בלבול והיא הגיעה אלינו בטעות.

תנ"צ רוני ריטמן: ניסינו לברר אם אכן ישנם מעורבים ישראלים, אבל לא הגענו לממצאים ראייתיים בנושא הזה, אבל זאת טיפה בים.

תנ"צ רוני ריטמן: כנתון, ואנשי המכס יודעים יותר טוב ממני, להערכתי גם מבחינה עולמית נבדקים רק כ-2% מהמכולות בשוק העולמי וכנראה באותו יחס גם המכולות בנמל אשדוד.

תנ"צ רוני ריטמן: זאת כמות קטנה מאד.

תנ"צ רוני ריטמן: ישנם מספר תהליכים, גם תהליך של אפיון לאומי, שמופעל על ידי הלוט"ר יחד עם המכס, איזשהו תהליך שגם אנחנו שותפים לו והוא מתייחס יותר גם להברחות אמל"ח, אבל אנחנו מנסים לשלב גם את סוגיית הסמים.

תנ"צ רוני ריטמן: אני לא ממש מעודכן איפה התהליך הזה עומד כרגע.

תנ"צ רוני ריטמן: מבחינת משטרת ישראל, אם שואלים את דעתי האישית, אני חושב שהיה נכון להקים פה תחנת משטרה ייעודית, שתתעסק גם בדברים האלה אבל זה תלוי בסדר עדיפות לאומי.

תנ"צ רוני ריטמן: מעבר לכך, נושא הנמלים נמצא בתכנית הרב-שנתית של משטרת ישראל לשנים 2012 עד 2016.

תנ"צ רוני ריטמן: הנושא על סדר היום.

תנ"צ רוני ריטמן: יש לנו מוקד מודיעין משולב שפועל במשטרת ישראל ומאגד בתוכו את כל רשויות האכיפה והנושא של נמל אשדוד מופיע כאחת התופעות לבדיקה לשנת 2012.

תנ"צ רוני ריטמן: זה עוד אחד מהגורמים שנבדקים כי גם בזמנו, ב-2008, נבחנה הקמה של כוח משימה שיוקם לטובת נמל אשדוד להתמודדות עם תופעת הברחות הסמים.

תנ"צ רוני ריטמן: בסופו של התהליך תועל כוח המשימה למקום אחר, מאחר שמאחורי כוח משימה, שזה גרעין שמאגד בתוכו מספר רשויות, כ-14 אנשים, צריכה להיות יחידת-אב חזקה שתתן גיבוי לכל הפעילות של כוח המשימה, אבל זה לא היה בנמצא.

תנ"צ רוני ריטמן: היחידה המרכזית שנמצאת פה באזור ואחראית על האזור היתה רק בתהליכי הקמה ולכן הנושא הזה ייבחן במסגרת התר"ש להסיט אחד מכוחות המשימה הקיימים, אם לא יהיה תקציב לכוח משימה נוסף, על פי תפוקות שייבחנו גם לטיפול בנמל אשדוד.

תנ"צ רוני ריטמן: זה יצטרך להיבחן במסגרת התר"ש.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: מישהו מטעם המשטרה רוצה להוסיף?

טלב אלסאנע: נשמע את הרשות למלחמה בסמים.

אורי אסטליין: אין לי מה להוסיף, למעט העובדה שאנחנו נשקול באהדה רבה יחד עם יחידת הסמים של המכס את הקמת הכלביה, כדי שנוכל לסייע לה במידת היכולת שלנו.

ארמונד כהן: זאת הבעיה היותר קטנה כי הבעיה הגדולה יותר היא התקנים.

אורי אסטליין: תכף נשמע את היחידה הגדולה למלחמה הפרמצבטית ונשמע על תקנים.

טלב אלסאנע: כן, בבקשה.

נסים מזרחי: לגבי התקנים של המכס, אני יודע מלפני יומיים שמנהל רשות המסים הנוכחי נמצא במשא-ומתן מתקדם עם משרד האוצר על תוספת תקנים מאד משמעותית לרשות המסים.

נסים מזרחי: אני בטוח שאת חלקם הוא יווסת לנושא הסמים.

נסים מזרחי: לגבי חוקרי היס"מ הנוכחיים ואגף המכס, גם הם מטופלים בנושא שיפור תנאי השכר, קידום בדרגות וזה גם הולך להיות בימים הקרובים, כך שאנחנו באמת רואים חשיבות לפעילות שלהם.

נסים מזרחי: היינו גם בביקור בנמל חיפה לפני כשבועיים והנושא בטיפול.

נסים מזרחי: לגבי הפרופיילינג שהוזכר פה, בשנים האחרונות הפרופיילינג צבר תאוצה באגף המכס, קלטנו שם מספר מהנדסים בנושא הפרופיילינג וזה באמת מוכיח את עצמו.

