הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 164, 2012-01-31 11:00

זבולון אורלב: אנחנו מתכבדים לפתוח את הישיבה שלנו, שתעסוק היום בייבוא צעצועים מסוכנים לילדים, שמהווים סיכון גם לפעוטות וגם לילדים.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים בראשית חודש שבט ועוד חודש ושבוע אנחנו נחגוג את פורים.

אורלי לוי אבקסיס: ט"ו בשבט שזה בשבוע הבא, פורים זה בעוד חודש ושבוע.

זבולון אורלב: בט"ו בשבט נוטעים עצים ולא משחקים בצעצועים.

זבולון אורלב: וכידוע, חג פורים הוא גם כן חג הצעצועים.

זבולון אורלב: אחרי זה יש את האפיקומן של פסח, זה גם כן חג הצעצועים.

זבולון אורלב: אז אנחנו לפני שני אירועים שבהם אנחנו רוצים להסב את תשומת הלב לסוגיה זאת של ייבוא צעצועים לישראל, זאת בעקבות ביקורת של מבקר המדינה, מה שנקרא קובץ דו"חות ביקורת לשנת 2011, שמבקר המדינה התייחס לזה, שבו הוא חשף שמביאים, יבואנים רוכשים מוצרים שאינם יודעים מי ייצר אותם, מביאים לארץ ללא בדיקת דגם וחושפים פעוטות לכל אותם סיכונים שהתקן מבקש למנוע – צבעים רעילים, פינות חדות, אפשרות של בליעה של חלקי צעצועים וגם מהבדיקות הוא עשה, מהנתונים עולה שמ-67 משלוחים שנבדקו, נפסלו 34%, ולמעלה מ-50 מוצרים לא התאימו לתקן.

זבולון אורלב: הפנה את תשומת ליבנו כרגיל המועצה לשלום הילד, ד"ר קדמן, לסוגיה הזאת ולכן חשבנו שמן הראוי להתייחס ולבקש דין וחשבון מהרשויות הנוגעות בדבר ,שכמובן בראשן משרד התמ"ת אבל גם וגם אגף המכס וגם מכון התקנים, וכל הרשויות שאמורות להיות מופקדות על הסוגיה הזאת ואנחנו לא יכולים לעבור לסדר היום, נוכח התמונה שמצטיירת מהדו"חות, כאילו זה שטח הפקר כזה, שכל אחד מביא מה שהוא רוצה ואין דין ואין דיין ואין מפקח, והתמונה היא תמונה קשה ואנחנו גם יוצאים מתוך נקודת הנחה, וזה אני אומר כמי שהיה יושב ראש ועדת ביקורת המדינה בקדנציה שעברה, שאנחנו מתייחסים לדו"חות מבקר המדינה כעובדות.

זבולון אורלב: אנחנו לא הבנו לכאן את אנשי המבקר כדי לא להיכנס להתנגשות עם ועדת ביקורת המדינה, אבל תצאו מתוך נקודת הנחה שחברי הכנסת רואים במבקר המדינה שליח שלהם, שעושה עבורם את הבדיקות ואנחנו מקבלים את דבריו כעובדות מוצקות.

זבולון אורלב: ואני מקווה שלא זה כאן יהיה הדיון – האם העובדות הן נכונות או לא נכונות – לפחות מבחינתי.

זבולון אורלב: אני מקווה שגם חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, רואה את הממצאים של מבקר המדינה כעובדות מוצקות ולא עליהן אנחנו נתחיל להתווכח.

זבולון אורלב: אז ניתן אולי לד"ר קדמן שהפנה את תשומת ליבי לעניין הזה, לפתוח את הדיון ואת יכולה להשתלב מתי שאת רוצה, כרגיל – בהתחלה, בסוף, באמצע – אין בעיה.

זבולון אורלב: בבקשה.

יצחק קדמן: תודה אדוני יושב הראש, ושוב תודה על שנענית והקדשת לעניין החשוב הזה ישיבה.

יצחק קדמן: אני מוכרח לומר לך שאלמלא הוועדה הזאת, שיש אנשים שאולי לא רוצים בקיומה והגיע הזמן שהיא תהיה ועדה סטטוטורית של הכנסת, כי היא עובדת יותר קשה מכל הועדות האחרות.

יצחק קדמן: היא עוסקת בדברים שהם דיני נפשות – החל מהסיור שהיינו בבתי חולים פסיכיאטריים וכלה בנושא שאנחנו עוסקים בו היום.

יצחק קדמן: זה לא דברים של מה בכך, זה לא זוטות, זה דברים של פיקוח נפש של ממש.

יצחק קדמן: לאחרונה, כפי שאמר יושב הראש, יצא דו"ח של מבקר המדינה.

יצחק קדמן: הוא אמנם לא ארוך, אבל לצערי הרב הוא לא זכה כמעט לשום התייחסות, גם לא בתקשורת, ויש לעניין הזה משמעות עצומה, מפני שקהל הצרכנים של הצעצועים שאנחנו מדברים עליהם הוא בדרך כלל ההורים, הסבים, הסבתות, כלל המשתמשים הוא הילדים, והם לא אמונים בדרך כלל כל אלה לקרוא דו"חות של מבקר המדינה.

יצחק קדמן: אני מקווה שלפחות בעקבות הדיון שאנחנו עושים היום, תהיה מודעות הרבה יותר גדולה של הציבור, של ההורים, כיצד הם מכניסים הביתה בלי ידיעתם אפילו, דברים מסוכנים שיכולים להיות קטלניים לגבי ילדים.

יצחק קדמן: אני רק אקריא שורה או שתיים מדו"ח המבקר האחרון שממחישים את הדבר ---

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אם אתה יכול ד"ר קדמן, רק תסביר לנו איך ההליך הזה מתנהל כשרוצים לייבא, ואז אנחנו גם נוכל באמת גם להבין.

יצחק קדמן: תיכף אני אומר על זה מילה.

יצחק קדמן: אני רק אומר תראו, פה יש בדיקה נוספת שנערכה, מתוך 55 צעצועים שנבדקו במדגם – 26 לא עמדו בתקן בגלל רעילות, דליקות, קריסה, חלקים קטנים הניתנים לבליעה, זה הכל סכנות מוות, זה לא פחות מזה.

יצחק קדמן: במקרה אחר – 14 צעצועים נלקחו לבדיקה, מתוכם נפסלו 8 צעצועים, מתוכם 2 רעילים, אחד דליק, אחד הכיל חלקים קטנים, אחד קרס, כל מיני דברים שהם פשוט, אגב וכל הבדיקות האלה זה סדר גודל ממוצע של 50% ממה שנבדק היה פסול לחלוטין, היה מסוכן לילדים.

יצחק קדמן: עכשיו, תארו לעצמכם מה לא נבדק, כי נבדקים, יושבים פה אנשי מכון התקנים, הם יוכלו לתאר איך זה הולך.

יצחק קדמן: נבדקים רק מדגמים, יש קונטיינרים שלמים שנכנסים לארץ, מגיעים לבתים של הילדים שלנו.

יצחק קדמן: אגב, בלי לעשות תקרית בין לאומית, רוב הצעצועים מגיעים היום מסין.

יצחק קדמן: סין לא ידועה בשמירה מובהקת על איכות המוצרים ועל בטיחות וכדומה.

יצחק קדמן: אנחנו מסכנים יום יום את הילדים שלנו בדברים הכי תמימים, הולכים הורים, איך אמרת, פורים בפתח, פסח, אפיקומן, רוצים לקנות לילדים, רוצים לעשות משהו טוב לילד.

יצחק קדמן: הם מסכנים במו ידיהם את הילדים.

יצחק קדמן: אני מוכרח להוסיף עוד מילה על עניין –

אורלי לוי אבקסיס: זה גם של הרשתות הגדולות?

יצחק קדמן: הכל, הכל.

יצחק קדמן: מה שנכנס לארץ זה עובר דרך מסננת עם מעט מאד חורים ויש לי "בשורה" בשבילכם - זה הולך להיות יותר גרוע.

יצחק קדמן: אני לא נכנס לעניינים שלא שייכים אלי, אבל יש עכשיו כוונה לבטל את כל הנושא של מכון התקנים ואת התקינה, להפריט גם את העניין הזה, ואנשי מכון התקנים יוכלו יותר טוב ממני לתאר מה זה אומר.

יצחק קדמן: זה אומר שגם עוד מה שנעשה עד היום, גם זה לא יהיה.

יצחק קדמן: יסתמכו על כל מיני ניירות ו"תעודות כשר" שהגיעו ממקומות אחרים בעולם, שלך תדע מי עומד מאחוריהם.

יצחק קדמן: ואני אומר שוב, אי אפשר לזלזל בעניין הזה מפני שמדובר בסכנות ממשיות לבריאותם ולחייהם של ילדים, ואני חושב שאנחנו צריכים להקים קול צעקה גדולה.

יצחק קדמן: נכון שחובתה של המדינה בראש ובראשונה להטיל פיקוח על הדברים האלה, כפי שיש במדינות מתוקנות בעולם, אבל אנחנו צריכים לזעוק גם להורים.

יצחק קדמן: ההורים לא יכולים לבדוק אם יש עופרת בצעצוע או לא, אבל אנחנו מוכרחים שההורים יהיו יותר קפדניים – מה הם קונים, איפה הם קונים, לדרוש שיהיה תו תקן.

יצחק קדמן: כל הדברים האלה צריך את שיתוף הפעולה של ההורים, כי אחרת אנחנו נמשיך לסכן את הילדים.

יצחק קדמן: אולי נחסוך שקל או שניים בקניית מוצר שהוא יותר זול, אבל הדברים האלה פשוט מסוכנים באופן ממשי.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מי לוקח ראשון את רשות הדיבור, מכון התקנים?

זבולון אורלב: מי נמצאת?

דליה ירום: אנחנו פה שתיים.

זבולון אורלב: אצלנו רשומה רק דליה ירום.

דליה ירום: זו אני.

ורד אורן: אני ורד אורן, מנהלת תקשורת ויחסי ציבור של מכון התקנים.

זבולון אורלב: ומה תפקידך?

דליה ירום: אני מנהלת המעבדה לכימיה וטקסטיל במכון התקנים.

דליה ירום: במסגרת המעבדה שאני מנהלת אותה, מבוצעות בדיקות הצעצועים.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, יש לי שאלה והיא חשובה מאד כי לפי המסמך שיש לנו – הביקורת העלתה כי מכון התקנים אינו מפרסם לצרכים ביוזמתו מידע על הדגמים המאושרים לייבוא על ידו, בדיקות דגם.

אורלי לוי אבקסיס: הנהלת המכון הסבירה למשרד מבקר המדינה כי מידע כזה מועבר רק לצרכן הפונה למכון.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מצפים מאיתנו ההורים להתקשר אליכם על כל צעצוע חדש שאנחנו קונים?

דליה ירום: כל נושא פרסום הדגמים שנבדקים במכון התקנים, לאו דווקא בצעצועים, אלא בכלל כל מוצרי הייבוא שנבדקים, נמצא כרגע בבחינה משפטית.

דליה ירום: יש לו הרבה מאד היבטים בעיקר בכל הנוגע בחיסיון מידע.

דליה ירום: הנושא נמצא בבדיקה ואנחנו ---

אורלי לוי אבקסיס: מה זה חיסיון מידע?

אורלי לוי אבקסיס: הרי לא מדובר פה על איזה תיק רפואי או משהו כזה.

דליה ירום: מדובר על מידע של יבואן.

אורלי לוי אבקסיס: דווקא הפוך, אם אין לנו את המידע אז אנחנו עלולים לסכן את ילדינו.

אורלי לוי אבקסיס: אז לכן החיסיון פה לא אמור להיות כחלק מה-, אני לא יודעת, אבל חשוב לי להגיד למה לא לפרסם למשל, כשאתם יודעים שסוג מסוים של צעצועים, אפילו באתר שיוכל אותו צרכן להיכנס לאתר, לא ירים טלפון ויתחיל עכשיו על כל דבר.

אורלי לוי אבקסיס: אולי אפילו לעשות איזה שהוא סוג, הנה, לגבי יחסי ציבור.

אורלי לוי אבקסיס: להגיד לאנשים אתם מוזמנים לבדוק באתר האינטרנט כל שאלה שעולה.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם יחסוך לכם בטח כוח אדם.

ורד אורן: זה קיים.

ורד אורן: אני חושבת שכדאי שדליה תסביר איך הולך הייבוא, ואז תוכלו להבין מה נכנס ומה לא נכנס.

זבולון אורלב: תסבירי לנו.

אורלי לוי אבקסיס: לפחות לפרסם כשמשהו לא בסדר, שיידעו כל ההורים.

אורלי לוי אבקסיס: אז היה את הסיפור עם דורה, שהוא הכיל כספית, את זה אני זוכרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת אם זה אתם עליתם או שעלו על זה בעצם בחוץ לארץ ואז זה הפך להיות אזהרה בין לאומית.

דליה ירום: אז אולי שתי דקות הקדמה איך באמת אנחנו בודקים, מה הוא משטר הבדיקות של צעצועים ומה ההבדל.

זבולון אורלב: יש לי בקשה, בואי נתחיל מבראשית.

דליה ירום: בדיוק.

זבולון אורלב: איך נכנסים צעצועים למדינת ישראל?

זבולון אורלב: באופן חופשי?

זבולון אורלב: יש בקרה?

זבולון אורלב: את מוסמכת לענות על זה או הממונה על התקינה במשרד התמ"ת?

גרישה דייטש: יש כבר החלטה בנושא הזה.

גרישה דייטש: אפשר להתייחס?

אורלי לוי אבקסיס: אה, יש החלטה?

גרישה דייטש: כן, בהחלט.

זבולון אורלב: אני שאלתי מי ממונה על הסוגיה הזאת של הכנסת צעצועים למדינת ישראל, מה מותר, מה אסור, מי בודק, מי בעל הבית על העניין הזה.

דליה ירום: אנחנו מבצעים את הבדיקות ובעל הבית זה גרישה.

זבולון אורלב: בעל הבית זה גרישה, טוב.

זבולון אורלב: אז מר גרישה דייטש נתחיל איתך, הממונה על התקינה במשרד התמ"ת.

גרישה דייטש: כן, שלום.

גרישה דייטש: לא בעניין הפרסום אני בעל הבית או משרד התמ"ת ---

זבולון אורלב: אנחנו כרגע מתחילים מבראשית.

גרישה דייטש: אבל בנושא הזה קיימת החלטה בדרג של מנכ"ל מכון התקנים ובדרג שלי, אז זה כבר דבר שהוכרע.

גרישה דייטש: יהיה פרסום.

גרישה דייטש: אמנם יתברר מה הקשיים שצריך לדלג עליהם ואין בעיה לדלג עליהם ונדלג עליהם.

זבולון אורלב: מיד נגיע לפרסום, שאלת הפרסום היא חשובה מאד.

גרישה דייטש: פרסום של דגמים שאושרו, אני רוצה לענות לשאלה של חברת הכנסת לוי.

זבולון אורלב: אני מבקש ממך, אתה מיד תענה לשאלה המאד חשובה שנשאלה בענייני הפרסום ולא נעזוב את זה, כי אני חושב שהסוגיה הזאת היא מרכזית – איך אנחנו מביאים לידיעת ההורים והיא שאלה מאד מרכזית.

זבולון אורלב: אבל בקשתי להתחיל מבראשית.

זבולון אורלב: מי אחראי על הכנסת צעצועים, על בדיקת כניסת צעצועים למדינת ישראל?

גרישה דייטש: בדיקת צעצועים נעשית על ידי מכון התקנים.

זבולון אורלב: הם חייבים על פי חוק?

גרישה דייטש: על פי צו ייבוא חופשי.

גרישה דייטש: בצו ייבוא חופשי נדרש אישור ת"ר, אישור תקן רשמי שמספרו 562 ואישור ת"ר ---

זבולון אורלב: כלומר, אני רוצה להבין, אי אפשר מבחינת החוק להכניס צעצוע למדינת ישראל, מבלי שהצעצוע הזה עומד בתקן שקבע מכון התקנים?

גרישה דייטש: בתקן הרשמי, תקן שנקבע במכון התקנים והוכרז כרשמי, ועל פי צו ייבוא חופשי, נדרש אישור ת"ר שזה אישור מכון התקנים על עמידה בתקן רשמי ---

זבולון אורלב: מי אמור לא לשחרר?

גרישה דייטש: אחרת זה לא משתחרר מהמכס.

זבולון אורלב: זהו, מי אמור לא לשחרר את זה מהמכס?

זבולון אורלב: המכס אמור ---

אורלי לוי אבקסיס: רגע, כל סוג של צעצוע צריך לקבל את האישור?

גרישה דייטש: כן, כל סוג של צעצוע שהוא מוגדר עד גיל 14.

גרישה דייטש: בזה יתקנו אותי אולי מהמכון, הם רוצים עד גיל 14.

גרישה דייטש: התקן לצעצועים חל ---

זבולון אורלב: והמכס אמור לא לשחרר, אם לא מביאים לו את האישור ממכון התקנים, אם היבואן לא מביא לו את האישור ממכון התקנים, המכס אמור לא לשחרר.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה, אז היבואנים משקרים?

אורלי לוי אבקסיס: לא מעבירים את ה---

גרישה דייטש: לא, לא, לא, יסבירו.

דליה ירום: אני אשלים את גרישה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, תשמעו, אם 50% שבבדיקה ---

ורד אורן: זה לא 50%.

דליה ירום: ברשותכם, אני רוצה להבהיר משהו.

זבולון אורלב: בבקשה.

דליה ירום: דו"ח מבקר המדינה, אני רוצה להקדים ואז זה גם יענה.

דליה ירום: ברשותכם, דו"ח מבקר המדינה נערך בשנים 2009 ו-2010.

דליה ירום: הנתון שפורסם בדו"ח מבקר המדינה התבסס על מה שנעשה בזמן הביקורת והביקורת דיברה על הרבה מאד דברים שכבר תוקנו במכון התקנים והיום אנחנו אכן מאשרים כל דגם שמגיע, ואני תיכף אסביר איך הולך תהליך אישור הדגמים.

דליה ירום: עדיין אנחנו מוצאים גם בבדיקות שלנו כ-10% מוצרים פסולים, ואז יש לעברם שתי אפשרויות - או לתקן במידה וניתן, או להשמיד וההשמדה נעשית בפיקוח שלנו.

זבולון אורלב: לא הבנתי מה שאת אומרת.

זבולון אורלב: תגידי לי אם הבנתי נכון – שבשנת 2010, שזה השנה שנבדקה בין היתר, נכנסו צעצועים רעילים, נדלקים וכו' וכו', ועכשיו זה לא נכנס?

