הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 237, 2012-01-31 11:00

רוני בר-און: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת לענייני ביקורת המדינה.

רוני בר-און: הנושא על סדר היום הוא הצעה לדיון מהיר, של חבר הכנסת חמד עמאר, שעניינו פעולות רשויות מקומיות במגזר הלא-יהודי להגברת הבטיחות בדרכים שבתחומן - דוח מבקר המדינה על הביקורת בשלטון המקומי לשנת 2010.

רוני בר-און: מדובר בדוח שהונח על שולחן הכנסת לפני קצת למעלה מחודש ושעניינו דוחות על הביקורת בשלטון המקומי, שכנראה מוקדש בו גם פרק לנושא שמבקש חבר הכנסת חמד עמאר להעלות היום לדיון.

רוני בר-און: בדרך כלל אנחנו מנהלים את המעקב אחרי דוחות הביקורת בטווחי זמן קצת יותר ארוכים מאשר חודש לאחר הנחת הדוח, אבל במקרה הספציפי הזה גם נשיאות הכנסת וגם אני ראינו בבקשה לסדר של חבר הכנסת חמד עמאר סוג של דחיפות מיוחדת ולכן נקיים את הדיון היום בשאלה שהעלה לדיון חבר הכנסת עמאר.

רוני בר-און: המתווה לדיון יהיה כדלקמן: אני אציג את הנושא בכמה דקות של רי פתיחה.

רוני בר-און: אחר כך, ככל שירצה, יוכל המשנה למנכ"ל ומנהל החטיבה במשרד לביקורת המדינה, מר שמואל גולן, שהוא זה שעומד מאחורי הדוח הזה, להוסיף.

רוני בר-און: אחר כך יציג את הרים חבר הכנסת עמאר ואחר כך ירו הגורמים שזומנו לכאן.

רוני בר-און: אני לא רואה כאן את מנכ"ל משרד התחבורה.

רוני בר-און: הוא כן כאן?

פיליפ פארן: אני נציג משרד התחבורה, ואני יודע שהוא צריך להגיע.

פיליפ פארן: הנה, הוא הגיע.

רוני בר-און: שלום.

רוני בר-און: אני מתנצל שהתחלנו לפני הזמן.

רוני בר-און: הנושא שלפנינו הוא נושא מורכב, במפורש לא נגזים כשנאמר שמדובר בסך הכול דיני נפשות.

רוני בר-און: בעשר השנים האחרונות בוצעו מחקרים על מנת לבדוק את נושא הבטיחות בדרכים במגזר הלא יהודי, והממצאים מצביעים על רמה נמוכה של תשתיות בדרכים.

רוני בר-און: נושא זה נמצא באחריותן, על-פי דין, של הרשויות המקומיות, כל אחת בתחומה.

רוני בר-און: לפי הנתונים של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, 74% מתאונות הדרכים מתרחשות בתחומי היישובים והיתר, 26%, מתרחשות בדרכים הבין-עירוניות.

רוני בר-און: בין השנים 2003 ל-2010 נהרגו בתחום השטח העירוני בישראל למעלה מ-1,300 בני אדם, יותר מ-40% מכלל ההרוגים בתאונות דרכים בכלל הדרכים במדינת ישראל.

רוני בר-און: כלל האוכלוסין של המגזר הלא יהודי הוא קצת למעלה מ-20% מכלל האוכלוסייה במדינה בעוד אשר שיעור המעורבות של המגזר הזה בתאונות הדרכים, בתחום העירוני והבין-עירוני, עומד על כמעט פי שניים מהיקף המגזר הזה בכלל האוכלוסייה.

רוני בר-און: למשל, ב-2010 נהרגו בתאונות דרכים 352 בני-אדם במדינת ישראל, מתוכם 126 בני-אדם מהמגזר הלא יהודי.

רוני בר-און: זה כמובן נתון שיכול להיות מעוות, כי הם יכולים להיהרג גם בתאונות דרכים, חלילה, שלא בתחום המגזר הלא היהודי, וכנ"ל יכולים להיהרג בתחומי השיפוט של המגזר היהודי מי שנמנים על בני הלאום היהודי.