נסים מזרחי: יישר כוח.

ארמונד כהן: מילה טובה לך, נסים, על התקן האחרון שאישרת לנו.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: משרד הבריאות, בבקשה.

ד"ר אהרון גרונדמן: מיקי הראלי, שהוא מנהל היחידה למאבק בפשיעה פרמצבטית, לא יכול היה להגיע.

ד"ר אהרון גרונדמן: אני אחראי על המודיעין והמבצעים וקצין משטרה בגמלאות.

ד"ר אהרון גרונדמן: יש לנו קשר בעיקר עם היס"מ ומדי פעם אנחנו גם נקראים בתפיסות של תרופות על ידי המכס.

ד"ר אהרון גרונדמן: אנחנו גם מוסרים למכס מידע על סמי פיצוציות – יש להם נתיב של העברה מחוץ-לארץ לכאן.

טלב אלסאנע: זה לא מגיע דרך האוויר?

ד"ר אהרון גרונדמן: גם דרך האוויר וגם דרך הים, אולי גם דרך חיפה.

ד"ר אהרון גרונדמן: מבחינת תרופות מזויפות היו כמה תפיסות על ידי המכס ושיתפנו אתם פעולה וגם מידע שאנחנו מעבירים, כל מיני אנשים שהם מובילים בתחום.

ד"ר אהרון גרונדמן: יש שיתוף פעולה ונשמח לשיתוף פעולה כמובן לכל אורך הדרך.

טלב אלסאנע: מישהו מהנוכחים רוצה להשלים או להוסיף?

טלב אלסאנע: אם כך, אנחנו יכולים לעבור לשלב ב', הביקור במרכז המבקרים וסיור בנמל עצמו.

טלב אלסאנע: נתקדם הלאה.

טלב אלסאנע: אני רוצה להתרשם משיתוף הפעולה, באיזו מידה שיתוף הפעולה מתבטא בתוצאות.

טלב אלסאנע: מערכת היחסים היא אישית, היא מערכת יחסים מאד טובה ושיתוף פעולה מעולה, אבל המבחן הוא מבחן התוצאה.

טלב אלסאנע: כפי ששמעתי כאן, בסך הכל נבדקים 2% מהמכולות ומהמוצרים שמיובאים לכאן וזה מציב סימן שאלה מאד רציני.

שוקי סגיס: צריך להבין את זה בראייה עולמית.

טלב אלסאנע: זה כך בכל העולם?

שוקי סגיס: בכל העולם.

שוקי סגיס: הנושא התפעולי של המכולות עומד בראש סדר העדיפויות.

שוקי סגיס: אי אפשר לעצור.

שוקי סגיס: העיכובים שנגרמים כשעושים את הבדיקות האלה גורמים לכך שבסוף זה מעכב אוניות.

טלב אלסאנע: זה מפריע לתחרות ואז יש ניגוד אינטרסים בין הרצון שלך להתחרות ולרוץ לבין הרצון שלך לבדוק ולבחון.

שוקי סגיס: זה מפריע לתחרות וזה גם מעלה את המחירים כי זה יגדיל מאד את העלויות ליבואנים וליצואנים.

שוקי סגיס: למעשה, בכל התהליך הם יצטרכו לשלם החסנה ואז להעביר ולהחזיר.

שוקי סגיס: בגלל זה, כל העולם מוצא פתרונות או דרך הפרופיילינג, שזה הדבר הכי חשוב, והוא למעשה נותן את המענה הטוב ביותר.

שוקי סגיס: אי אפשר לעשות פה כיסוי גדול וצריך להבין את העוצמות ואת הנפחים שיש פה.

שוקי סגיס: אפשר לשתק את הכל ולהתחיל לחפש בכל מכולה, אבל כך לא נגיע לשום מקום.

שוקי סגיס: צריך להבין שברגע שחברות ספנות יבינו שיש פה עיכובים בגלל הנושאים האלה, הן לא תגענה לפה.

שוקי סגיס: הן לא חייבות לנו כלום ואנחנו לא רק תלויים פה בעצמנו וצריך לקחת את זה בחשבון ברצינות.

טלב אלסאנע: הבדיקות שנעשות הן אקראיות לחלוטין או שבודקים במקרים שיש חשד או סממנים?

ארמונד כהן: אנחנו משתדלים כמכס להשתלב בתהליך השחרור כדי לא לעכב את הסחורה או לעכב במינימום הניתן.

ארמונד כהן: לשם כך אנחנו מפעילים את נושא הפרופייל.

ארמונד כהן: הלכה למעשה אנחנו בודקים רק 2%, כפי שנאמר פה, אבל בעין אנחנו בודקים הרבה יותר משום שבשיטת הפרופייל אנחנו מציבים כל הזמן חסמים וסננים בתהליך בדרך ומגדילים בזכוכית מגדלת דברים ספציפיים ונקודתיים בתהליכים שאנחנו קובעים.