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: איך קרה הנס הזה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא עושה עם הראש לא.

זבולון אורלב: הפרוטוקול לא רואה שמר גרישה דייטש מנענע בראשו לכך שמה שאת אומרת זה לא נכון.

גרישה דייטש: לא, לא, לא למה שהיא אומרת.

זבולון אורלב: אדוני, אדוני, תהיה בשקט.

זבולון אורלב: בעיקר כשיש לנו כאן תלמידים והם צריכים לדעת שבשיעור צריכים להיות בשקט וגם בוועדה.

זבולון אורלב: כל אחד מדבר על פי רשות.

זבולון אורלב: שלום לתלמידים היקרים, מאיפה אתם?

קריאה: מרמת השרון.

זבולון אורלב: מרמת השרון.

זבולון אורלב: מאיזה בית ספר?

גרישה דייטש: אני מתפרש לא נכון, נו מה אני אעשה?

קריאה: הוטברג.

קריאה: כיתה י"ב.

יצחק קדמן: אל תזיז את הראש, זה הכי טוב.

זבולון אורלב: מר גרישה, יש תלמידים, תיזהר.

זבולון אורלב: בבקשה.

דליה ירום: מה שהעלה מבקר המדינה זה שמשטר הבדיקות שנקבע באותה תקופה לא יושם במלואו.

דליה ירום: אגב, המכון עלה על זה, או אני לא יודעת איך לקרוא לזה, גילה את זה שאנחנו לא מיישמים את משטר הבדיקות עוד בביקורת פנימית שלנו, וכבר בתקופת הביקורת של מבקר המדינה התחלנו בביצוע הפעולות המתקנות, לצורך עמידה במשטר הבדיקות.

דליה ירום: משטר הבדיקות הוא משטר כזה שמבטיח שכל דגם שמשוחרר על ידי מכון התקנים לשיווק במדינת ישראל, אכן עבר את בדיקת הבטיחות לצעצועים.

דליה ירום: אני רוצה להדגיש פה נושא מאד חשוב, התקן מדבר על בטיחות צעצועים, זה רק מה שמעניין אותנו.

דליה ירום: לא מעניין אותנו אם הילד יוצא עכשיו ממסיבת יום ההולדת והצעצוע נשבר תוך דקה.

דליה ירום: מעניין אותי שאם הוא ישבר – הוא לא יהיה מסוכן, הוא לא ייצור חלקים קטנים, ילד חלילה עלול להיחנק ממנו.

דליה ירום: ובזה עוסק התקן.

דליה ירום: התקן עוסק בבטיחות צעצועים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת כל ביצות ההפתעה של קינדר צריכות לרדת מהמדף.

דליה ירום: קודם כל ביצי הפתעה של קינדר, כל הצעצועים ---

יצחק קדמן: זה לא צעצוע.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה לא צעצוע, זה גם ממתק וגם צעצוע וגם הפתעה.

יצחק קדמן: לא, מבחינתם זה לא צעצוע.

דליה ירום: קודם כל את יודעת, זה כבר עניין של אימהות, אבל כל הצעצועים גם מדברים, הרי אם לא יתנו אזהרות למיניהן, אז ילדים לא ישחקו בכלל, אוקי?

דליה ירום: כל השימוש בצעצועים, כפוף לשימוש תחת האזהרות שהיצרן כתב בהם.

דליה ירום: אז אם על ביצת קינדר כתוב שאסור לתת את זה לילד מתחת לגיל 3, כי זה מכיל חלקים קטנים, אז אסור לתת להם את זה.

דליה ירום: וצריך גם לבדוק, הרבה פעמים קורים לא עלינו, ויש פה נציגים שאולי יכולים לתאר את זה יותר טוב ממני, קורות תאונות עם ילדים בגלל שהורים לא מקפידים בביצוע אזהרות כמו שכתוב עליהם.

זבולון אורלב: איפה האזהרה כתובה?

דליה ירום: האזהרה כתובה על האריזה.

דליה ירום: על פי התקן היא חייבת להיות מתורגמת לעברית ואנחנו עומדים על כך שזה יהיה מתורגם.

דליה ירום: לעתים לא מעט כעס מופנה אלינו שאנחנו מבקשים שזה יתורגם לעברית, אבל זה התקן ואנחנו גם דורשים.

זבולון אורלב: מה הביקורת שנעשית על זה?

זבולון אורלב: איך הביקורת שנעשית על זה?

דליה ירום: למעשה מה שקורה היבואנים מזינים למערכת שנקראת מערכת מיטב, שמקושרת למערכת הטפסים הממשלתית.

דליה ירום: הם מזינים את שטר המטען ואת חשבון הספק של המוצרים שהם מתכוונים להביא, ואנחנו נותנים להם אישור תחת התחייבות לשווק את זה למחסנים שלהם, אלא אם כן זה יבואן שאנחנו לא יכולים להגיע למחסן, ואז אנחנו משאירים את זה בנמל ונוטלים דוגמאות בנמל.

דליה ירום: מגיע נציג שלנו, נוטל דוגמאות, יש לו הרי את חשבון הספק, הוא רואה את הדגמים שיש והוא נוטל דוגמאות אלינו למעבדה, לבדיקה במעבדה.

זבולון אורלב: כלומר, שזה משתחרר מהמכס, עדיין לא נעשתה בדיקה.

דליה ירום: לא.

דליה ירום: זה משוחרר תחת התחייבות ליבואן.

דליה ירום: אסור לשווק את המוצרים ---

זבולון אורלב: אני אמרתי ואני חוזר ואומר, כשהוא משתחרר מהמכס – עדיין אין אישור שלכם לשווק את המוצר, אלא זה עובר למחסן הפרטי שלו.

דליה ירום: נכון.

זבולון אורלב: לפי איזה צו זה, מותר לכם לעשות את זה?

זבולון אורלב: מותר למכס לשחרר דבר שאין עליו אישור שזה בסדר?

זבולון אורלב: המבקר גם מדבר על זה.

זבולון אורלב: יוצא איפה שבשנת 2010 שוחררו לאותו יבואן משלוחים שלמים שכלל לא נדגמו.

זבולון אורלב: אז אני מבין שהמבקר גם כן הבין שקודם כל משחררים ואחרי זה בודקים.

זבולון אורלב: למה לא בודקים את זה במכס לפני שמשחררים?

ליאורה קבורס-הדר: אין דרך לבדוק את זה, בתוך קונטיינר אי אפשר לפרק קופסאות ולהוציא אחד מאחד.

ליאורה קבורס-הדר: זה משהו שהוא בלתי אפשרי בכלל, טכנית.

זבולון אורלב: אבל מה הביקורת שבדרך בין המכס למחסנים וכל זה?

זבולון אורלב: מי יודע מה קורה?

דליה ירום: אני אגיד מה הביקורת.

דליה ירום: אותו נציג שלנו שמגיע, הוא אכן רואה שמדובר, הרי הוא מגיע עם שטר מטען, הוא מגיע עם חשבון הספק, יש לו את כל הנתונים על המשלוח ויש מה שנקרא אצלנו בדיקה שנקראת על פי הנהלים שלנו – בדיקת זיהוי ונטילה.

דליה ירום: הוא מזהה שזה אכן המשלוח.

דליה ירום: ליבואן אסור לשווק אותו.

דליה ירום: היבואן, עד שהוא לא מקבל אישור ת"ר אסור לו לשווק.

זבולון אורלב: כן, הבנתי שאסור, אבל מהאסור הזה ראינו מה התוצאות.

דליה ירום: התוצאות הן עוד לפני, הן בכלל לא בוצעו בדיקות.

זבולון אורלב: הוא לא אומר שלא בוצעו בדיקות, רק הוא אומר שהבדיקות לא היו לפי מה שמתחייב.

זבולון אורלב: יש לך נתונים למשל מהחודשים האחרונים, שנה אחרונה, מה שאתם אומרים שאתם תיקנתם, כמה משלוחים כאלה פסלתם אחרי שנתתם לו היתר, הוא העביר את זה למחסנים שלו, בא איש שלכם, כמה פסלתם עד היום?

דליה ירום: אנחנו במהלך שנת 2011 בדקנו למעלה מ-5,000 משלוחים של צעצועים.

דליה ירום: צריך לדעת שמדובר על ייבוא מאסיבי של המוצר הזה.

דליה ירום: בכ-500 משלוחים, זאת אומרת אנחנו עומדים על 10%, נמצאו מוצרים שלא מתאימים לתקן.

דליה ירום: אני לא אומרת שכל המשלוח לא מתאים לתקן, כי המשלוח מורכב מהרבה מאד פריטים, אבל ב-500 משלוחים נמצאו פריטים שלא מתאימים לתקן.

קריאה: כולל סימון?

דליה ירום: לא, לא כולל סימון.

דליה ירום: סימון זה משהו שניתן לתקן אותו.

דליה ירום: אני יכולה להגיד איזה ליקויים.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה, קרו מקרים שבאתם לבדוק את המחסנים אחרי שנתתם את האישור הזמני, ואז גיליתם שהמשלוח יצא?

דליה ירום: כן.

אורלי לוי אבקסיס: ואיזה כלי יש בידיכם להעניש?

דליה ירום: הנהלים מדברים על יבואן מפר אמון.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מקרים כאלה קרו?

דליה ירום: בשנה האחרונה אנחנו לפחות, בתחום הצעצועים הכנסנו 4 יבואנים להפרת אמון.

זבולון אורלב: מה הסנקציות אל הפרת אמון?

דליה ירום: קודם כל בעיקר זה גם הכבדה וגם אנחנו מודיעים לממונה על התקינה ולממונה יש סמכות, עד למצב שהוא מחליט לעשות recall, תלוי בסיכון ---

זבולון אורלב: מה הוא מחליט לעשות?

דליה ירום: הוא אוסף את זה המשווקים, איסוף מהשווקים.

זבולון אורלב: זו הסנקציה היחידה שיש על יבואן?

דליה ירום: לא, לא, לא.

דליה ירום: זו הכבדה של משטר הבדיקות, כבר לא משחררים לו למחסן, נוטלים לו רק בנמל, הוא צריך להפקיד ערבות.

זבולון אורלב: זאת לא עבירה פלילית עם קנסות או מאסר.

זבולון אורלב: זה לא אחריותכם.

ורד אורן: אנחנו מדווחים לממונה על התקינה על המוצרים שאנחנו ---

זבולון אורלב: גרישה, יש סנקציות על כזה יבואן?

גרישה דייטש: בהחלט.

זבולון אורלב: מה הסנקציות?

זבולון אורלב: סנקציות אזרחיות, סנקציות פליליות?

גרישה דייטש: מסלול מנהלי או מסלול פלילי.

אורלי לוי אבקסיס: יש קנסות?

גרישה דייטש: קנסות אין.

אורלי לוי אבקסיס: אין קנסות, אז מה?

אורלי לוי אבקסיס: מבחינה כלכלית שלא יהיה שווה לו להבריח ככה.

זבולון אורלב: כמה כתבי אישום הוגשו?

גרישה דייטש: לא קנסות, אבל יש מסלול מנהלי, צו, צו.

זבולון אורלב: שמה?

גרישה דייטש: זאת אומרת עושים שימוע ומחייבים לאסוף את המוצר ולרכז במקום אחד, להזמין אותם כדי להוכיח על כך, ולפרסם הודעה ואם היבואן לא מפרסם מטעמו מה שנקרא recall, שהוא מבקש ממי שרכש להחזיר את זה ויקבלו בתמורה זה וזה, אז אנחנו מפרסמים אזהרה לציבור.

גרישה דייטש: זה עובד מאד יפה, והדרך השנייה שהיא לא עובדת יפה זה מסלול פלילי, אז זה לוקח כמה שנים, אז אנחנו לא עושים את זה.

זבולון אורלב: כמה recall היו השנה?

גרישה דייטש: אני לגבי צעצועים לא זוכר, אני לא יכול לזכור.

גרישה דייטש: אם היו 4 יבואנים אני לא יכול להגיד לך.

זבולון אורלב: כמה כתבי אישום הוגשו השנה?

זבולון אורלב: כמה נמצאים בהליכים פליליים?

גרישה דייטש: כתבי אישום בנושא של צעצועים השנה לא הוגשו.

זבולון אורלב: לא הוגשו.

זבולון אורלב: למה?

גרישה דייטש: לא היו לנו מקרים שהיה צורך להגיש כתבי אישום.

זבולון אורלב: לא היה צורך?

גרישה דייטש: לא.

גרישה דייטש: לא השנה.

אורלי לוי אבקסיס: רק 5,000 משטחים נכנסו לארץ במהלך השנה?

זבולון אורלב: יש לי כאן רשימה למי לתת רשות, אם אתה רוצה לדבר תכתוב את שמך ואת תפקידך, ואם זה רשום – אתה תקבל.

אורלי לוי אבקסיס: קונטיינרים.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה מעניין אותי כי אתם אומרים שבדקתם 5,000 וזה כל מה שנכנס לארץ בנושא הצעצועים במהלך השנה?

ורד אורן: מה שמוגדר במכס כצעצוע.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל זה הכל?

דליה ירום: כן.

ורד אורן: מה שהוגדר.

אורלי לוי אבקסיס: ואת כולם אתם בודקים?

דליה ירום: כן.

זבולון אורלב: מי שמגדיר זה המכס מגדיר אם זה צעצוע?

דליה ירום: רק במכס.

זבולון אורלב: לפי מה המכס מגדיר מה זה צעצוע?

זבולון אורלב: מי מדבר עכשיו?

מנחם הסה: מני הסה, רשות המיסים.

מנחם הסה: ההגדרות בכלל של טובין שנכנסים למדינת ישראל לא נקבעים רק על ידי מדינת ישראל, נקבעים בעצם באמצעות ארגון המכס העולמי בבריסל, ההגדרות הן בין לאומיות.

מנחם הסה: זאת אומרת אנחנו לא מחליטים מה נקרא צעצוע ומה לא נקרא צעצוע, בצורה פרטנית, יחידנית של מדינת ישראל.

מנחם הסה: המשמעות של זה היא משמעות טכנית בעיקר, בשלב הזה, זאת אומרת בשלב ההגדרה שהמשמעות היא טכנית.

מנחם הסה: מה חייב, איזה פרט מכס שבו מסווגים, חייב איזה סוג של תקינה – זה כבר משהו שנתון לכל מדינה בפני עצמה והיא מחליטה וזה מה שנעשה בתוך תחומי מדינת ישראל.

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: כלומר אין מחלוקת מה זה צעצוע ואין אי בהירות.

מנחם הסה: כל סוג של מוצר שקיים בעולם נכנס לצו תעריף המכס, נשאר להחליט איזו תכונה ---

זבולון אורלב: עכשיו, הואיל ואתה משפטן, אז יש לי שאלה אליך.

זבולון אורלב: זה בסדר שמשחררים מהמכס לפני בדיקה?

מנחם הסה: אני אסביר אולי ממש בקצרה איך תהליך הייבוא למדינת ישראל מתבצע בהקשר הזה של בדיקות.

מנחם הסה: רשות המיסים, אגף המכס, הוא בעצם נותן שירות לכלל המשרדים שיש להם עניין בייבוא למדינת ישראל, כשאנחנו בעצם מיישמים את החקיקה של אותם משרדים בהתאם לסמכויות שיש לנו, ואנחנו בעצם יודעים שהידע המקצועי של כל משרד, המומחיות שלו נמצאת.

מנחם הסה: ברור שמשרד התחבורה מומחה בתחומו וכו', זה מובן לכולם.

מנחם הסה: ההנחיות ביחס למה צריך להיבדק ומה לא צריך להיבדק, הן בעצם נעשות במשרדים ונבדקות על ידי המשרדים.

מנחם הסה: המכס אמור לקבל בעצם משהו מאד פשוט.

מנחם הסה: מכל משרד שיש, אנחנו מדברים בערך על 18 גופים – יש אישור או אין אישור.

מנחם הסה: זה מה שאנחנו אמורים לקבל.

מנחם הסה: זה במישור של עבודה שוטפת.

זבולון אורלב: כלומר לטענתך אתם לא צריכים לבדוק אם המוצר נבדק או לא נבדק.

זבולון אורלב: אם יש אישור ממכון התקנים – נא לשחרר, אתם משחררים.

מנחם הסה: עוד רגע.

מנחם הסה: זה לא כל כך פשטני.

מנחם הסה: בשלב הראשון זה מה שנעשה בעצם.

מנחם הסה: זאת אומרת אם אני מקבל אישור מ – הלכתי, בדקתי או החלטתי שמוצר מסוים יכול להיכנס למדינת ישראל והוא הסמכות המקצועית ולי אין ידע בתחום הזה, אז וודאי, אז הוא יכול להיכנס למדינת ישראל.

מנחם הסה: יש דברים נוספים שהמכס עושה אותו בצורה מצרפית.

מנחם הסה: הרי אנחנו מרכזים את כל הטיפול.

מנחם הסה: עכשיו אנחנו נכנסים לתחום אחר אבל, לתחום של לבדוק מה הוברח למדינת ישראל, האם אני יודע מה הוברח למדינת ישראל, איזה פעולות אני עושה.

מנחם הסה: יש לנו מערכות ממוחשבות מאד מתוחכמות שעושות פרו-פיילינג, שמנהלת סיכונים כדי לדעת ---

זבולון אורלב: יש הברחות של צעצועים?

זבולון אורלב: יש תופעה של הברחות?

מנחם הסה: יש הברחות למדינת ישראל.

זבולון אורלב: של צעצועים?

מנחם הסה: יש הברחות למדינת ישראל, אם הבריחו, אני לא יודע ---

זבולון אורלב: חבריך לשמאלך עושים בראש תשובה חיובית.

מנחם הסה: אני מניח שיש גם צעצועים בפנים, אבל ההברחה מבחינתי, כשאני מחפש הברחה, הרי ניתן דוגמא.

מנחם הסה: איך נעשית הברחה?

מנחם הסה: למשל, דוגמא מאד פשוטה – אומרים לי זה X וזה Y. אומרים לי שזה נעלים וזה צעצועים.

מנחם הסה: אז אני יודע אחר כך, בדיעבד אני יודע שהיו צעצועים.

מנחם הסה: לו הייתי יודע מלכתחילה – בוודאי שהייתי חוסם ואני עושה המון פעולות כדי לחסום, כדי לדעת בשיתוף, כל המשרדים משתפים איתנו פעולה בהקשר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מקרים כאלה היו?

מנחם הסה: כמה מקרים של תפיסות של ---

אורלי לוי אבקסיס: בחסות של משהו אחר.

מנחם הסה: בחסות של משהו אחר דווקא קשה לי לדעת.