רוני בר-און: בין השנים 2006 ל-2010, על פי נתונים של הרשות הלאומית, חלה מגמת עלייה של כ-18% במספר ההרוגים בתאונות דרכים בקרב המגזר הלא יהודי, בעוד אשר במגזר היהודי חלה ירידה של 26% באותן שנים.

רוני בר-און: מקובל – אני לא יודע על מי מקובל, אני לא בטוח שתמיד הסכמתי עם הטענה הזאת - כי תאונות הדרכים שנגרמות בשל מספר גורמים, לגורם האנושי מייחסים בין 90% ל-95% מכלל אותן תאונות דרכים; תשתיות – 25%–30%; גורם מכני – 5%–10%.

רוני בר-און: לעתים המספרים האלה צוברים יותר מ-100%, אז הם חופפים.

רוני בר-און: בחלק מהמקרים זה גם תשתיות וגם גורם אנושי וגם גורם טכני או מכני, וכיוצא באלה.

רוני בר-און: מכל מקום, ברור שהתשתיות הן בין רבע לשליש.

רוני בר-און: מה עשתה הביקורת?

רוני בר-און: הביקורת סרקה את התקופה שבין אוקטובר 2010 לינואר 2011 והנושאים שלהם היו, בין היתר, פעילויות של הרשויות המקומיות במגזר הלא יהודי, כפר קאסם וקלנסווה, בשנים 2008 ו-2010, שעניינן הגברת הבטיחות בדרכים שבתחום הסמכות של הרשות המקומית.

רוני בר-און: הממצאים שעלו בבדיקה מעידים על ליקויים באופן הטיפול של העיריות שנבדקו בנושא טיפול הבטיחות בדרכים שבתחומן.

רוני בר-און: באשר לוועדה לבטיחות בדרכים – נמצא שבעיריית כפר קאסם הרכב הוועדה לבטיחות בדרכים לא תאם את הוראות פקודת העיריות.

רוני בר-און: בעיריות שנבדקו לא התכנסה הוועדה לבטיחות בדרכים כפי שנקבע בפקודה.

רוני בר-און: בעיריות שנבדקו לא מילאה הוועדה את תפקידה כנדרש.

רוני בר-און: למשל, לא ביצעה מיפוי מקיף של בעיות הבטיחות בדרכים ולא הוכנו תוכניות עבודה.

רוני בר-און: באשר לתוכנית אב לתחבורה – גם בקלנסווה וגם בכפר קאסם העיריות לא הכינו תוכנית אב לתחבורה, בניגוד להנחיות של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

רוני בר-און: ראש פרק חשוב אחר שנבדק בביקורת עסק בנושא התקני מיתון תנועה.

רוני בר-און: מעגלי תנועה – נקבע שחלקם קטנים, לא מוצבים תמרורים כנדרש.

רוני בר-און: באשר לפיתוח נופי של מעגלי תנועה – שלא על פי הנחיות, מסכן את הנוסעים.

רוני בר-און: פסי האטה – גם בכפר קאסם גם בקלנסווה לא נבחנו האפשרויות השונות למיתון המהירות, לא קיימו בדיקת ביצוע בשטח, מעקב אחרי התקנת פסי האטה והאפקטיביות שלהם, קיימים פסי האטה שלא עומדים בהנחיות ופסים שהותקנו על-ידי התושבים, גם לא במקומות הנכונים, שזה לא זו בלבד שזה לא מוסיף, לפעמים זה אפילו גורע וגורם תקלות בכביש.

רוני בר-און: באשר לפעילות העיריות לפינוי מפגעים – שתי העיריות לא נקטו את הפעולות שנדרשו לפינוי המפגעים.

רוני בר-און: אשר למניעת תאונות ליד מוסדות חינוך - יש הוראות בטיחות מובהקות ומפורשות במוסדות חינוך ברשויות המקומיות, הוראות שיוצאות ממשרד החינוך.

רוני בר-און: עיריית כפר קאסם לא דאגה לפתח תשתית כבישים ומדרכות בסביבת שני בתי-הספר בעיר כפי שנדרש על-ידי משרד החינוך.