ארמונד כהן: אנחנו יכולים לקבוע ארץ מקור דרך מסלול מסוים.

ארמונד כהן: כל מה שעבר במסלול הזה, אני רוצה לראות אותו פיזית בעין לפני שהוא משתחרר.

ארמונד כהן: אנחנו עושים את זה הלכה למעשה.

ארמונד כהן: אולי אנחנו לא נכנסים עם העין לתוך המכולה, אבל אנחנו יודעים מה יש בתוכה, מי הביא, מי עומד מאחוריה וכו', ואם יש משהו קצת חשוד, אנחנו מנפים הצידה ולוקחים לבדיקה, סמויה או גלויה.

ארמונד כהן: יש באפשרותנו לבחון כל מכולה שעוברת בתהליך הזה.

ארמונד כהן: אנחנו מפעילים כל מיני סננים על פי כל מיני סמ"חים – סימנים מחשידים.

שוקי סגיס: לדוגמה, אין טעם לבדוק את המכולות שטבע מייבאת.

שוקי סגיס: ברור לך שגם ארץ המוצא וגם היבואן ברורים.

שוקי סגיס: אתה יודע גם מי היצואן שלו.

שוקי סגיס: הבדיקות האלה מסננות הרבה מאד מהצורך של הבדיקה.

שוקי סגיס: צריך לעשות בדיקות חכמות, לא אחוזיות.

שוקי סגיס: אין סיכוי שטבע תבריח סמים או משהו כזה.

טלב אלסאנע: היה שר לשעבר שתפסו אותו משתמש בדרכון דיפלומטי.

שוקי סגיס: זה נכון.

נסים מזרחי: גם אם המכס יביא עוד 2,000 בודקים, זה לא יפתור את הבעיה.

נסים מזרחי: קודם כל, לחסום במאה אחוזים אין סיכוי.

נסים מזרחי: הדילמה בין להגביר את הבדיקה ולעכב את המכולות - - -

טלב אלסאנע: אף אחד לא אומר את זה.

טלב אלסאנע: צריך לעשות את האיזון.

נסים מזרחי: בפרופיילינג יש ארבעה שלבים בתהליכי ההתרה, א' עד ד'.

נסים מזרחי: יש את הבדוקים, את הפשוטים, כמו טבע שצוינה, ואין סיבה לעצור ולעכב.

נסים מזרחי: ברגע שיש סימנים מחשידים, סמ"חים, שאותו מהנדס שעושה את הבדיקה של תהליך העבודה מזהה שספק נעליים, אחרי שבמשך עשרים שנה הביא נעליים, מתחיל להביא כוסות, אולי הוא יעצור אותו לבדיקה כדי לראות מה גרם לשינוי.

נסים מזרחי: לעולם אי אפשר לחסום את הכל, קל וחומר אם יבדקו כל מכולה ומכולה לא עשינו כלום.

נסים מזרחי: כמו שהוא אמר, אף אחד לא יגיע לנמל.

סנ"צ אביעד סוהר: לדעתי, אם היו אמצעי שיקוף נוספים זה היה מקל קצת.

סנ"צ אביעד סוהר: לא היה נוצר צוואר בקבוק כזה ברור ומובהק כמו שיש היום, אם היו יכולות שיקוף פי 10 ואני מבין גם את העלויות, היינו יכולים לבדוק פי 10 בלי לעכב יתר על המידה את התהליך.

טלב אלסאנע: מה אחוז המכולות שעוברות שיקוף?

שוקי סגיס: כמו שהוא אמר, בערך 2%.

סנ"צ אביעד סוהר: לדעתי פחות.

סנ"צ אביעד סוהר: עולמי זה 2%, לדעתי פחות.

ארמונד כהן: אפשר לחשב את זה.

ארמונד כהן: אין לי את הנתון ואני לא רוצה סתם לומר מספרים.

טלב אלסאנע: שיקוף לא אמור לעכב, לא?

שוקי סגיס: 5%-4% עוברות שיקוף.

ארמונד כהן: זה גם יכול לעכב ולו מסיבה פשוטה – אם אתה מביא עכשיו מכולה ואין מקום ואתה מזמין מקום, זה גם יכול להיות לארבעה ימים.

ארמונד כהן: במשך ארבעה ימים היבואן משלם החסנה ומעבר לנזק של הנמל יש נזק ליבואן שאתה מעמיס לו על ההוצאות.

טלב אלסאנע: מתי הכנסתם את המשקף לכאן?

ארמונד כהן: לפני כחמש שנים.

ארמונד כהן: בחיפה לפני שנה וחצי.

טלב אלסאנע: תודה רבה לכם, אנחנו נצא לסיור.

טלב אלסאנע: הישיבה נעולה.