מנחם הסה: אני יכול להגיד לכם שמסך הטובין שמגיעים למדינת ישראל, כשהמערכת עושה פעולות איכותיות לסינון, לפי כל מיני פרמטרים, אנחנו מוציאים בערך 10% שעוברים לבדיקה יותר מעמיקה ומתוך ה-10% האלה מנפים עוד יותר, כי יש כאלה שהולכים, לפעמים זו בדיקה דוקומנטרית, אתם מבינים?

מנחם הסה: יכול להיות משהו שדיווחו לי ויש טעות בדיווח.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך מה אותי מטריד, ויכול להיות שיש פה בעיה מסוימת.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם למשל אותו יבואן, תראו, אני פשוט אמא לילדים קטנים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שיש כל כך הרבה סוגים והרבה פעמים זה אותם יבואנים והרבה פעמים זה גם אותה משפחה של צעצועים כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: קשה לי להאמין שאתם בודקים כל דגם ודגם.

אורלי לוי אבקסיס: זה כנראה בלתי אפשרי אולי.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם אותו יבואן, ברגע שנתתם לו לעבור את המכס ולהגיע למחסנים שלו, אז חלק מהדברים שאולי הוא לא דיווח בהם כבר ייצאו החוצה לפני הבדיקה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לעולם לא תדעו כי בתעודת המשלוח למשל כתוב, סתם דוגמא, Ben Ten, צעצוע מכשיר קשר, סתם אני נותנת לך דוגמא.

אורלי לוי אבקסיס: אבל להיות שעל הדרך יש דברים אחרים, אבל עד שאתם מגיעים נשאר רק מה שכתוב באמת על תעודת המשלוח.

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן את אומרת לי שהמשלוח כולו סגור, אטום ואתם בודקים גם שבאמת, מבחינת הכמות, זה מתאים פחות או יותר לנתונים שהמכס נתן לכם כאשר הוא הכניס את הקונטיינר.

דליה ירום: אז ככה, קודם כל המכס לא נותן לנו נתונים על כמות.

דליה ירום: הכמות מופיעה בשטר מטען וכן אנחנו מאמתים כמויות.

דליה ירום: אם הגיע עוד משהו שלא מופיע בחשבון ספק, אין לי דרך לדעת.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יכולים לדעת.

אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי, אני חייבת לצאת לוועדה אחרת, זה לא שזה לא מעניין, אני אקח את הפרוטוקול.

דליה ירום: רגע, אני חייבת להגיד משפט – כן, אנחנו בודקים כל דגם ודגם.

זבולון אורלב: עכשיו לעניין הפרסום, עוד שתי דקות, הערת נושא מאד חשוב.

זבולון אורלב: רצית להעיר.

גרישה דייטש: בדיוק לפני שאת יוצאת.

זבולון אורלב: בבקשה, לפני שהיא יוצאת.

גרישה דייטש: ידוע כבר שבקרוב מאד ניתן יהיה על ידי טלפון חכם, מאייפון או טלפון אחר לברר, להיכנס לאתר מכון התקנים ולראות מי החנות נגיד, והאם לדגם מסוים יש אישור דגם, ומה שמונע בשלב הזה הפעלה, אחד מהדברים המרכזיים – יש יבואנים שהם מאשרים דגם מראש, מה שכולם מעודדים, אז הם יכולים לדעת – הדגם מתאים, לא מתאים, ואז מסיבות מסחריות הם לא מעוניינים להודיע שזה דגם שקיים, כדי שמתחרים אולי לא יעלו על זה, זה אחד מהשיקולים.

גרישה דייטש: השיקולים הם לא מהותיים.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאתם עולים למשל על כספית בצעצוע מסוים, אתם דואגים לפרסם את זה ברבים?

אורלי לוי אבקסיס: |

גרישה דייטש: אם מה?

גרישה דייטש: סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: אם לדוגמא גיליתם שבדגם מסוים יש איזו שהיא בעיה בהרכב שלו, כמו שקרה עם דורה, בוא נגיד ככה, אבל זה היה משהו עולמי אז כולם ידעו על הצעצועים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם אתם עושים פרסום שהורים יידעו.

גרישה דייטש: התשובה היא כן.

אורלי לוי אבקסיס: או שאני צריכה להיות ממש אקטיבית כדי לגלות את זה.

גרישה דייטש: אני אלף יכול להצביע על פרסומים, שאין חודש שאין פרסום או שניים בנושא של מתקנים למשחקי ילדים, אזהרות ברשויות מקומיות אלה או אחרות, בעיתונות המקומית, כי זה עובד יותר טוב מאשר בעיתונות מרכזית.

גרישה דייטש: דוגמא נוספת, למשל פרסום שלנו לגבי אותם הכדורים, מה שנקרא הליכה על המים.

גרישה דייטש: היה פרסום, פרסמתי אזהרה.

גרישה דייטש: אמנם יש בג"ץ שהוגש נגדי, שאומרים שאני פוגע בחופש עיסוק כממונה על התקינה, אבל אנחנו מפרסמים, בהחלט מפרסמים.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה כדורים להליכה על המים?

גרישה דייטש: כדור שמנפחים אותו, כדור שקוף מחומר פלסטי, ניילון עבה ובגובה של .

גרישה דייטש: ילד נכנס לשם, יכול גם מבוגר להיכנס ומנפחים אותו, יש שם לחץ יותר גבוה מלחץ אטמוספרי, וסוגרים אותו עם רוכסן מבחוץ, ואז, כשהוא על המים אז הולכים וכאילו הולכים על המים.

זבולון אורלב: הוא לא יכול לצאת בכוחות עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה כמה אוויר יש לו שם בפנים.

גרישה דייטש: הוא לא יכול לצאת בכוחות עצמו.

גרישה דייטש: זה לא עומד בדרישות התקן לצעצועים, תקן 562, כי שם נדרש פתח נוסף.

יצחק קדמן: יש הורים שמאד מרוצים מזה שהוא לא יכול לצאת בכוחות עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: זה אקסטרים, יכול להיות שאני גם הייתי מתלהבת מהדבר הזה, אבל עכשיו כשאני מבינה שיש אזהרה ---

זבולון אורלב: אני הייתי דוחף כמה עובדי מדינה לשם.

זבולון אורלב: ביחס לפרסום, אני חושב שסוגית הפרסום היא סוגיה מאד מאד מרכזית, ואני לא בטוח, מתוך שוב, הקרבה שלי ל"בטרם", שכל המודעות של הורים לסיכונים של ילדים ובתוך עמי אני חי, אני גם סבא וגם אבא, אבל אני לא זוכר את המודעות שלי כשהייתי אבא צעיר.

זבולון אורלב: אני יכול להגיד שכסבא צעיר, 10 נכדים, אז אני יכול להוות איזה שהוא מדגם, גם של חבריי.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים הרבה מאד במפגשים על הסוגיה הזאת של בטיחות הילדים.

זבולון אורלב: אני לא מרגיש שיש איזו שהיא תודעה, והשאלה למשל בטיפות חלב, ב, ששם, כי למעשה כל הורה מגיע לשם, כל אמא מגיעה לשם, לפעמים גם אבא.

זבולון אורלב: מישהו פעם דיבר איתם על זה?

זבולון אורלב: יש חומר, נותנים הסברה בכתב, משהו?

זבולון אורלב: יש איזו שהיא מודעות לדבר הזה?

זבולון אורלב: זה נראה לי שמבחינת התודעה הציבורית, נראה לי שיש עוד הרבה מאד מה לעשות בסוגיה הזאת, כולל גם עם ההורים בגני הילדים.

זבולון אורלב: פעם פרסמו, פעם , אני לא יודע מה, מכון התקנים, הממונה על התקינה, אני לא יודע בדיוק מי עלה בדעתו.

זבולון אורלב: שמע, יש איגרת להורים -0תשמרו על החיים של הילדים שלכם – אל תקנו צעצועים אלא צעצועים מורשים שעומדים בתקן וניתן לברר פה ולפי דעתי אם עדיין אין אפשרות לברר באינטרנט אם צעצוע, הוא אומר שלא ---

ורד אורן: לא, זאת אומרת יש ערוץ כזה שמישהו פונה אלינו היום.

ורד אורן: יש לנו גם בפייסבוק ---

זבולון אורלב: מי פונה אליכם?

זבולון אורלב: מי פונה אליכם?

זבולון אורלב: להקיש באינטרנט ----

ורד אורן: עובדה, פונים הרבה.

ורד אורן: יש לנו כמה פניות ליום.

זבולון אורלב: כמה?

ורד אורן: יש לנו כמה פניות ליום.

זבולון אורלב: כמה פניות ליום.

זבולון אורלב: את יודעת כמה הורים יש במדינת ישראל?

זבולון אורלב: יש 2.5 מיליון ילדים במדינת ישראל, בחייך.

ורד אורן: אין ספק שאם הכל יפורסם אז זה יהיה הרבה יותר ---

זבולון אורלב: יש 160,000 ילדים בשנתון.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים פה מגיל 0 עד גיל 14, אז תעשי 150 כפול 14, אז תביני באיזה אוכלוסייה אנחנו מדברים.

זבולון אורלב: אוכלוסייה ענקית.

זבולון אורלב: אז יש לך כמה פניות ביום?

זבולון אורלב: זה לא העניין.

זבולון אורלב: העניין הוא שמכל מכשיר היום צריכה להיות גם אפליקציה, שבאפליקציה הזאת אתה נכנס ואתה נכנס לאתר שלך ואתה על המקום מברר כן או לא.

זבולון אורלב: או גם בחנות, היום בכל חנות יש מכשיר ובמקום שהמוכר יסביר אתה מבקש מהמוכר – תשמע, תעשה לי טובה, תיכנס לאתר, אני רוצה לראות את הצעצוע הזה באתר של מכון התקנים.

זבולון אורלב: השאלה מתי זה יהיה.

זבולון אורלב: זה הדבר האלמנטארי.

זבולון אורלב: הסוגיה הזאת לדעתי זה הפיקוח הכי טוב בעולם, כי אלה שמבריחים, או אלה שמתחכמים, או אלה שמצליחים לעבור את כל רשת הביטחון שלכם, עושים את זה מסיבות מסחריות.

זבולון אורלב: ואם זה לא ישתלם מסיבות מסחריות אז זה לא יהיה, זה לדעתי.

זבולון אורלב: אני לא מאמין שתתפסו כל גנב, אבל זה לדעתי אחד מכלי הנשק.

זבולון אורלב: שלא יהיה באינטרנט היום, ב-2012, זה נשמע לי, למה לא.

ורד אורן: כמו שגרישה אמר, סיבות משפטיות כרגע שצריכים לפתור אותן.

זבולון אורלב: איזה סיבות משפטיות?

גרישה דייטש: כן, כן, הוחלט על כך.

גרישה דייטש: ברמה העקרונית מכון התקנים ---

ורד אורן: יש החלטה עקרונית של מכון התקנים ומשרד התמ"ת.

גרישה דייטש: זה בדיקה כדי לבצע לא כדי לא לבצע.

זבולון אורלב: מתי זה יבוצע?

גרישה דייטש: אני לא יכול להצביע על כך.

גרישה דייטש: צריך פשוט, הבוקר דיברתי עם ---

זבולון אורלב: עם מי דיברת?

גרישה דייטש: עם מנכ"ל מכון התקנים, דני גולדשטיין.

זבולון אורלב: אבל הם פה, תתקשרו למנהל ותשאלו אותו.

ורד אורן: גרישה התחיל להסביר את הבעיות המשפטיות.

גרישה דייטש: אני דיברתי עם גדי גולדשטיין רק בנושא הזה.

ורד אורן: יש החלטה של מכון התקנים ללכת על זה.

זבולון אורלב: זה ממש חשוב מאד שיש החלטה.

זבולון אורלב: אני רק שואל שאלה פשוטה – מתי זה יהיה?

זבולון אורלב: עוד חודש?

זבולון אורלב: עוד שנה?

זבולון אורלב: חמש שנים?

גרישה דייטש: זה בבדיקה של היועץ המשפטי של מכון התקנים, אז ברגע שיוסרו שם הקשיים המסוימים, כי ההחלטה קיימת, התשובה היא כן.

גרישה דייטש: התשובה היא כן.

זבולון אורלב: אחרי שענית לי, אני עכשיו יודע מתי זה יהיה.

גרישה דייטש: אני לא יודע.

ורד אורן: נגיד ככה - אנחנו מקווים לסיים את הבדיקה בוא נגיד תוך חודש משפטית, ולהחזיר לך תשובה מתי זה יהיה, בסדר?

יצחק קדמן: אם תהיו קיימים עד אז.

ורד אורן: אם נהיה קיימים, זה נכון.

זבולון אורלב: מה הם חומרי ההסברה בטיפות חלב וגני ילדים?

זבולון אורלב: ד"ר ברמן, בבקשה.

זבולון אורלב: את ממשרד הבריאות.

תמר ברמן: כן, שלום, מ, המחלקה לבריאות וסביבה.

זבולון אורלב: טוקסיקולוגית ראשית לבריאות הסביבה, בבקשה.

תמר ברמן: כן.

תמר ברמן: האמת היא שוב, אני מהמחלקה לבריאות וסביבה, אני מתעסקת בהשפעה של חומרים רעילים על הבריאות, אז אני לא יודעת בדיוק את הנושא של ההסברה בטיפות חלב.

תמר ברמן: אני יכולה להגיד עקרונית אנחנו לא תומכים בגישה הזאת.

תמר ברמן: אני לא חושבת, זאת אומרת זה כלי אחד, זה לא צריך להיות הכלי העיקרי.

תמר ברמן: ההורה הולך לחנות, הולך לסופר עם הילד, יש שיקולים נוספים.

תמר ברמן: יש עלות של הדבר, זאת אומרת אני לא יודעת אם אפשר רק לסמוך על ההורה, אני לא חושבת שזה צריך להיות הכלי העיקרי בתחום הזה.

תמר ברמן: הכלי העיקרי זה פיקוח של מכון התקנים.

תמר ברמן: אני לא חושבת שבטיפות חלב צריכים להסביר להורים שהם צריכים לעשות את העבודה הזאת.

תמר ברמן: זה לא תפקיד ההורה.

תמר ברמן: שוב, גם כאמא, אתה בסופר, המוצר זול, הילד מנג'ס, זה לא תמיד יש להורה את הזמן, הוא עם האייפון, אני לא חושבת שזה הכיוון.

תמר ברמן: הכיוון צריך להיות פיקוח יותר טוב של מכון התקנים.

זבולון אורלב: זה הויכוח שלי עם הצעירים.

תמר ברמן: סליחה?

זבולון אורלב: מה שעכשיו אמרת זה בדיוק הויכוח שלי עם ההורים הצעירים.

זבולון אורלב: מה זה הדבר הזה?

זבולון אורלב: עזבו את המדינה.

זבולון אורלב: איפה האחריות של ההורים?

זבולון אורלב: עזבי רגע את המדינה.

זבולון אורלב: המדינה רשלנית, מפקירה, לא אחראית, אני לא מבין.

זבולון אורלב: האחריות הראשונה זה ההורים.

זבולון אורלב: מה את פותרת את ההורים?

זבולון אורלב: ההורים הם האחראים העיקריים לחיי ילדיהם.

תמר ברמן: הם האחראים העיקריים, אני מסכימה לחלוטין, אבל ---

זבולון אורלב: את לא רוצה שבטיפת חלב יהיו כמה דוגמאות שמונחות כאן, שתיכף נראה אותן, שידגימו פעם אחת, תהיה פינה שם וידגימו להורים, פעם אחת, תדעו יש צעצועים מסוכנים, תהיו מודעים לזה.

זבולון אורלב: צעצוע יכול להיות רעיל, נדלק, הוא יכול להתפרק.

זבולון אורלב: מה הבעיה?

תמר ברמן: אני לא מתנגדת וכמובן ---

זבולון אורלב: לא מתנגדת, נו, כבר זה הישג.

תמר ברמן: לא, כמובן שזה חשוב ושנשקול להוסיף את זה כחומר הסברה, אבל זה לא פותר את המדינה מאחריות אבסולוטית ---

זבולון אורלב: מסכים איתך.

תמר ברמן: וגם שההורה גם צריך לקרוא, שכתוב לא מתחת לגיל 3, אני מסכימה איתך.

תמר ברמן: אבל האחריות העיקרית מבחינתי הכמעט אבסולוטית היא של המדינה, של המכס ושל מכון התקנים.

תמר ברמן: ההורה, סליחה, אני שוב, אני גם מסתובבת, אני רואה.

תמר ברמן: ההורה לא לוקח אחריות, זאת האמת.

תמר ברמן: ותחשבו, תסתכלו על הצעצועים שכתוב.

תמר ברמן: היא הביאה את ביצת הקינדר שכתוב לא מתחת לגיל 3.

תמר ברמן: אתם רוצים לעשות איזה שהוא סקר כמה הורים קוראים את ההוראות האלה?

ליאורה קבורס-הדר: אז לא ימכרו את זה בכלל?

תמר ברמן: לא, לא, אני לא אומרת את זה.

ליאורה קבורס-הדר: כי זאת התשובה.

ליאורה קבורס-הדר: כי בסופו של דבר באותו בית ---

תמר ברמן: אני אומרת שאי אפשר לסמוך על ההורה, זה לא הכיוון.

תמר ברמן: הכיוון, יש תקן ---

זבולון אורלב: לדעתי את אומרת, לפי השקפתי את אומרת דברים חמורים מאד, אני מוכרח להגיד לך.

זבולון אורלב: מה פירוש?

זבולון אורלב: איפה האחריות של ההורים?

תמר ברמן: הפירוש הוא שהאחריות היא אחריות של המדינה.

תמר ברמן: רגע, ואם יש לך הורה ---

זבולון אורלב: אני רק מצפה שזוג צעיר ייתקל בביצת קינדר הזאת, אם היא כזאת פופולארית, או בטיפת חלב, או באחת האסיפות הורים בגן הילדים, שיסבירו פעם אחת להורים את הסוגיה של צעצועים, ובין היתר יתייחסו גם לדבר הזה, למודעות.

זבולון אורלב: כמו ש"בטרם" עושים תעמולה מאד גדולה לגבי נגיד הבטיחות בבית.

זבולון אורלב: מה, אז המדינה יכולה להיכנס לכל מקום?

זבולון אורלב: יש גם אחריות של ההורים.

זבולון אורלב: אני לא בעד זה לפתור את האזרחים מאחריותם.

זבולון אורלב: יש אחריות הורית.

זבולון אורלב: היא לא באה על חשבון חובות המדינה.

תמר ברמן: רגע, אולי אני אנסח ---

יצחק קדמן: זה לא או או בכלל.

זבולון אורלב: בשום פנים ואופן.

זבולון אורלב: מה זה?

תמר ברמן: רגע, אולי אני אנסח את זה שנית, סליחה אולי לא ניסחתי את זה נכון.

תמר ברמן: אני לא בשום מקום אומרת שלהורה אין אחריות.

תמר ברמן: אני אומרת מבחינת מוצר שלא עומד בתקן לא צריך להיות בחנות, נקודה.

זבולון אורלב: אני מסכים איתך.

זבולון אורלב: אבל את יודעת במציאות החיים שמדינה לעולם לא תוכל לפקח על כל צעצוע בכל מקום ובכל יישוב ובכל זמן.

זבולון אורלב: אז מה?

זבולון אורלב: אז אנחנו נגיד שהמדינה אחראית, אבל תמיד יש שוטרים וגנבים ויש כאלה שעוברים ברמזור אדום, ולמרות זאת אני מחנך את הילדים שלי - גם שיש ירוק – תסתכל, אל תלך עיוור.

זבולון אורלב: כי יש כאלה שהם חוצים קו לבן ועוברים ברמזור אדום, מה אפשר לעשות?

תמר ברמן: נכון, אבל המסקנה העיקרית לדעתי מדו"ח מבקר המדינה זה לא עוד הסברה בטיפות חבל וגני ילדים ---

זבולון אורלב: לא מבקר המדינה.

תמר ברמן: לא, אני אומרת אנחנו דנים פה במה ההשלכות ---

זבולון אורלב: אנחנו דנים בכך שאני רוצה למנוע.

זבולון אורלב: מבקר המדינה חשף תופעה שילדי ישראל חשופים לצעצועים מסוכנים.

זבולון אורלב: אז כמו שראית הפנייה הראשונה שלי הייתה למשרדי הממשלה המופקדים על העניין – מכון התקנים, משרד התמ"ת והמכס, וודאי, הם הכתובת הראשונה, כי זה רשת הביטחון הבסיסית שהם צריכים לתת.

זבולון אורלב: אבל אנחנו יודעים שיש חורים ברשת ובכל תחום.

זבולון אורלב: בכל תחום יש אנשים שלא מקיימים את החוק ובגלל זה לא צריך ילד להיהרג, בגלל שמישהו לא קיים את החוק.

זבולון אורלב: ולפתור הורים מאחריות לדעתי זו בעיה גדולה מאד, כי גם זה חלק מכלי הנשק, כי כמו שהסברתי – חלק מהמוטיבציה של העבריינים זה הרווח המסחרי ואם הם יידעו שיש תודעה של ההורים, זה לא יהיה, לא יהיה להם גם את הרווח המסחרי ומי שיכול לעורר את תודעת ההורים זה גם וגם משרד החינוך.

זבולון אורלב: אני מצפה שמשרד התמ"ת במעונות, מחנכים שם קרוב ל-100,000 ילדים, זה כמעט רבע משנתון של ילדים בכל גיל, אז אפשר גם כן פעם אחת באסיפת ההורים לדבר איתם, לעשות הדגמה.

זבולון אורלב: הנה יש כאן, הביאו לכאן כמה הדגמות של צעצועים.

זבולון אורלב: זה גם נורא מעניין אגב, במקום כל ההרצאות המשעממות של פסיכולוגיה וכדומה, שלפעמים נותנים להורים, זה יותר חשוב הדברים האלה, כדי שיסבירו להורים.

זבולון אורלב: למה לא? תסבירו לי למה לא.

זבולון אורלב: גם שניתן יהיה, הנגישות לאינטרנט שהורים יכולים וגם המודעות הזאת.

זבולון אורלב: אני, עד שלא קראתי את דו"ח מבקר המדינה, לא הייתי מודע לזה.

זבולון אורלב: אני הייתי בטוח שרשויות המדינה דואגות כראוי שאין ---

תמר ברמן: אני בכל זאת, אני אשמח להעביר את זה כהמלצה לטיפות החלב שלנו.

תמר ברמן: אני בכל זאת חושב אם הכלי הזה היום בכלל לא קיים, נכון?

זבולון אורלב: איזה?

תמר ברמן: אני לא יכולה בטיפות חלב היום ללמד את ההורים להסתכל על הצעצועים, לראות האם הם עומדים בתקן או לא.

תמר ברמן: היום זה לא רלבנטי.

זבולון אורלב: היום זה לא קיים, אני יודע.

תמר ברמן: אם בעוד שנה, שוב, השאלה היא אם זה גם יעלה, יש אפשרות של סימון על המוצר.

תמר ברמן: אני לא יודעת, כל הנושא הזה של טלפון חכם זה מאד נחמד, אבל סליחה, יש עניין של צדק חברתי.

תמר ברמן: אתה רוצה שההורה ---

זבולון אורלב: את רוצה שעל כל צעצוע יהיה תווית שזה ---

תמר ברמן: כן.

תמר ברמן: למה רק ההורה עם הטלפון החכם שיש לו ---

זבולון אורלב: שאלה חשובה.

תמר ברמן: סליחה רגע, רק לסיים.

תמר ברמן: אני רואה בזה בעיה גם.

תמר ברמן: יש הורים, אתה אומר יש הורים שיש להם מודעות גבוהה וזה בכל זאת ממעמד סוציו-אקונומי אולי מסוים שקורא ומודע לנושאים האלה, קורא באינטרנט, ויש את ההורים עם שישה ילדים בעגלה ואין לו טלפון חכם, למה הוא לא מקבל את ה---

זבולון אורלב: אני חושב שאת מעוררת שאלה חשובה – למה יכול להיות מחיר על כל מוצר ולמה לא יכול להיות תווית על כל צעצוע.

זבולון אורלב: זו שאלה חשובה ותיכף יענו עליה.

זבולון אורלב: קודם כל משרדי הממשלה.

זבולון אורלב: הממונה על התקינה, למה אתה לא מחייב שעל כל פריט יהיה סימון?

גרישה דייטש: יש סימון, הסימון קיים על כל צעצוע, זה על פי מה שנדרש בתקן, מה זאת אומרת?

זבולון אורלב: מה נדרש בתקן?

גרישה דייטש: יש בתקן דרישות סימון.

תמר ברמן: לא, סימון עם הוא עומד בתקן או לא.

גרישה דייטש: בטח.

תמר ברמן: אם הוא עומד בתקן, לא אם הוא ---

זבולון אורלב: לא הבנתי, האם על כל פריט לפי המצב החוקי צריך להיות תווית שזה עומד בתקן?

דליה ירום: לא.

דליה ירום: התקן מחייב שיהיה שם היבואן וכתובתו, ארץ הייצור, הגבלת גיל וכל האזהרות מתורגמות לעברית.

זבולון אורלב: ולא כתוב אם זה עומד בתקן או לא עומד בתקן.

גרישה דייטש: אה, לא הבנתי את השאלה שלך אם כך.

גרישה דייטש: הכוונה שלי הייתה שיש פרטים שנדרש.

גרישה דייטש: התקן שלנו הוא תקן אירופאי, קודם כל, זה אימוץ תקן אירופאי.

זבולון אורלב: זה לא אומר לי כלום.

גרישה דייטש: שנייה, והדרישות קיימות שם קיימות אצלנו.

גרישה דייטש: נתחיל מזה.

זבולון אורלב: אני רוצה תקן יהודי, מה מעניין אותי מהם.

ליאורה קבורס-הדר: לא, אתה לא רוצה תקן יהודי.

ליאורה קבורס-הדר: אז אף אחד לא יוכל להרשות לעצמו לקנות צעצועים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: למה?

ליאורה קבורס-הדר: אם יהיה תקן שיהיה ספציפי ישראלי הוא לא יהיה תקן שאפשר יהיה לעמוד בו.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: מה הבעיה להוסיף לאותה תווית שזה גם עומד בתקן?

ליאורה קבורס-הדר: הם לא רוצים לתת, מכון התקנים לא רוצה לתת כזה דבר.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: מי את, סליחה?

ליאורה קבורס-הדר: אני יבואנית.

זבולון אורלב: את יבואנית.

זבולון אורלב: יש לי שאלה, זו בעיה להוסיף לאותה תווית שאתם מחייבים גם כמו שכותבים הגבלת גיל – עומד בתקן?

דליה ירום: אני רוצה להסביר משהו.

קריאה: זה עבר בדיקה אבל זה לא תו תקן.

יצחק קדמן: השאלה אם זה כתוב או שבאמת זה עומד בתקן.

זבולון אורלב: רגע, רגע ---

דליה ירום: זו שאלה מאד קשה, כי מכון התקנים מאפשר, יש את סימן המחוגה של מכון התקנים שהוא סימן תו התקן של מכון התקנים.

דליה ירום: עכשיו, מאחורי תו התקן יש פרוצדורה שלמה של אישורים שכוללת גם את אישור תהליך הייצור במפעל, כי כשאנחנו כמכון התקנים נותנים אישור לסמן את סימן מכון התקנים, אנחנו רוצים לוודא שלא רק המוצר שבדקתי ספציפית מתאים לתקן, אלא שהמפעל יש לו יכולת לאורך כל הייצור שלו להוציא מוצרים מתאימים לתקן.

זבולון אורלב: אז מה, אתם נוסעים לסין?

דליה ירום: גם את זה אנחנו עושים.

יצחק קדמן: לפי דו"ח מבקר המדינה היבואנים אפילו לא יודעים מי ייצר את המוצר הזה.

דליה ירום: נכון, זו בדיוק אחת הבעיות.

דליה ירום: חלק מהיבואנים מייבאים מספקים ולא ישירות מהיצרנים.

דליה ירום: אין לנו מערכת לסמן תו תקן לסוג כזה, אלא אם כן המחוקק יחליט אחרת.

זבולון אורלב: לא, לא, עזבי אותי רגע מה המחוקק, תיכף.

דליה ירום: אז אולי גרישה יוסיף עלי.

זבולון אורלב: בבקשה, תסביר לי.

זבולון אורלב: הגיע ייבוא, הגיע קונטיינר, אין שם הברחות, אין שום דבר והעבירו אותו, קיבלו אישור מהמכס העבירו אותו למחסנים.

זבולון אורלב: באו החברים היקרים ממכון התקנים, בדקו והכל כשר למהדרין.

זבולון אורלב: למה אי אפשר לכתוב על כל מוצר שם כמו שמחייבים שזה מוגבל לגיל, שזה עומד בתקן.

גרישה דייטש: כל מוצר פרטני לא נבדק אחד אחד.

זבולון אורלב: אבל אתה כותב על כל מוצר פרטני מאיזה ארץ ייצור הוא, ואתה כותב האם יש לו הגבלת גיל על כל דבר ודבר.

גרישה דייטש: נכון.

גרישה דייטש: המצב הוא כזה, כשמגיע משלוח ---

זבולון אורלב: מה שאתה אומר זה דבר חמור - שאתה לא יכול להיות בטוח.

זבולון אורלב: אם אתה לא רוצה לשים את תו התקן על כל צעצוע תאמר – אתה לא בטוח שכל צעצוע עומד בתו התקן, זה מה שאתה אומר.

גרישה דייטש: אז אני מבקש שלוש דקות נגיד להסביר.

זבולון אורלב: ארבע דקות יש לך, התחלת.

גרישה דייטש: אני רוצה להגיד קודם כל, בגדול ---

זבולון אורלב: רק תענה לעניין.

גרישה דייטש: כי אולי לא יינתן לי אחר כך להגיד.

גרישה דייטש: סך הכל השיטה הקודמת ---

זבולון אורלב: אבל תשתדל לענות לי על השאלה בארבע דקות.

גרישה דייטש: אענה, במפורש.

גרישה דייטש: השיטה הקודמת שנמתחה עליה ביקורת חריפה על ידי מבקר המדינה, הייתה שיטה שבנויה על אמון בייבואן.

גרישה דייטש: מה הכוונה?

גרישה דייטש: שאם בודקים במשלוח ויש שם 10 דגמים של מוצרים שונים סך הכל, אם בודקים אחד או שניים או שלושה ואם הם בסדר, יוצאים מהנחה שזה היבואן שהוא דואג שהמוצרים שלו מראש הוא מוודא שהם יהיו תקניים, כדי לא להיקלע למצב לא נוח שהוא יפסיד וכן הלאה, או שיגרום חס וחלילה לפגיעה בילדים.

גרישה דייטש: ככה זה היה בנוי.

גרישה דייטש: הבדיקות כתוצאה מכך היו יותר זולות גם כן.

גרישה דייטש: עכשיו מכון התקנים זיהה שהוא לא עובד על פי הנוהל של המכון עצמו, פיטר את מנהל המעבדה שבמקומו יש מנהלת אחרת, לקח את הענף הזה העביר ממקום למקום, זאת אומרת לאחריות של מישהו אחר.

גרישה דייטש: במקום שני אנשים שבדקו צעצועים בשנות ה-90 – היום יש איזה 34 קבועים ונדמה לי עוד 26 סטודנטים – 60 איש שבודקים צעצועים במעבדה למופת בבאר שבע.

גרישה דייטש: אני מזמין בשם המכון לבקר שם.

גרישה דייטש: המעבדה היום בבאר שבע כי בתל אביב לא היה מקום לאותה כמות של אנשים.

גרישה דייטש: בודקים כל דגם ודגם והדו"ח מתייחס לשנים שעברו ובנוסף לכך, לכן קיימות הבדיקות.

גרישה דייטש: מדוע קיימות הבדיקות?

גרישה דייטש: כי בבדיקות, כל עוד המוצר לא נכנס לארץ, מותר למצוא שהמוצר לא תקין, לכן קיימות בדיקות.

גרישה דייטש: זה דבר אחד.

גרישה דייטש: דבר שני, המשטר שלנו של בדיקת הצעצועים הוא הרבה יותר חמור מאשר באיחוד האירופאי ומארצות הברית.

גרישה דייטש: שם הצעצועים נכנסים לשוק על פי תצהיר היבואן בלבד, אין צורך בבדיקה, הולכים הלאה.

זבולון אורלב: שם אין עם יהודי, פה יש עם יהודי.

גרישה דייטש: לא, לא, הולכים הלאה, אז בואו נדבר על זה גם כן.

גרישה דייטש: למרות שהתקן זה אותו תקן, זה דבר שני.

גרישה דייטש: דבר שלישי, חוק התקנים התשי"ג-1953, שהוא חוק חכם מאד על שמונת העדכונים שלו.

גרישה דייטש: הוא אומר שאסור לסמן על המוצר הפרטני שהוא עומד בדרישות התקן, אלא אם הייצור של המוצר הזה נמצא בהשגחת מכון התקנים, ואז מסמנים אותו בתו תקן, בסימן מחוגה.

גרישה דייטש: וכשמסמנים אותו בתו תקן זה אומר לצרכן שסיכוי גבוה מאד שהמוצר עומד בדרישות התקן הוא הרבה יותר גבוה מאשר בלי הסימון הזה.

גרישה דייטש: אוקי?

גרישה דייטש: כי אי אפשר לקחת כל צעצוע נגיד יש לנו 1,000 דובים ולקרוע עיניים לכל דובי ודובי ולבדוק אם זה מספיק ניוטונים שהוא עומד בהם, הכוח שמפעילים.

גרישה דייטש: אז לוקחים 5 דובים אולי 1,000, אני לא יודע כמה, יש שם מדגם במכון, ובודקים אותם.

גרישה דייטש: אבל לוקחים אותם בצורה אקראית.

גרישה דייטש: כתוצאה מכך שבדקו ומצאו שהם מתאימים – משחררים את המשלוח, יוצאים מהנחה שהמוצר הוא אחיד, מה שנקרא UNIFORM, ככה זה בנוי, כל המשלוחים לא רק בישראל, על זה הם בנויים.

גרישה דייטש: יש דרך לחייב בתו תקן בהשגחה.

גרישה דייטש: אבל איך אפשר לחייב את הייבוא?

גרישה דייטש: מה, אנחנו יכולים לחייב מפעלים בחוץ לארץ שהם יהיו בהשגחה של מכון התקנים?

גרישה דייטש: השגחה מתמדת?

גרישה דייטש: שמכון התקנים ייסע כל פעם לשם וייקח כל פעם דגמים ויאשר את המערכת איכות שלהם.

ליאורה קבורס-הדר: הם ישמחו לנסוע.

גרישה דייטש: לא ולא, אנחנו לא הולכים אחורנית, אנחנו הולכים קדימה.

גרישה דייטש: הממשלה קיבלה החלטה ביום ראשון הזה בנושא התקינה, ובהחלטה הזאת כתוב שיבואן, ברגע שהוא מזהה שיש בעיה למוצר שלו, או נודע לו שקרה משהו או שעלול לקרות משהו, הוא חייב להודיע לממונה על התקינה על כך.

גרישה דייטש: הוא חייב, על פי החלטת הממשלה להחזיק בתיק, ששם יתויקו כל התלונות שהוא קיבל על המוצרים שלו.

גרישה דייטש: עכשיו, האכיפה תהיה של הממונה על התקינה ולחקיקה ניתנה חצי שנה, בחצי שנה יש להשלים את החקיקה ובתוך שלושה חודשים יש להגיש תסקיר לגבי החקיקה.

זבולון אורלב: עברו 5 דקות.

גרישה דייטש: זה קרה ביום ראשון.

זבולון אורלב: היו לך חמש דקות בלי הפרעה.

גרישה דייטש: תודה.

זבולון אורלב: אתה אומר דבר מאד בעייתי, אני שוב אומר לך.

זבולון אורלב: אתה אומר ככה – בא משלוח של 1,000 דובים, הוצאת עיניים ל-5 דובים, הנחת הנחה שאם ב-5 דובים הכל תקין – גם ה-995 דובים הם תקינים ולכן אתה מתיר ליבואן עכשיו להפיץ את הסחורה שלו, אבל אתה לא מוכן להגיד שהוא עומד בתו התקן.

יצחק קדמן: לא עומד בתקן, לא בתו התקן.

זבולון אורלב: אתה לא מוכן להגיד שהוא עומד בתקן.

זבולון אורלב: אם אתה לא מוכן להגיד אז איך ההורים יידעו?

זבולון אורלב: מה, הם יוציאו את העיניים?

זבולון אורלב: כלומר, הם צריכים עכשיו ללכת לחנות ולהוציא את העיניים ואז לוודא ורק אז לתת אותו לילד שלהם?

זבולון אורלב: איך הם יכולים להיות בטוחים אם אתה לא בטוח?

גרישה דייטש: בנושא של בטיחות שוב, כל החוק העדכני בנוי על הנושא של סבירות, הרי אי אפשר לקחת, רוב הבדיקות הן בדיקות הרסניות.

גרישה דייטש: מה, אפשר לקחת כל מוצר ולהרוס אותו ואז להגיד שהוא בסדר?

גרישה דייטש: זה לא בנוי ככה.

זבולון אורלב: אז מה אתה מציע?

זבולון אורלב: מה אתה מציע לסבא כמוני שרוצה לקנות דובי לנכדה המקסימה שלו, והוא רוצה להיות בטוח שהדובי הזה עומד בתקן, מה אתה מציע לי לעשות?

גרישה דייטש: שהוא יוודא דבר ראשון, וזה הדבר הפשוט ביותר ---

זבולון אורלב: הוא וידא, הוא ראה.

גרישה דייטש: שיש לו סימון בשפה העברית, קודם כל.

זבולון אורלב: אבל מה האינדיקציה?

יצחק קדמן: מה הסימון שווה?

יצחק קדמן: אתה יודע, כותבים שם זה לא לגיל 0 עד 3 גם למשחקים לילדים בני 14, שמים את זה אוטומטית שם.

זבולון אורלב: ראיתי את התווית בעברית.

גרישה דייטש: לא, מכון התקנים לא מאפשר את זה.

זבולון אורלב: גרישה, תדבר איתי אל תשים לב אליו בבקשה, בדרך כלל תשים לב אבל לא כרגע, כי זה מנתק לי את חוט המחשבה.

זבולון אורלב: ראיתי את התווית בעברית, מה אני צריך להבין מזה?

גרישה דייטש: אני אומר קודם כל אם לא ראית תווית בעברית – אל תקנה.

זבולון אורלב: ראיתי את התווית בעברית.

גרישה דייטש: ראית תווית בעברית אתה קורא מה כתוב בתווית הזאת.

זבולון אורלב: קראתי.

גרישה דייטש: אם כתוב שזה מיועד מעל גיל 3 ואתה רואה שהמוצר כתוב באנגלית שזה באמת ----

זבולון אורלב: לא, לא, כתוב בעברית, אנגלית ועברית, הכל כתוב נכון, בלי שגיאות כתיב.

זבולון אורלב: נו, מה אני צריך להבין מזה?

גרישה דייטש: אתה מבין מזה שבסבירות גבוהה ביותר המוצר עבר בדיקה של מכון התקנים, יש לו אישור של מכון התקנים.

זבולון אורלב: אישור למה?

זבולון אורלב: יש לו אישור של מה, לא הבנתי?

גרישה דייטש: אישור אומר שמהמשלוח נלקח מדגם, נבדק, נמצא מתאים לתקן, ואז המכון אישר ליבואן למכור את המוצר ולשחרר אותו מהמחסן.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: כי הוא סבור שכל היתר גם עומדים בתקן.

גרישה דייטש: כן.

זבולון אורלב: אז תיקח אחריות.

גרישה דייטש: הרי כל המערכת ---

זבולון אורלב: אז תגיד – אני סבור שזה עומד בתקן.

קריאה: סבירות גבוהה, הוא אמר.

זבולון אורלב: אז תסמן את זה.

זבולון אורלב: אז למה אתה לא מוכן לסמן את זה?

זבולון אורלב: אל תעשה סימון של מחוגה, תעשה סימון של חצי מחוגה.

זבולון אורלב: תיתן לזה אינדיקציה.

זבולון אורלב: יש ככה, יש רמה אחד שזה עומד בתקן שגם המכרז של מנהל המפעל עבר את המכרז שלכם, בסדר?

גרישה דייטש: נכון להיום החוק לא מאפשר, חוק התקנים.

גרישה דייטש: חוק התקנים מתייחס במפורש לסוגיה הזאת ואומר אסור.

זבולון אורלב: מה אסור?

גרישה דייטש: אסור לסמן מוצר שהוא נגיד עבר בדיקת מכון התקנים ויש לו מספר תעודה של מכון התקנים, כזאת וכזאת.

גרישה דייטש: איסור בחוק.

זבולון אורלב: למה?

גרישה דייטש: כי זה לא משקף.

גרישה דייטש: נגיד יש לך 100,000 ספרייטים כאלה, אז זה לא אומר שכל אחד ואחד נבדק פרטנית, אין דבר כזה.

גרישה דייטש: הוא נבדק בייצור, כשמייצרים אותו, הוא לא התפוצץ בייצור ---

זבולון אורלב: תכתוב שנבדק, תכתוב מספר אישור בדיקה כך וכך, נבדק במכון התקנים, מספר אישור כך וכך, מה אתה רוצה?

זבולון אורלב: נבדק.

זבולון אורלב: שיהיה כתוב נבדק במכון התקנים, מה?

זבולון אורלב: אין אינדיקציה לדעת שום דבר.

זבולון אורלב: אתה בעצם אומר מילים אחרות – שהמדינה לא מוכנה לקבל אחריות, זה מה שאתה אומר במילים אחרות.

גרישה דייטש: לא, אני לא אומר את זה אבל במפורש, וסליחה שאני חולק על מה שאמרת, אני לא אומר את זה.

זבולון אורלב: הכל מותר, יש חופש דיבור.

גרישה דייטש: השיטה היא משנת 1953, זו שיטה שעובדת.

גרישה דייטש: אנחנו במצב יותר טוב מאשר מדינות אירופה וארצות הברית.

זבולון אורלב: שמעת מה שאמרת עכשיו?

זבולון אורלב: שמ-1953 זה עובד.

זבולון אורלב: תראה את דו"ח מבקר המדינה ב-2009, 2010.

גרישה דייטש: הדו"ח אומר שלכאורה אם היו בודקים היו מוצאים, אבל איך בדקו במכון התקנים?

גרישה דייטש: לקחו דגם אחד, שניים, שלושה מתוך משלוח ---

זבולון אורלב: אמרת משנת 1953.

יצחק קדמן: לא, 50% פה נמצא לא תקין.

גרישה דייטש: אולי תסבירו את זה אתם.

גרישה דייטש: כבודו, אולי מכון התקנים יסביר מה הכוונה.

זבולון אורלב: למה, אתה כבר לא יכול להסביר?

זבולון אורלב: מה קרה?

זבולון אורלב: התייאשת?

גרישה דייטש: עוד פעם, אני מוכן להסביר.

זבולון אורלב: לא, לא, לא.

זבולון אורלב: הבנו.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: עכשיו ניתן לציבור לדבר, לאט לאט, אני אתן לכולם.

זבולון אורלב: מה שמך?

דליה רסקאי-ברוק: שמי עורכת דין דליה, מהמועצה הישראלית לצרכנות.

דליה רסקאי-ברוק: הייתה ישיבה ---

זבולון אורלב: המועצה הישראלית לצרכנות היא גם חלק ממשרד התמ"ת?

דליה רסקאי-ברוק: לא שידוע לי.

זבולון אורלב: מה אתם, את עורכת דין, לא?

דליה רסקאי-ברוק: כן.

זבולון אורלב: את לא יודעת מה הסטאטוס המשפטי?

דליה רסקאי-ברוק: אני יודעת שאנחנו פועלים על פי חוק.

זבולון אורלב: את עובדת מדינה?

דליה רסקאי-ברוק: לא, אבל זה חברה ממשלתית, אבל היא לא ---

זבולון אורלב: כלומר, מה זה לא עובדת מדינה?

דליה רסקאי-ברוק: התנאים שלנו הם לא עובדי מדינה.

זבולון אורלב: את עובדת חברה ממשלתית?

דליה רסקאי-ברוק: אני עובדת בחברה ממשלתית, אבל התנאים שלי הם לא כעובדי מדינה.

זבולון אורלב: יפה.

זבולון אורלב: אבל צריך להבין שחברה ממשלתית היא חלק מן הממשלה, בסדר?

זבולון אורלב: אז את חלק מהממשלה.

זבולון אורלב: עכשיו בבקשה, תאמרי את מה שאת רוצה, נשמע ונקשיב לך.

דליה רסקאי-ברוק: היה דיון ב-2007 בוועדה לזכויות הילד, אז יושב ראש הוועדה הייתה נאדיה חילו והדיון היה בעקבות התליון שנמצא בו עופרת בכמות מאוד גבוהה, בתוך הבמבה.

זבולון אורלב: מה היה בתוך הבמבה?

יצחק קדמן: הם חילקו פרס, תליון כזה, תכשיט.

יצחק קדמן: זה היה מורכב מעופרת.

זבולון אורלב: בתוך הבמבה עצמה?

יצחק קדמן: בתוך שקיות הבמבה הכניסו פרס מה שנקרא.

גרישה דייטש: אנחנו פרסמנו מודעה בעניין הזה לציבור, אזהרה.

זבולון אורלב: אבל עכשיו רשות הדיבור שלה.

זבולון אורלב: היא לא הפריעה לך, גרישה.

דליה רסקאי-ברוק: אנחנו מהבדיקה שעשינו וגם הוצאנו מכתב חוות דעת משפטית בעניין, לשנות את מה שאני אפרט בעצם.

דליה רסקאי-ברוק: יש את התקן 562 שמדבר על צעצוע וצעצועים בכלל והתקן עצמו הוא לא מוציא במפורש, למשל תכשיט אופנה שזה התליון שמצאנו בו, וגם ציוד ספורט שיכול להיות שזה ציוד שהוא ערכות שמגיעות והן משמשות למשחקים לילדים, וההורים לא יודעים שמכון התקנים לא בודק את זה בגלל שהוא לא עונה לתקן.

דליה רסקאי-ברוק: יש גם מוצרים כמו רובה אוויר, אקדחי אוויר, שהם לא נכנסים לתקן, אז מכון התקנים לא בודק את המוצרים האלה.

דליה רסקאי-ברוק: עכשיו, מה שאנחנו ביקשנו, מאחר שהתקן לא מכיל את כל הצעצועים שמשמשים ילדים, אנחנו ביקשנו לשנות, גם לסמן את המוצרים בחוק הגנת הצרכן סעיף 17.

דליה רסקאי-ברוק: יש שם סמכות לשר להרחיב, ובהתאם לסעיף הזה אפשר להכניס את החלת ה---

זבולון אורלב: לא הבנתי מה אומר הסעיף הזה.

דליה רסקאי-ברוק: סעיף 17 קובע שכל מוצר, לרבות פרטים בדבר היותם מסוכנים לשימוש בדרך כלל או שימוש של ילדים בקבוצות גיל שונות כפי שייקבע דרך השימוש בהם, השר יכול להחיל איזה שהוא צו לסימון המוצר הזה, כל מוצר שמיועד לילדים.

זבולון אורלב: לסמן אותו כמסוכן לילדים, לא הבנתי.

דליה רסקאי-ברוק: לא, לסמן אותו כמוצר שהוא מיועד לילדים, שהוא באישור מכון התקנים.

זבולון אורלב: אני לא הבנתי.

דליה רסקאי-ברוק: דיברנו על זה שמכון התקנים לא מסמן את המוצרים כמיועדים לילדים.

יצחק קדמן: לא מגדירים את זה כצעצוע, אלא כמשהו אחר, אז זה לא מחייב.

זבולון אורלב: הלאה, הלאה.

זבולון אורלב: זה קצת סוטה מהדיון שלנו.

דליה רסקאי-ברוק: אנחנו גם בדקנו שיש את חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים וגם צו הפיקוח על מצרכים ושירותים שמאפשר לשר להחיל בצו, יש שם צו למשל שמגדיר מה זה צעצוע ומה זה צעצוע מסוכן, וביקשנו עם כל זה להרחיב קצת את הצווים האלה, בהתאם לסמכות שיש לשר שבו יהיה גם מוצרים שהם לאו דווקא ---

זבולון אורלב: למי פניתם עם כל הפניות האלה?

דליה רסקאי-ברוק: לוועדה לזכויות הילד.

זבולון אורלב: לוועדה, אלינו אתם פונים?

דליה רסקאי-ברוק: כן.

זבולון אורלב: חברה ממשלתית פונה לוועדה?

זבולון אורלב: חשבתי שחברה ממשלתית צריכה לפנות לשר שלה.

דליה רסקאי-ברוק: אנחנו פנינו גם לשר דאז, פנינו גם לשר התמ"ת.

זבולון אורלב: טוב, תודה לך.

דליה רסקאי-ברוק: אני עוד לא סיימתי ברשותך.

זבולון אורלב: אה, בבקשה, בבקשה.

דליה רסקאי-ברוק: פנינו גם בהמלצה שלנו לשר התמ"ת, וביקשנו גם שיעשו את השינויים האלה אם אפשר ---

זבולון אורלב: איך מוגדרים אקדחים לפורים?

זבולון אורלב: הם מוגדרים כצעצועים.

דליה ירום: כן, כצעצועים.

דליה ירום: לעומת זאת, אקדחי האוויר שהיא ציינה הם מופיעים בצו צעצועים מסוכנים, ויש ועדה של משרד התמ"ת ברשות הגברת צביה דורי שעוסקת בנושא צעצועים מסוכנים, עם אותם מצבים שציינה הגברת.

זבולון אורלב: טוב.

מנחם הסה: בהקשר הזה אם אפשר?

זבולון אורלב: רק שנייה, סיימת?

דליה רסקאי-ברוק: כן.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: כן, עו"ד הסה.

מנחם הסה: אני אוסיף דבר קטן.

מנחם הסה: פתחת בדבריך בהתחלה שאנחנו לפני פורים ולפני חגים.

מנחם הסה: כמובן שבזמנים האלה, כמו שהוועדה מודעת גם אנחנו מודעים.

מנחם הסה: אנחנו מרכזים מאמצים יותר גבוהים, יש לנו מבצעים בתחום הזה, יש ---

זבולון אורלב: גם אנחנו נעשה מבצע.

זבולון אורלב: אנחנו לפני פורים מתכננים ביקורות פתע.

מנחם הסה: יש מבצע משלוח מנות.

זבולון אורלב: אנחנו נעשה ביקורת, אנחנו נודיע למשרדי הממשלה ימים ספורים קודם, כדי שאנחנו נלך ונתנפל על כמה חנויות.

זבולון אורלב: לכם יש סמכות כניסה לחנויות, או שבעל חנות יכול לאסור את הכניסה?

ורד אורן: למכון התקנים לא, רק לממונה.

גרישה דייטש: לממונה ולמי שהוסמך מטעמו, עובדי מדינה.

זבולון אורלב: כלומר לך יש רשות להיכנס לנכס פרטי של חנות, הוא לא יכול לסגור בפניך את הדלת.

גרישה דייטש: גם על כך, נכס פרטי אני פשוט רוצה לדייק כאן.

זבולון אורלב: חנות זה נכס פרטי.

גרישה דייטש: רשאי להיכנס לכל מקום למעט המשמש למגורים בלבד, בכל עת המתקבלת על הדעת.

גרישה דייטש: זה מה שכתוב בחוק.

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: לא, אני מתכוון בזמן פתיחת החנויות.

גרישה דייטש: לחנות בהחלט כן, אין שום בעיה.

זבולון אורלב: אין כזה דבר.

זבולון אורלב: אנחנו גם כן יש לנו חסינות, אז אין לנו את הבעיה הזאת.

זבולון אורלב: בסדר.

זבולון אורלב: כן, גברתי, עכשיו את, היבואנית.

זבולון אורלב: מה שמך?

ליאורה קבורס-הדר: שמי ליאורה הדר, אני גם עורכת דין.

ליאורה קבורס-הדר: אני יבואנית, אני מתעסקת בנושא של ייבוא צעצועים גם ממקום אידיאולוגי וחינוכי.

ליאורה קבורס-הדר: כולם פה מדברים רק על כסף.

ליאורה קבורס-הדר: אני חושבת שצריך לזכור שני דברים.

ליאורה קבורס-הדר: אחד, אנחנו רוצים לעודד אנשים לצרוך צעצועים.

ליאורה קבורס-הדר: אני חושבת שבחברה הממוחשבת שלנו יש לנו היום אינטרס שילדים ישחקו, ומר קדמן יסכים איתי לעניין הזה.

ליאורה קבורס-הדר: וכדי שאנשים ישחקו – הצעצועים צריכים להיות זמינים ובמחירים סבירים.

ליאורה קבורס-הדר: דבר שני זה הנושא גם של ---

זבולון אורלב: עד כאן אין מחלוקת.

ליאורה קבורס-הדר: אין מחלוקת.

ליאורה קבורס-הדר: הנושא השני זה הנושא של חינוך.

ליאורה קבורס-הדר: אני חושבת שלמרות עמדתה של נציגת , הנושא של החינוך הוא נושא מרכזי - גם החשיבות של המשחק עצמו וגם הנושא של שימוש בצעצועים.

ליאורה קבורס-הדר: הסכנה הגדולה ביותר בצעצועים זה חלקים קטנים.

ליאורה קבורס-הדר: לא יעזור כלום, חלקים קטנים זו הסכנה הכי גדולה שיש בצעצועים.

זבולון אורלב: וחומר רעיל זה לא מסוכן?

ליאורה קבורס-הדר: לא.

ליאורה קבורס-הדר: פחות.

ליאורה קבורס-הדר: כמה ילדים מכניסים לפה?

דליה ירום: הסטטיסטיקות נגדך, ליאורה.

תמר ברמן: את לא תראי את זה בבית חולים, אבל זה מסוכן מאד.

זבולון אורלב: תישארי במומחיות שלך, אני מייעץ לך עצה ידידותית.

ליאורה קבורס-הדר: כן, אבל הנושא של צעצועים קטנים – הורים באים לחנות אומרים 'הילד שלי גאון, אל תגידו לי, הוא בן שנה, אבל הוא צריך צעצועים של ילד בן 6'.

ליאורה קבורס-הדר: ולכן, גם בבית שיש בו הרבה ילדים יש צעצועים מסוגים שונים, ופה נוצרת הסכנה, לאו דווקא בנושא התקינה.

ליאורה קבורס-הדר: ולכן, הנושא של חינוך של הורים לשימוש נכון בצעצועים, לעידוד המשחק, הם הדברים החשובים ואין שום סיבה שלא ייעשה איזה שהוא מהלך, גם של מכון התקנים וגם של , גם של "בטרם" בנושא של שימוש נכון בצעצועים.

זבולון אורלב: אבל תגידי, יש ליבואני הצעצועים איזה איגוד משהו, אתם מאוגדים במשהו?

ליאורה קבורס-הדר: יש איגוד בלשכת המסחר, יש סקציית צעצועים.

זבולון אורלב: יש סקציית צעצועים, אתם מדברים על הסוגיות האלה?

ליאורה קבורס-הדר: אנחנו מדברים הרבה מאד על הסוגיות האלה.

זבולון אורלב: יש אתיקה?

זבולון אורלב: יש סנקציות פנימיות?

ליאורה קבורס-הדר: אין סנקציות פנימיות.

ליאורה קבורס-הדר: האיגוד הוא איגוד בסופו של דבר וולונטרי.

ליאורה קבורס-הדר: לא כל יבואני הצעצועים חברים בו, והרבה מאד מאלה שלא עומדים בתקן הם לא חברי לשכת המסחר.

ליאורה קבורס-הדר: היה פעם איזה נושא של ערבות הדדית ---

זבולון אורלב: אם הם לא עומדים בתקן – אז איך הם קיימים פה בישראל?

ליאורה קבורס-הדר: היום הם פחות ופחות דרך אגב, כתוצאה מההקשחה ---

זבולון אורלב: אבל הם עדיין קיימים.

ליאורה קבורס-הדר: בוודאי שהם קיימים.

זבולון אורלב: זה לא בוודאי, זה לכאורה נגד החוק.

ליאורה קבורס-הדר: כל אחד, אתה יודע.

זבולון אורלב: על פי החוק אם אזרח יודע שמישהו עובר עבירה הוא צריך לדווח על זה.

ליאורה קבורס-הדר: הוא צריך לדווח עליה.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: כן.

אביטל אפל-פנקס: שמי אביטל, אני מארגון "בטרם" לבטיחות ילדים.

זבולון אורלב: או, "בטרם".

זבולון אורלב: יש פה גילוי נאות, אני תומך "בטרם".

אביטל אפל-פנקס: אני חייבת לומר שבאמת מהנתונים שיש בידינו, ואין הרבה נתונים, מכיוון שבתי החולים היום רובם לא עושים רישום על פי מעורבות של מוצרים.

אביטל אפל-פנקס: יש כמה בתי חולים, שלושה נכון להיום, שכבר הכניסו לחדרי המיון יסודות יותר נרחבים שאנחנו התאמנו מארגון הבריאות העולמי, ושם יש גם מוצר מעורב.

אביטל אפל-פנקס: בוולפסון לדוגמא, ששם הפרויקט הוא הכי כבר ותיק ---

זבולון אורלב: בית חולים וולפסון שהוא בכלל מתקדם בכל מה שקשור לרפואה.

זבולון אורלב: זה בית החולים היחידי בארץ למשל שמגיע ילד שנפגע מגן משחקים, אז הוא מיד מדווח לעירייה הנוגעת בדבר – תדעו – בגן משחקים זה וזה קיבלנו ילד שנפגע ממתקן זה וזה, נא ללכת לתקן את זה.

זבולון אורלב: הם עושים את זה בצורה והמנכ"ל שלו זה היה מי שהיה פעם ---

אביטל אפל-פנקס: נכון, זה חלק בעצם מאותו פרויקט.

אביטל אפל-פנקס: ד"ר יצחק ברלוביץ.

זבולון אורלב: צריך לציין אותו לטובה, כן.

אביטל אפל-פנקס: נכון, וזה בעצם אותו פרויקט שאני מדברת עליו, זה אותו רישום שכתוב היכן הילד נפגע, מאיזה מוצר הוא נפגע וכדומה.

אביטל אפל-פנקס: אז אם לדוגמא ניקח את וולפסון, את הנתונים מ-2010 של חדרי המיון, אנחנו רואים 49 מקרים של היפגעות מצעצועים.

אביטל אפל-פנקס: כמעט כולם, 70% ילדים בגילאי 1-4, כאשר אנחנו רואים כל מיני מקרים, חלקם זה באמת בעיה של צעצועים, של שימוש לא נכון בצעצועים.

אביטל אפל-פנקס: יש ילדים שנותנים להם בעצם צעצועים שלא מתאימים לגיל של הילד, בהחלט אנחנו רואים בעיה כזאת.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו רואים גם בעיה של צעצועים שהם לדעתנו מאד בעייתיים.

אביטל אפל-פנקס: לדוגמא אנחנו רואים פגיעות בעיניים מאקדחים שיורים כדורים, ואז אח, וראינו כמה מקרים כאלה ב-2010 או כן רואים צעצועים שהתפרקו והילדים בלעו את הסוללה לדוגמא, גם היו מספר מקרים כאלה.

אביטל אפל-פנקס: עכשיו, אנחנו אגב השנה מתחילים בעוד שישה בתי חולים פרט לשלושה ---

זבולון אורלב: היה מקרה עכשיו שהתפרסם בעפולה שאחד בלע איזה 50 כדורי מגנטים קטנים כאלה.

זבולון אורלב: איפה הוא מצא אותם?

דליה ירום: אנחנו לא יודעים כי אנחנו פסלנו את המוצר הזה, אנחנו השמדנו משלוח של הדבר הזה, אנחנו לא יודעים איך זה הגיע.

זבולון אורלב: וזה הגיע.

דליה ירום: אולי ההורה הביא את זה מחו"ל, אני לא יודעת.

זבולון אורלב: ההורה תמיד אשם, אתם בסדר.

יצחק קדמן: או שמישהו אחר הביא קונטיינר.

זבולון אורלב: אתם בסדר, ההורה הביא את זה מחו"ל.

דליה ירום: לא, חס וחלילה.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו גם ראינו אגב השנה פגיעות ממגנטים, גם השנה בוולפסון.

אביטל אפל-פנקס: עכשיו, אני רוצה לציין בקשר לנושא של ההסברה, אנחנו בטיפות החלב בעצם עשינו כבר, מאז בערך ש"בטרם" הוקם, אחד הפרויקטים העיקריים היה שבטיפות החלב ייתנו הסברה להורים לילדים בגיל הרך, בהתאם להתפתחות הילד.

אביטל אפל-פנקס: כל ביקור שהילד מקבל חיסון – בעצם הוא מקבל את אותם הסברים שקשורים להיפגעויות הכי שכיחות באותו גיל.

אביטל אפל-פנקס: שם מדובר על חנק בכלל ובעצם על נושא שכל מוצר שמספיק קטן לגודל כזה, אז זה היה קופסת פילם, שאף אחד היום לא מכיר כבר, בעצם זה מוצר שאסור לשים לילד שהוא מתחת לגיל 3.

אביטל אפל-פנקס: הפרויקט הזה הוא עדיין בעצם הטיפ טיפת בטיחות.

אביטל אפל-פנקס: אותו משולש שההורה ממש גם מקבל את ההסברים וגם ממש רואה תמונה שמסבירה מה כן ומה לא.

אביטל אפל-פנקס: עושים את זה עדיין, וכמובן שאפשר לקרוא ל לחזור ולבקש מאחיות טיפת חלב להקפיד להעביר את המסרים בהתאם לגיל, וגם בנוגע לזה של החנק.

אביטל אפל-פנקס: אגב, אני רק רוצה לציין שאנחנו מכירים לפחות בעבר, אני לא יודעת מאז הרפורמה אם זה נעשה, שהיו הרבה מוצרים לילדים בגיל הרך, שבעצם כן מיועדים לילדים מאד קטנים, כתוב שהם לא בגיל 0 עד 3, שהם מעל, כדי לא לעמוד בבדיקות הקפדניות, ואז ההורים כבר לא מתייחסים ברצינות לאותן אזהרות.

אביטל אפל-פנקס: כי ברור מאליו שאותו מוצר מיועד לילדים מתחת לגיל 3, הוא מסומן לילדים מעל גיל 3 ואז כל נושא האזהרות, פתאום כבר זה כמו 'זאב, זאב', אף אחד לא מתייחס לזה, וזה בעיה מאד מאד חמורה, כי ההורים צריכים קודם כל להאמין לאותן אזהרות.

אביטל אפל-פנקס: בקשר למוצרים של המזון בחו"ל, באירופה היום נעשה מהלך ניסיון לחקיקה להפריד לחלוטין את המוצרים שבאים ביחד עם מזון, כמו ביצי קינדר.

אביטל אפל-פנקס: הם מנסים לאסור את זה בחקיקה בפרלמנט האירופאי.

אביטל אפל-פנקס: שלא יהיה בכלל עירוב של מוצרי מזון ביחד עם צעצועים, וזה אני חושבת משהו שבהחלט אפשר גם כאן לשקול לנסות, כי זה דבר שלא נכון לעשות.

אביטל אפל-פנקס: לא נכון לערב את שני התחומים האלה ביחד.

אביטל אפל-פנקס: ואולי נושא אחרון לאמור על שיתוף הפעולה המאד יפה עם מינהל התקינה, שאת כל הפגיעות במוצרים, כולל צעצועים, אבל אנחנו רואים גם הרבה פגיעות ממוצרים אחרים, אנחנו כבר כשנתיים מעבירים למינהל התקינה באופן קבוע, מספר פעמים בשנה, את כל הפניות בבתי החולים ממוצרים, ובעצם בודקים איתם האם צריך לעשות רביזיה בתקן, האם מדובר בבעיה של הסברה בקרב הורים, או דברים אחרים, או בעצם בעיה של פיקוח, אכיפה וכדומה ומנתחים את כל הנושאים האלה בימי עיון משותפים.

אביטל אפל-פנקס: תודה רבה.

זבולון אורלב: לפני שאני נותן לרונן רגב כביר מאמון הציבור, יש לי שאלה ליבואנים, ליבואנית, לעורכת הדין.

ליאורה קבורס-הדר: יש פה עוד שניים.

זבולון אורלב: הם יושבים בשקט.

זבולון אורלב: זה נכון אם אני אומר שיותר בטוח לקנות צעצועים ברשתות של חנויות הצעצועים, שהם לא יכניסו מוצרים שמגיעים בדרך לא דרך, או שזה לא נכון.

ליאורה קבורס-הדר: לא.

זבולון אורלב: זה לא נכון?

ליאורה קבורס-הדר: לא.

ליאורה קבורס-הדר: דווקא החנויות הפרטיות היום, יש הרבה מאד חנויות קטנות, מאד איכותיות, שיש שם גם שירות מאד טוב לצרכנים וגם הקפדה מאד גדולה על מוצרים הרבה יותר איכותיים מאשר ברשתות.

זבולון אורלב: האמת היא שלו היינו לוקחים את הכשרות לדוגמא, שיש הכשר לחנות בתחום המזון, אם היה גם הכשר לחנות צעצועים, שמה שנכנס לשם זה נכנס רק דברים שנבדקו במכון התקנים, זה גם היה חוסך.

ורד אורן: תציע לתו החברתי.

זבולון אורלב: התו החברתי, התו של "בטרם", אני יודע.

ורד אורן: לא, לא, יש תו חברתי של זכויות עובדים וכו', אז אפשר להוסיף להם גם את זה.

זבולון אורלב: לא, אני מכיר, זה במעגלי צדק, גם אני חסיד שלהם, פעלתי הרבה למענם, אבל זה לא תו חברתי, זה תו בטיחותי של ילדים.

זבולון אורלב: תחשבו על זה, "בטרם", נעזור לכם.

זבולון אורלב: אחרי שעשינו את הדירה הבטוחה ---

אביטל אפל-פנקס: בית בטוח.

זבולון אורלב: אנחנו הגענו להסכם עם ארגון הקבלנים על תו וולונטרי, כי לבית בטוח לילדים עם מכון התקנים, נגמור את זה בערך עוד 20 שנה.

ורד אורן: לא, דווקא התהפך הגלגל.

זבולון אורלב: בכוונה אני אומר.

זבולון אורלב: אני אוהב לסטות ככה לפעמים.

זבולון אורלב: בינתיים עשינו תו וולונטרי שקבלן שמוכר דירה יכול להגיד יש לי את התו של "בטרם" ושל הוועדה לזכויות הילד כמקדם מכירות, זה בית בטוח.

זבולון אורלב: אז יכול להיות שצריכים לעשות גם חנות בטוחה לילדים.

זבולון אורלב: אני מדבר ברצינות.

זבולון אורלב: אולי תעשו חנות בטוחה לילדים, זה תו.

זבולון אורלב: יכול להיות שאני ארצה להיפגע עם לשכת המסחר.

זבולון אורלב: תשמעי, אנחנו נעשה פגישה של הוועדה עם "בטרם".

זבולון אורלב: פגישה ראשונה תהיה עם נשיא לשכת המסחר, עם אוריאל לין, והוא יביא את הסקציה שלכם, סקציה, איגוד, איך זה נקרא?

ליאורה קבורס-הדר: סקציה.

זבולון אורלב: סקציה.

זבולון אורלב: ננסה אולי להוביל משהו.

קריאה: ענף.

זבולון אורלב: ענף, ולא יודע, נפעיל אולי את השירות הלאומי, אני לא יודע מי, נראה, נחשוב על כל מיני רעיונות.

זבולון אורלב: והורים ידעו – מי שקונה בחנות הזאת – זה רק מוצרים שגרישה לא הסכים לכתוב על כל צעצוע שהוא עומד תחת תו התקן, אבל אני שוקל להגיש הצעת חוק בעניין הזה.

זבולון אורלב: צריך לשנות את המצב.

זבולון אורלב: זה לא יכול להיות שעל כל מוצר היום כותב מה האחוז הזה ומה האחוז הזה ומה האחוז הזה, תשמע, וזה עניין של סכנת ילדים.

זבולון אורלב: אני לא תופס למה לא רוצים לכתוב.

זבולון אורלב: אל תכתוב שזה הכשר של מכון התקנים, תכתוב נבדק במכון התקנים.

זבולון אורלב: נבדק במדגם, אני יודע מה.

זבולון אורלב: תכתבו את האמת.

זבולון אורלב: צריכים לכתוב את האמת – מה קרה עם המוצר הזה.

ורד אורן: יש להם אופציה לכתוב.

דליה ירום: יש להם אופציה היום לכתוב את זה, היבואנים לא רוצים.

זבולון אורלב: אז אני אחייב אותם בחוק.

ורד אורן: כרגע הם לא רוצים, יש להם אופציה.

זבולון אורלב: מי שואל אותם?

ליאורה קבורס-הדר: מה, רק לתו תקן.

ורד אורן: לא, בנוהל 401.

דליה ירום: בנוהל 401 זה כתוב לכם.

דליה ירום: אתם יכולים לכתוב – המשלוח נבדק בתעודה זו וזו וזו.

ליאורה קבורס-הדר: בתעודה זו וזו, כל אחד זה מספר שאתה מקבל רק אחרי שזה מגיע לארץ, ובכל מוצר זה מספר אחר.

דליה ירום: לא, את יכולה לעשות, זה בדיוק כמו רישיון , גם על זה הוא אומר.

זבולון אורלב: את חייבת הרי לשים תווית ישראלית, נכון?

ליאורה קבורס-הדר: כן, אבל התווית היא תווית כללית.

ליאורה קבורס-הדר: אתם צריכים להבין את נושא העלויות, כאילו עם כל הדיונים שיש פה, אנחנו מדברים על צדק חברתי ובאמת על הרצון ---

זבולון אורלב: את רוצה להגיד לי שהתוספת הזאת של עוד שורה בתווית ---

ליאורה קבורס-הדר: לא, לא.

ליאורה קבורס-הדר: זה שורה נפרדת לכל מוצר כי כל אחד יש לו בדיקה אחרת וזה מספר בדיקה שונה.

ליאורה קבורס-הדר: זה משהו שהוא בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: אני לא בעד לכתוב את מספר הבדיקה.

ליאורה קבורס-הדר: לא, אבל זה מה שנדרש.

זבולון אורלב: בסדר, אני לא ---

ניב סיאק: אם זה כללי – אין בעיה.

ליאורה קבורס-הדר: כללי – אין שום בעיה.

ניב סיאק: להיפך.

ניב סיאק: כללי בתוך התווית זה בסדר גמור.

זבולון אורלב: כללי, נבדק במכון התקנים.

ליאורה קבורס-הדר: אין שום בעיה.

ניב סיאק: בעד.

זבולון אורלב: אתם בעד?

זבולון אורלב: אז למה אתם לא עושים את זה?

זבולון אורלב: מי אוסר עליכם?

רונן רגב כביר: כי זה לא מה שמאפשרים להם.

רונן רגב כביר: מאפשרים להם רק עם סימון המספר הספציפי של הבדיקה.

זבולון אורלב: זה בלתי אפשרי.

ניב סיאק: זה בלתי אפשרי, בוודאי.

ליאורה קבורס-הדר: אין, זה בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: אמון הציבור, מר רונן רגב כביר.

רונן רגב כביר: ברשותך, אני רוצה להתייחס גם לשורש הבעיות לדעתנו מהיכרות עם התחום שלא כל כך פעלו עד עכשיו, וגם להתייחס לנושא האחרון שדיברת עליו של תו לחנויות.

רונן רגב כביר: הבעיה המרכזית בתחום, ואגב לא רק בנושא צעצועים אלא בכלל בפיקוח על תקינה רשמית בישראל, שבשונה ממדינות אחרות ישראל לא עורכת בדיקות בשוק.

רונן רגב כביר: היא עורכת בדיקות בייבוא ואני חושב שהישיבה הזאת נתנה דוגמא מאלפת לעשרות החורים השונים בכל התהליך – העלאת ...

רונן רגב כביר: המייבאים ועל השחרור וכו', כמה בלתי אפשרי לייצר פיקוח הדוק כך.

זבולון אורלב: כל הצבא שלו שהוא אמר – 30-80, הם רק בודקים לפני שמשווקים ולא עושים בדיקות מדגמיות בחנויות.

רונן רגב כביר: לא עושים בדיקות בחנויות בכלל.

רונן רגב כביר: בתחומים מסוימים, כמו למשל במתקני משחקים, גרישה עושה בדיקות ספציפיות, אם אני מבין נכון לפי התוצאות שלהם גם, הוא הולך למקומות ספציפיים שמועדים לפורענות, ואז הוא עושה בדיקות בשטח.

רונן רגב כביר: אבל בכל אופן פה הוא מדבר על מתקני משחקים.

יצחק קדמן: גם לפני פורים הם עושים בדיקות.

רונן רגב כביר: בואו נדבר על צעצועים.

רונן רגב כביר: לא עושים בדיקות בשטח והדבר הנוסף שלא עושים, וזה בדיוק שורש המחלוקת שעלתה פה – אין הרתעה.

רונן רגב כביר: עכשיו, הרתעה זה גם ענישה וזה גם פרסום לציבור וכל הטענות לחנך את הציבור, עם כל הכבוד, אי אפשר לחנך את הציבור להפוך לבודק לפי תקן 562.

רונן רגב כביר: לא הגיוני.

רונן רגב כביר: צריך להיות כלי מידע ברור לציבור, אבחנה בינארית – זה מותר – זה אסור – ואז אפשר לדבר על חינוך הציבור.

רונן רגב כביר: לא יכול להיות שבטיפת חלב אנשים יעברו קורס מזורז באיך לבדוק עמידות לשבירה, חלקים מתנתקים, זה פשוט לא הגיוני.

רונן רגב כביר: אז זה פה, אחרי זה יעשו להם קורס כזה לגבי מוצרי חשמל שמיועדים לילדים, אחרי זה יעשו להם קורס לגבי טקסטיל, אחרי זה לגבי מזון, זה פשוט לא הגיוני.

רונן רגב כביר: בשביל זה יש מערך אכיפה, בשביל זה יש סטנדרטיזציה, ואי אפשר.

רונן רגב כביר: אני חושב שמה שאמרת על אחריות ההורים הוא מאד נכון, כאשר המדינה לוקחת אחריות לתת להם את הכלי להפעיל את האחריות שלהם, וזאת נקודת המפתח.

רונן רגב כביר: אז זה לגבי המתווה הכללי.

רונן רגב כביר: עכשיו, בהמשך, החיבור בין היוזמה שאתה התחלת לדבר עליה לעניין ההרתעה.

רונן רגב כביר: אמון הציבור, הפעילות שלו היא בדיוק לייצר תווים כאלה, זאת אומרת תווים לענפים שונים – מה זה אומר להיות עסק הגון מול צרכנים בענף מוצרי מזון, בענף סלולר, שאף חברה לא עומדת בזה, וגם בענף חנויות לצעצועי ילדים.

רונן רגב כביר: אנחנו, במסגרת הבקרות היזומות שלנו, רוצים את המידע הזה שיתפרסם באינטרנט.

רונן רגב כביר: אנחנו נבדוק אותו, אנחנו נבדוק כל יום על כל יבואן, על כל משווק, ואנחנו נדאג שחנויות שמקבלות את תו אמון הציבור בתחום הזה – לא יעבדו עם ספקים כאלה.

רונן רגב כביר: זה בדיוק כלי העבודה שלנו, אבל אנחנו צריכים את המידע.

רונן רגב כביר: ומי שמחזיק את המידע הזה – זה לא אנחנו.

רונן רגב כביר: ולכן קריטי שמידע למשל, כאשר המכס מגלה מישהו שהצהיר באופן שקרי שהוא מביא נעלים והתברר שזה צעצועים – שאנחנו נוכל, לפחות דרך האינטרנט – לקבל את המידע.

רונן רגב כביר: קריטי שגרישה יפרסם מידע על יבואנים שלא עומדים בדרישות, קריטי שאם יש יבואנים כאלה שאיך קראו להם?

רונן רגב כביר: יבואנים מפירים, זה בדיוק כלי העבודה שלנו.

רונן רגב כביר: כשאנחנו עובדים מול החברות והחברות האלה, הרשתות והחנויות האלה מתחייבות חוזית לעמוד בסטנדרטים, מתחייבות חוזית לעמוד בבקרה, ואם לא – אז אנחנו שוללים להם את התו.

רונן רגב כביר: והבעיה המרכזית היא שכרגע אין לנו את האמצעים לעשות את הפיקוח המהודק הזה.

רונן רגב כביר: אני מאד אשמח ליוזמה מהסוג שאתה מתאר, אנחנו נשמח להיות שותפים בה.

רונן רגב כביר: כבר אחרי הישיבה אני אדבר עם "בטרם" על כל הנתונים שהם מקבלים מוולפסון ומגורמים נוספים, שוב, כדי לשפר את הבקרה שלנו.

רונן רגב כביר: אבל כל זה מתחיל בפרסום לציבור של מידע על עסקים מעוולים.

רונן רגב כביר: ורק נקודה אחרונה לגבי הסמארט פון שעוד אין אפשר לפרסם בו מידע, הרבה יותר מסובך במקרה הזה לפרסם מידע על דגם שאושר, בדיוק מהסיבה שגרישה אמר – זה יכול להיות סוד מסחרי.

רונן רגב כביר: אין שום בעיה לפרסם מידע על דגם שלא אושר, אין שום בעיה.

רונן רגב כביר: תפרסמו מיד את כל הדגמים שלא אושרו.

ניב סיאק: גם יבואנים לא יביאו את זה, כי זה גורם להם סיכון.

רונן רגב כביר: בדיוק.

רונן רגב כביר: זאת הדרך להתערב בשוק.

זבולון אורלב: תסביר לי עוד הפעם את העניין של אי אפשר לפרסם דגם שאושר בגלל סוד מסחרי.

רונן רגב כביר: אני לא אומר אי אפשר, אבל ---

זבולון אורלב: לא, אני לא הבנתי את העניין.

זבולון אורלב: או שאולי היבואנים יסבירו לי – למה אי אפשר לפרסם?

ליאורה קבורס-הדר: קודם כל אנחנו בעד לפרסם.

ליאורה קבורס-הדר: אנחנו קודם כל פעם לפרסם.

גרישה דייטש: דגם שלא אושר על ידי שאר ---

זבולון אורלב: לא, לא, אתה לא הבנת את השאלה.

זבולון אורלב: דגם שכן אושר – למה אי אפשר לפרסם?

גרישה דייטש: אני אגיד.

גרישה דייטש: הדגם שלא אושר על ידי מכון התקנים לא נכנס לארץ.

גרישה דייטש: הוא לא עבר עבירה של איסור ייבוא או שיווק, או ייבוא.

זבולון אורלב: למה אתה לא עונה לי?

גרישה דייטש: עניתי.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: שאלתי למה דגם שכן אושר – אתה לא יכול לפרסם?

זבולון אורלב: אמרת סוד מסחרי, מה?

גרישה דייטש: לא, לא, לא, אני אמרתי שצריך רק לפתור את העניין של השהיה כל שהיא לפרק זמן שצריך לברר אצל יבואן ספציפי שהוא מוכן שהדגם שאושר – יפורסם.

זבולון אורלב: למה, מה הבעיה?

גרישה דייטש: אז הזכרתי קודם, הבעיה היא בעיה מסחרית של היבואן, שהוא אישר דגם מראש ---

זבולון אורלב: מה הבעיה המסחרית.

גרישה דייטש: והוא שומר את זה בסוד לקראת פורים נגיד.

רונן רגב כביר: אז רק כשהמוצר יגיע לארץ ויהיה לך את שטר המטען ואז תפרסם.

רונן רגב כביר: הרי זה לא רלבנטי.

זבולון אורלב: בסדר, ברגע שהוא מוציא את זה תשאל אותו מה המועד.

זבולון אורלב: אני לא רוצה, ברגע שזה הולך לחנויות זה צריך להתפרסם.

זבולון אורלב: כל עוד זה שוכב אצלו במחסן – שישכב 5 שנים, את מי זה מעניין?

זבולון אורלב: מה הבעיה המשפטית?

גרישה דייטש: אין בעיה.

גרישה דייטש: אמרתי בהתחלה שיש החלטה עקרונית.

זבולון אורלב: אוקי.

גרישה דייטש: אני רק מבקש לתקן אחד מהדברים ברשותך, שנאמרו כאן, אני חייב לתקן.

זבולון אורלב: רגע, אתה סיימת?

זבולון אורלב: כן, בבקשה.

גרישה דייטש: על ידי רונן.

גרישה דייטש: רונן אמר שהאכיפה במדינת ישראל היא נופלת מזו שבמדינות מפותחות, נגיד האיחוד האירופאי וארצות הברית.

גרישה דייטש: זה לא נכון.

גרישה דייטש: אני מכיר את זה בפועל והאכיפה שלנו מבחינה כמותית היא לא נופלת ממה שנעשה בשווקים באוסטריה ובשוודיה וכן הלאה וכן הלאה.

גרישה דייטש: זה דבר אחד, וזה חשוב לתקן.

גרישה דייטש: ישנה אישה אחת בשוודיה שהיא אחראית על זה, והיא עושה אכיפה, אחת, זהו.

גרישה דייטש: אני מכיר אותה אישית, הייתי בשוודיה, הייתי ---

זבולון אורלב: מר גרישה, יש לי חדשות בשבילך.

גרישה דייטש: אסור להגיד את זה, למה צריך להגיד על כל דבר שלא.

זבולון אורלב: יש לי חדשות בשבילך – אי אפשר להשוות את תרבות האתיקה, תרבות הצריכה, תרבות המסחר בישראל לשוודיה.

זבולון אורלב: זה שני עמים שונים עם תרבות.

זבולון אורלב: אנחנו במזרח התיכון והם שם בצפון מערב אירופה, הם מתלבשים באופן שונה, יש עוד כמה הבדלים.

זבולון אורלב: אם אתה לא יודע, אני אסביר לך מחוץ ל---

גרישה דייטש: בשוודיה אין ילדים?

זבולון אורלב: אני אגיד לך מחוץ לפרוטוקול עוד כמה דברים, בסדר?

זבולון אורלב: חברים, בעניין הזה אני חושב שאנחנו לא צריכים להשוות את עצמנו.

זבולון אורלב: אני לא חושב שאנחנו צריכים לרדת מהם, אבל הם לא המדגם עבורי בסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: רצית להעיר, מה שמך?

ניב סיאק: שמי ניב.

זבולון אורלב: אתה גם יבואן.

ניב סיאק: גם.

ניב סיאק: אני מצטרף לדעה שנשמעה פה לגבי הפרסומים.

ניב סיאק: אז קודם כל בהחלט, אם יהיה מקום מהימן שאפשר לפרסם את מה שעבר, אנחנו בעד זה, ישבנו בפגישות ותמכנו בזה, העלינו את הרעיון ואני חושב שזה יכול לקדם את הנושא ששמו בטיחות הצעצועים ובטיחות הילדים.

ניב סיאק: שניים, אנחנו מאד בעד זה לפרסם את אותם מוצרים שאסור להכניס לישראל והסיבות הן פשוטות.

ניב סיאק: אותו יבואן כמוני, כמו חברי, שיידע שמוצר X כבר ניסו אותו להעביר, נפסל, יש מגוון אדיר של מוצרים בעולם, לא ינסה, לא יביא, לא ייתקע, לא יהיו לו הוצאות כספיות בלתי סבירות כי זה הולך להשמדה בסופו של דבר, ומיד באופן טבעי רמת הפיתוי, רק ההסתכלות, רמת ההתכוננות למוצרים שלא עברו – יורידו את נפח השוק של הסטטיסטיקה שדיברה כרגע על 10%.

ניב סיאק: אני לא רוצה להגיד למה, כי אני לא יודע.

זבולון אורלב: כשאתה שוקל לייבא איזה צעצוע – איך אתה יודע מה, אתה מביא את זה מסין לדוגמא, איך אתה יודע אם הצעצוע הזה, לפני שאתה מייבא אם הוא עומד בתקן, אם הוא לא עומד בתקן.

זבולון אורלב: אתה לא לוקח סיכון בזה שאתה מביא אותו או שאתה קודם מביא דוגמית כזאת?

ניב סיאק: קודם כל יש מספר אפשרויות להקטין את אי הוודאות, הרי יש פה אי ודאות.

ניב סיאק: האי ודאות נובעת מזה שהבדיקה בדרך כלל היא במעבדה, בתקנים מאד מחמירים, באנשי מקצוע שאנחנו כיבואנים אין לנו לא את האמצעים והרבה פעמים גם לא את הידע.

ניב סיאק: אחת האפשרויות להקטין את אי הוודאות זה לדרוש אישור שנקרא EN71, שזה אומר שהמוצר הזה נבדק על ידי מעבדות מקומיות שמוכרות בארץ ומאפשרות לייבא אותו לפה.

ניב סיאק: לא כל המוצרים יש להםEM71 מסיבות כאלה ואחרות שקשורות לא באנו אלא ביצרן, בספק עצמו.

ניב סיאק: שתיים, יש איזה שהוא ניסיון מצטבר שבו אנחנו מנסים להעריך וההערכה היא מאד כללית.

ניב סיאק: אבל אני בטוח, ואני מדבר בשמי בלבד כרגע, שאם אני אדע שיש לי אתר מסוים שיש בו תמונות עם מוצרים שהם לא תקינים ואני נמצא בסין ואני לוקח היום מחשב קטן ואני רואה מה המוצר, אני מיד רואה שהמוצר הזה לא עבר, אני פונה למוצר אחר.

ניב סיאק: מקטין את אי הודאות בנושא גם מבחינה בטיחותית, ובטח ובטח מבחינה כלכלית.

ניב סיאק: והמוצרים, אם מישהו לא הבין, בצעצועים יש מגוון אדיר, ענק, וצריך פשוט ככל שנקטין את אי הודאות זה יגרום לזה שיהיו דברים יותר תקינים בארץ.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: המסר שלך מאד מאד ברור.

זבולון אורלב: כן, גברתי.

ליאורה קבורס-הדר: רק רציתי להגיד, יש היום מעבדות בין לאומיות שיש להם היום סניפים בסין, בכל המקומות, מזרח אירופה, כל המקומות שבהם מיצרים.

ליאורה קבורס-הדר: יצרנים אמינים לא מוציאים צעצוע בלי שיש לו בדיקת מעבדה שקוראים לה EN71 והיום גם הסינים מחייבים את היצרנים לעשות את זה.

ליאורה קבורס-הדר: כלומר, אנשים שבאים היום ומייבאים, הם יודעים האם המוצר עבר בדיקה והאם יש לו EN71, ש-EN71 זה התקן הישראלי למעשה.

זבולון אורלב: הערות קצרות, אני חייב לסכם.

דליה ירום: הערה קצרה לגבי תעודות הבדיקה.

דליה ירום: מכון התקנים מכיר בתעודות בדיקה מחו"ל ואני חייבת להגיד משהו.

דליה ירום: מה שליאורה אמרה אני מאד מזדהה איתו ובתנאי שהיבואן הוא יבואן אחראי.

דליה ירום: לצערי אנחנו נתקלים בלא מעט זיופים של תעודות בדיקה ---

ליאורה קבורס-הדר: זה כבר פלילי, זה משהו אחר.

דליה ירום: אמרתי, אין מה לעשות.

דליה ירום: אבל ליאורה, אם בחודשיים האחרונים אנחנו נתקלנו בשבעה מקרים כאלה, זה המון.

ליאורה קבורס-הדר: תגישו תלונות למשטרה, אנחנו אומרים לכם את זה כל הזמן.

ליאורה קבורס-הדר: הדרך היחידה היא להגיש תלונה למשטרה, לא להגיד את זה לנו.

ליאורה קבורס-הדר: בסופו של דבר האנשים האלה צריכים להישפט במישור הפלילי וזה לא צריך להשפיע על כל תעשיית הצעצועים בארץ.

זבולון אורלב: גרישה.

גרישה דייטש: שני דברים קצרים, לגבי תלונות למשטרה – אנחנו נהגנו להגיש תלונות למשטרה לגבי התעודות.

גרישה דייטש: המשטרה סוגרת את התיקים האלה מחוסר עניין לציבור, נקודה.

גרישה דייטש: לוקח חצי יום של עובד שלי להיות במשטרה ואחר כך לא יוצא מזה כלום.

גרישה דייטש: נעזוב את זה.

גרישה דייטש: עכשיו, ברגע שיש ---

זבולון אורלב: יש לי בקשה אליך, בפעם הבאה שתיגש וזה התשובה שתקבל – אני מבקש לקבל את החומר אלי.

זבולון אורלב: אני תובע ודורש ממך לדווח לוועדה – הנה, הגשנו תלונה על זיוף בדיקות מעבדה של צעצועים והגשנו תלונה, נתקלנו בתשובה – לא מטפלים מחוסר עניין לציבור.

גרישה דייטש: אוקי, שתיים, איך אנחנו ----

זבולון אורלב: אני תובע את זה ממך וגם מכם.

גרישה דייטש: שתיים, אני הזכרתי את הכדורים האלה – הליכה על המים.

גרישה דייטש: היבואן הביא, אחד מהיבואנים הביא תעודה שהכדור הזה מתאים לדרישות התקן האירופאי הזה והזה החל עליו, ועל ידי כך הוא מתאים לדירקטיבה לצעצועים, דירקטיבה אירופאית לצעצועים.

גרישה דייטש: ההוכחה היא עמידה בתקן.

גרישה דייטש: אני במקרה מכיר את התקן, זה לא תקן 562, זה תקן אחר למתנפחים למים עד כמה שאני זוכר, ואני יודע שהוא לא חל על דברים שמיועדים למים.

גרישה דייטש: לשעשוע למים, לפלז'ר למים, מה שכתוב שם בתקן באנגלית.

גרישה דייטש: אני פניתי לסין באמצעות הנציגות שלנו בסין, של משרד התמ"ת.

גרישה דייטש: פנינו לגוף אחד, לקח לנו חודשים רבים עד שהצלחנו להגיע לשם והגוף הזה הודיע לנו, הוא בדק שהמעבדה הזאת שמופיעה בתעודה היא קיימת, אבל היא לא עשתה את הבדיקה הזאת.

גרישה דייטש: כי אמרתי, אולי המעבדה לא מקצועית.

גרישה דייטש: דבר שני, העברנו את זה לגוף יותר בכיר, הוא בודק את זה ולוקח לנו נגיד שנה עד שנקבל מסין משהו.

גרישה דייטש: זאת אומרת השיטה הזאת של בדיקת התעודה היא שיטה קשה מאד, כאשר היבואנים אומרים שהם לא אחראים על התעודה.

גרישה דייטש: הם אומרים מה, אני קניתי מוצר ואני מוכר אותו, מה רוצים ממני, אני יבואן קטן.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: רצית לומר משהו?

זבולון אורלב: ממש, חברים, אנחנו על הקצה.

תמר ברמן: בנושא הזה של הסימון, אני בכל זאת, הרעיון עלה עם הנושא של הסמארט פון.

תמר ברמן: בכל זאת, שם מצאתם איזה שהוא פתרון לנושא הזה של הבעיה המשפטית להגיד שהמוצר נבדק על ידי מכון התקנים כשהוא לא נבדק.

תמר ברמן: זאת אומרת יש איזו שהיא בעיה ושם, אם אני עם הסמארט פון אני כן אוכל לדעת שהמוצר נבדק כחלק ממשלוח.

תמר ברמן: מצאתם פתרון.

תמר ברמן: אני חושבת, שוב, אני חוזרת ואומרת שהפתרון הזה צריך להיות גם רלבנטי לנושא של סימון על המוצר.

זבולון אורלב: אני תומך בדעתך ואת תראי את זה בסיכום.

זבולון אורלב: ראיתי שהבאתם לפה, מה הבאתם לפה?

דליה ירום: הבאנו מוצרים שנפסלו, אמרנו אני יודעת, אולי ---

זבולון אורלב: טוב, בואי, נסיים בטוב, תראי.

דליה ירום: קודם כל הלכנו עם רוח החג המתקרב שאמרת, והבאנו, היום אם תבואו למעבדה שלנו בבאר שבע ואני מצטרפת ---

זבולון אורלב: גרישה, הישיבה לא הסתיימה.

זבולון אורלב: התקן פה זה שצריכים להיות בשקט.

דליה ירום: אני מצטרפת להזמנתו של גרישה, אם תבואו ---

ניב סיאק: הוא הממונה אבל.

זבולון אורלב: פה אני ממונה.

דליה ירום: אם תבואו אלינו היום למעבדה היא תראה כמו מסיבת פורים אחת גדולה כי זה הזמן שאנחנו בודקים, או התחלנו כבר, אני חייבת להגיד שאנחנו כבר בשלהי הזמן של היבואנים היותר אחראים שמביאים את המוצרים שלהם עוד לפני היבוא המאסיבי.

דליה ירום: אנחנו בודקים את כל המוצרים לפורים והבאתי קצת דוגמאות של מוצרים שנפסלו.

דליה ירום: אבל אם יצלמו אותך עם זה זה לא טוב.

זבולון אורלב: לא, לא יצלמו.

דליה ירום: לא, כי תראה איך הוא נראה: הוא גם פסול, הוא גם רעיל.

זבולון אורלב: למה הוא פסול?

דליה ירום: קודם כל הוא רעיל.

ניב סיאק: למה זה טוב פסולים, יגידו שזה מוצר פסול, כן.

ניב סיאק: זה משרת מצוין את הנושא, מה הבעיה?

דליה ירום: החומר רעיל.

דליה ירום: החומר מכיל מתכות כבדות.

דליה ירום: במקרה הזה יש פה גם עופרת וגם קדמיום ברמה גבוהה מהנדרשת.

דליה ירום: אנחנו גם בודקים כמובן שיש לו את פתחי האוורור והכל אבל זה יצא בסדר.

דליה ירום: יש לנו את התחפושת, זאת פרה לתינוק ממש, אבל היא דליקה.

זבולון אורלב: היא דליקה?

זבולון אורלב: מה פירוש?

דליה ירום: הפירוש הוא שאם יש אמא שהיא לא מספיק אחראית והיא מעשנת ליד הילד וקצת נופל על זה.

זבולון אורלב: אבל אם יש פה תווית ---

קריאה: בגלל זה אנחנו לא סומכים על ההורים.

קריאה: הם מסתובבים בשטח.

דליה ירום: ממש לא.

דליה ירום: זה תווית שנדרשת על פי חוק סימון סחורות למוצרי טקסטיל, הוא כותב הוראות כתיבה ו---

זבולון אורלב: אבל זה מה שאתם אומרים שצריך להיות על התווית, לא?

ורד אורן: לא, בתחפושות צריך להיות כתוב שהוא מתאים לתקן 562.

דליה ירום: דרך אגב זה כתוב פה כי הוא הכין את זה מראש, אבל אנחנו פסלנו לו.

זבולון אורלב: רגע, רגע, מה אמרת עכשיו, שבתחפושות יש על כל מוצר ומוצר דרישה?

ורד אורן: יש דרישה.

זבולון אורלב: אז למה לא על כל צעצוע?

דליה ירום: כי זה מופיע בתקן.

דליה ירום: זה כבר קשור לתקן.

זבולון אורלב: אה, צריך הצעת חוק.

יצחק קדמן: הלכה למשה מסיני.

רונן רגב כביר: איך זה עומד בחוק התקנים זה שבתחפושות זה ----

יצחק קדמן: רגע, את אמרת משהו אחר, שכתוב שם שזה עומד בתקן למרות שזה לא עומד.

ורד אורן: אבל פה לא כתוב.

דליה ירום: לא, לא, במקרה הזה פסלנו.

זבולון אורלב: כי זה לכאורה, הנה, אני כתוצאה מהדיון הזה אם הייתי מגיע לחנות של תחפושות כדי לקנות לנכדה שלי או לנכד, והייתי רואה הייתי אומר – אמר גרישה אם יש תווית זה סימן שזה בסדר.

יצחק קדמן: בטח כתוב שם שזה לא לגילאי אפס עד שלוש.

דליה ירום: לא, לא כתוב.

זבולון אורלב: מאיפה האזרח הרגיל צריך לדעת את הדבר הזה?

זבולון אורלב: רגע, זה בגדר צעצוע?

דליה ירום: תחפושות זה בגדר צעצוע, כן.

דליה ירום: גם הפאה הזאת היא בגדר צעצוע והיא נפסלה גם בעיקר בגלל זה.

דליה ירום: היא גם דליקה וגם אתה רואה את הדבר הזה?

דליה ירום: יש לנו את המוצרים האלה שיש לנו קבוצה שלמה של אנשים ---

זבולון אורלב: וזה?

דליה ירום: גם בגלל הדליקה וגם בגלל החוד.

זבולון אורלב: מה הבעיה פה?

דליה ירום: זה פשוט צעצוע שזרקו אותו, התקן מחייב לזרוק אותו, הרי ילדים מטיחים אותם, אנחנו מטיחים וזה מתפרק ומייצר חלקים קטנים וכל זה.

דליה ירום: הברווז המפורסם ---

זבולון אורלב: מה הבעיה עם הברווז?

ניב סיאק: הוא מרעיש יותר מדי.

זבולון אורלב: אני גדלתי על הברווז הזה.

דליה ירום: אבל שלך היה בסדר, אבל זה כשילד בולע אותו והוא משחק עם זה באמבטיה זה לא טוב, הוא עלול להיחנק.

זבולון אורלב: אי אפשר לעשות שיהיה יותר קשה להוציא אותו?

דליה ירום: אפשר, אבל במקרה הזה לא עשו.

דליה ירום: זה יוצא בקלילות.

דליה ירום: הילד עם השיניים הוציא את זה.

דליה ירום: התקן בודק באיזה עומד מוציאים את זה.

דליה ירום: פה הוא סתם יצא רעיל.

דליה ירום: זה אחרי שהוא נשבר אז הוא יוצר את כל הפינות החדות האלה.

זבולון אורלב: אז מה, אז בגלל שצעצוע נשבר אז ---

דליה ירום: לא.

דליה ירום: העניין הוא שהתקן מדבר על שימוש סביר ואנחנו מדמים שימוש סביר ואם הוא נשבר אחרי שדימינו שימוש סביר ויוצר דבר כזה – סימן שהוא לא בסדר.

זבולון אורלב: זה התעודות המזויפות?

דליה ירום: זה תעודות מזויפות.

זבולון אורלב: מה את אומרת?

זבולון אורלב: זה נראה כמו תעודה מקורית.

דליה ירום: לא, זו התעודה שלנו וזו המזויפת.

דליה ירום: זו אינטרטק, זו S.G.S והם ענו לנו S.G.S ואינטרטק, שזה לא אותנטי.

ורד אורן: כן, וזה מעבדות גדולות טובות וידועות.

ליאורה קבורס-הדר: S.G.S ואינטרטק הן המעבדות הכי גדולות שיש.

זבולון אורלב: טוב, אני מוכרח לומר שתכננו, כלומר כשקבעתי שנטפל בסוגיה הזאת, תראו, אתם יודעים, יש נושאים שאתה קובע את הנושא אתה לא יודע לאן תגיע וחשבתי שזו ישיבה קצרה של חצי שעה או שעה, אני יודע, משהו כזה והואיל ואני כבר עדיין ראש חוגי הצעירים במפד"ל, אבל בכל זאת לא כל כך צעיר, ובכל זאת קצת מנוסה בחיים, עברתי כמה תפקידים שאני כבר יודע הכל.

זבולון אורלב: אז זהו.

זבולון אורלב: אז למדתי פה היום, אני מוכרח להגיד, שיעור מאלף.

זבולון אורלב: שיעור ממש מאלף ואני קודם כל מודה לכם שדיברתם בפתיחות ודיברתם בכנות.

זבולון אורלב: יש לנו בעיה.

יצחק קדמן: יש לנו בעיה קשה מאד.

זבולון אורלב: יש לנו בעיה קשה מאד בתחום הזה.

זבולון אורלב: יחד עם זה שאני מקבל את מה שאומר מכון התקנים שלאור דו"חות מבקר המדינה נעשו שינויים, נקרא לזה ככה.

ניב סיאק: מהותיים מבחינתנו.

ניב סיאק: מהותיים.

ניב סיאק: אין מוצר היום שלא נבדק, נקודה.

זבולון אורלב: אתם לא העדים הנאמנים עלי, סליחה שאני אומר את זה, אתם בעלי עניין.

זבולון אורלב: נעשו שינויים ובכל מקרה אנחנו נבקש שזה ירשם כחלק מהסיכום.

זבולון אורלב: אנחנו רשמנו לפנינו את ההודעות של הממונה על התקינה במשרד התמ"ת ואת נציגי המכון.

יצחק קדמן: המכון לא יהיה קיים עוד מעט.

זבולון אורלב: בסדר, זו ישיבה אחרת בוועדת הכלכלה.

זבולון אורלב: רשמנו לפנינו שלאור הממצאים הקשים והחמורים של דו"ח מבקר המדינה משנת 2011 נערכו שינויים משמעותיים לתיקון הליקויים וכיום יש משטר בדיקה שאמור לענות על הבעיות שעלו בדו"ח.

זבולון אורלב: מאחר שמדובר פה בשמירת שלומם, בריאותם וחייהם של ילדים, אנחנו נבקש ממבקר המדינה שתהיה גם בדיקת מעקב.

זבולון אורלב: בשנת 2012 זה כבר אבוד, כי הוא קבע את תכנית העבודה, אבל לשנת העבודה 2013 אנחנו נבקש שתהיה בדיקת מעקב של מבקר המדינה, כדי לוודא שהליקויים האלה תוקנו.

זבולון אורלב: הוועדה סבורה, אני לא הולך לפי סדר חשיבות ואחרי זה בעריכה נסדר את הסדר.

זבולון אורלב: אנחנו סבורים שיש צורך להסדיר סימון על כל צעצוע, או יותר נכון להוסיף לסימון הקיים היום על כל צעצוע, גם סימן שהצעצוע עבר תהליך כלשהו, אני לא רוצה כרגע לקבוע אם הוא עומד בתקן, תהליך כלשהו במכון התקנים ושהמשלוח שבאמצעותו הוא הגיע לארץ – אושר להפצה ושיווק בישראל.

זבולון אורלב: צריכים למצוא פה את המילה הנכונה והוועדה תגיש הצעת חוק בנושא כדי לחייב את היבואנים.

זבולון אורלב: זה רק יבואנים או גם יצרנים ישראליים?

ליאורה קבורס-הדר: יצרנים ישראלים לא נדרשים היום בכלל.

זבולון אורלב: למה לא?

זבולון אורלב: גם את היבואנים וגם את היצרנים בישראל להוסיף את הסימן על הסימן המחייב כבר היום, על התווית המחייבת כבר היום שאמרתם – ארץ ייצור, שנת ייצור, התאמה לגילאים וכדומה.

זבולון אורלב: הדבר השלישי הוא שהוועדה תבדוק עם הלשכה המשפטית את סוגית החמרת הענישה לגבי אלה שמפירים את ההנחיות, מפירים את ההוראות, את הצווים ונתפסו כמפיצי צעצועים שעל פי החוק – אסור היה להפיץ אותם, עד כדי הפיכת העבירות האלה לעבירות פליליות.

רונן רגב כביר: הן כבר פליליות.

רונן רגב כביר: עבירות על חוק התקנים הן פליליות.

זבולון אורלב: פליליות?

גרישה דייטש: יש מסלול מנהלי ויש מסלול פלילי.

זבולון אורלב: אני רוצה להוציא את זה מהמנהלי ולעשות את זה רק פלילי.

גרישה דייטש: לא, להיפך, המנהלי הוסף לפלילי כדי יותר מהר להוריד דברים ---

זבולון אורלב: אוקי, אוקי, לגבי החמרת הענישה, תמחקי את המילים עד כדי הפיכתם, אבל סוגית החמרת הענישה.

דליה רסקאי-ברוק: ברשותך מילה – ההגדרה של צעצוע שזה יורחב, כי היום זה רק על ציוד ---

זבולון אורלב: וכן את סוגית הרחבת הגדרת צעצוע.

זבולון אורלב: הדבר הבא הוא הסוגיה של הפרסום.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הודעת הממונה על התקינה, לפיה קיימת החלטה עקרונית לפרסם באינטרנט את ---

גרישה דייטש: הדגמים שאושרו על ידי מכון התקנים.

זבולון אורלב: הדגמים שאושרו על ידי מכון התקנים להפצה, לשיווק ולמכירה.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת להוסיף לפרסום הזה גם את הצעצועים שנפסלו, על מנת לסייע במניעת ייבוא של צעצועים שכאלה.

זבולון אורלב: הדבר הנוסף, אגב, מה שאמרתי הרחבת הגדרת צעצוע, תרשמי בסוגריים תכשיטים, אקדחי אוויר, אביזרי ספורט וכדומה.

דליה רסקאי-ברוק: אמרנו שזה יהיה כל ---

זבולון אורלב: אין לך רשות דיבור עכשיו, אני בסוף אשאל אם יש למישהו הערות לסיכום, אז תרשמי לך, כי אחרת זה מנתק לי פשוט את חוט המחשבה.

זבולון אורלב: אני אדם פשוט וכשמנתקים לו את חוט המחשבה אני הולך לאיבוד.

זבולון אורלב: אני מתנצל על החולשות שלי.

זבולון אורלב: הסוגיה הנוספת היא, הוועדה תזמן דיון עם לשכת המסחר בענף של יבואני הצעצועים, יחד עם הארגונים הציבוריים "בטרם" ו"אמון הציבור", על מנת לגבש תו לחנות צעצועים בטוחה לילדים, יחד עם המועצה לשלום הילד כמובן.

זבולון אורלב: זה כמעט Built in, כדי לגבש תו חנות צעצועים בטוחה לילדים.

זבולון אורלב: תו וולונטרי, תו ציבורי, אני לא יודע איך לקרוא לזה.

זבולון אורלב: הדבר הנוסף הוא שאנחנו מבקשים משר התמ"ת להרחיב את הבדיקות גם בחנויות ובמקומות שמוכרים צעצועים, על מנת לוודא אכיפה מושלמת יותר.

זבולון אורלב: הדבר הנוסף זה הוועדה פונה ל, למשרד התמ"ת ולמשרד החינוך, על מנת לבחון בחיוב הדרכת הורים בטיפות חלב (), במעונות ובגני הילדים (משרד התמ"ת ומשרד החינוך) על מנת לבחון בחיוב הדרכת הורים בסוגית זהירות מצעצועים מסוכנים לילדים.

זבולון אורלב: הדבר הנוסף, הוועדה פונה לשר הבריאות ומבקשת שחדרי המיון בבתי החולים יקבעו קטגורית דיווח מיוחדת של היפגעות מצעצועים, כדי שניתן יהיה לגבש דרכי זהירות בתחום זה.

זבולון אורלב: בסדר, "בטרם"?

אביטל אפל-פנקס: ממוצרים בכלל לילדים.

אביטל אפל-פנקס: ממוצרים, הייתי אומרת, כי יש הרבה סוגי היפגעויות וחבל שזה לא ---

זבולון אורלב: מה זה מוצרים נוספים לילדים?

אביטל אפל-פנקס: מיטה, עריסה, שידה, לפעמים גם יש מוצרים של חומרי ניקוי שאנחנו רואים הרעלות מהן.

זבולון אורלב: אבל צריכים למיין את זה.

זבולון אורלב: אני רוצה לדעת צעצועים לבד, חומרי ניקוי לבד, פגיעות ---

אביטל אפל-פנקס: אנחנו יודעים לעשות לפי אותו סטנדרט של ארגון הבריאות העולמי.

זבולון אורלב: ממוצרים שונים כגון צעצועים על פי הסטנדרט של ארגון הבריאות העולמי, בסדר גמור.

זבולון אורלב: תראו, המון סעיפים יש לנו כאן.

זבולון אורלב: אני חושב שגמרתי את הסעיפים.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת דיווח מהשרים בתוך שלושה חודשים; וכמובן הוועדה תערוך ביקור פתע בחנויות הצעצועים לקראת חג הפורים, שהוא חג הצעצועים.

זבולון אורלב: עד כאן הסיכום.

זבולון אורלב: עכשיו אם יש למישהו הערות, אבל בקצרה.

יצחק קדמן: כן, רק לסיכום הייתי מציע עם כל הפניות לעשות פנייה גם לשר לביטחון פנים, כדי שיבטיח שהמשטרה לא תסגור תיקים לאנשים שחשודים בזיוף תעודות.

זבולון אורלב: כן, כן.

זבולון אורלב: הוועדה שמעה בצער כי תלונות של הממונה על עבירות בתחום תקינת צעצועים ---

גרישה דייטש: תקינה בכלל, לא רק צעצועים.

זבולון אורלב: תקינה בכלל ותקינת צעצועים בפרט – אינם מטופלים, בטענה של חוסר עניין לציבור.

זבולון אורלב: הוועדה פונה לשר לביטחון הפנים ודורשת לתת לתלונות אלו את תשומת הלב הראויה, שכן מדובר בסיכון בריאותם, שלומם וחייהם של ילדים.

זבולון אורלב: הוועדה דורשת מהממונה על התקינה להעביר אליה כל מידע הקיים בדבר העדר טיפול של המשטרה בתלונות כגון אלה, ככל שהן מתייחסות לילדים.

זבולון אורלב: אני עוסק רק בילדים.

זבולון אורלב: יש עוד הערות לסיכום?

דליה רסקאי-ברוק: יש לנו את העמדה שלנו עם הצעת שינוי החוק, גם אם זה בחוק הגנת הצרכן וגם אם זה בחוק הפיקוח על מוצרים ושירותים.

דליה רסקאי-ברוק: אני אוכל ברשותך להעביר את זה.

זבולון אורלב: לא, לא, לא.

זבולון אורלב: את מעלה עכשיו, אני לא יודעת על מה את מדברת.

דליה רסקאי-ברוק: אנחנו ---

זבולון אורלב: לא, לא, זה סיכום הדיון.

זבולון אורלב: היה על זה עכשיו דיון?

זבולון אורלב: דנו בזה עכשיו?

דליה רסקאי-ברוק: אתה דיברת על צעצוע ואנחנו מציעים להרחיב את ההגדרה של צעצוע.

זבולון אורלב: זה נכנס, את זה אני אמרתי.

דליה רסקאי-ברוק: אם אפשר להעביר את זה.

זבולון אורלב: תעבירי לי, אני אשמח.

זבולון אורלב: אנחנו לא מכניסים לסיכום דברים שלא דנו בהם, שלא דיברנו עליהם.

זבולון אורלב: תודה רבה לכם, להתראות בביקור הפתע.