רוני בר-און: תשתית הבטיחות בדרכים והתחזוקה שלהם – עולה מהדוח כי התשתיות הוזנחו, עולה כי נוצרו מפגעים בטיחותיים רבים בתחום מעגלי התנועה, בסלילת כבישים, בתמרורים וכדומה, וכן עולה תמונה של אי-ניצול תקציבי לתיקון הליקויים ולייזום תחזוקת כבישים.

רוני בר-און: להלן הפירוט: בנוגע להסדרי התנועה, רובם המכריע של הסדרי התנועה של כפר קאסם וקלנסווה שאישרה רשות התמרור המרכזית שבמשרד התחבורה לא בוצעו כלל.

רוני בר-און: התחזוקה של תמרורים ומעברי חציה, גם בכפר קאסם וגם בקלנסווה - קיימים תמרורים שהם מפגעים בטיחותיים.

רוני בר-און: מפגעי חצייה רבים שהצבע בהם דהה עד כדי כך שקשה עד כדי אי-אפשר להבחין בהם ולזהות אותם.

רוני בר-און: אשר לסלילת כבישים, מדרכות ותחזוקתם – בתקופת הביקורת לא גבו העיריות, של כפר קאסם ולא של קלנסווה, דמי השתתפות בגין סלילת כבישים, ואף לא סללו בעצמן כבישים בתחום השיפוט.

רוני בר-און: באשר לאי-הניצול התקציבי – שתי העיריות לא ניצלו בתקופת הביקורת את כל התקציבים השוטפים המיועדים לתחזוקת כבישים.

רוני בר-און: למרבית הצער, גם נמצאו מקרים שבהם השתמשו בתקציבים האלה למטרות אחרות.

רוני בר-און: כבישים לא מסומנים – הרחובות, גם בכפר קאסם וגם בקלנסווה, לא מסומנים בסימוני צבע על פני הדרך, שהם חלק מלוח התמרורים.

רוני בר-און: כבישים רבים בכפר קאסם וקלנסווה סדוקים ומשובשים.

רוני בר-און: מדרכות, גם בקלנסווה וגם בכפר קאסם, חסומות על-ידי תושבים שהניחו במקום פריטים אישיים, וגם העירייה מצידה נטעה עצים ותקעה עמודים באופן שמונע ומפריע את השימוש הראוי והבטיחותי במדרכה.

רוני בר-און: מעקות הבטיחות, גם לרכבים גם להולכי רגל, התפרקו ואינם במצב תקין.

רוני בר-און: תאורה – רחובות שלמים לא מוארים כיאות, בכמה מהם אין תאורה כלל ועיקר.

רוני בר-און: פנסים רבים אינם דולקים, כמה מהם שבורים.

רוני בר-און: העיריות לא מחליפות, לא מתקנות.

רוני בר-און: הפרעה לנתיבי הנסיעה - עמודי חשמל מוצבים בכפר קאסם באמצע נתיב הנסיעה של כלי הרכב או באמצע המדרכה.

רוני בר-און: אשר לטיפול התגובתי בעקבות תאונות דרכים - שתי העיריות לא דרשו מהמשטרה נתונים בנוגע למוקדי התאונות שאירעו בתחומן, לא ניהלו קובץ מידע על מוקדי התאונות ולא נמצא ניתוח הסיבות לתאונות, האמצעים שננקטו למניעת הישנותן והערכה של האפקטיביות של האמצעים האלה.

רוני בר-און: לא התקיים דיון בדרכים לפתרונות בטיחותיים אפשריים למניעת תאונות במקומות אלו בעתיד, העיריות גם לא ביצעו סקרים כדי לבדוק האם השיפורים אכן צמצמו את מספר התאונות.

רוני בר-און: הדוח במפורש מצייר תמונה עגומה על הדרך שבה מטפלות רשויות, לצורך הדיון – רשויות במגזר הלא יהודי, בתחום הבטיחות בדרכים.

רוני בר-און: הדוח ממליץ שהרשויות ואלה שמובילים אותן צריכים להירתם לעשייה בתחום, תוך נקיטת אמצעים כדי לתקן את הליקויים בתשתית שנוגעת לבטיחות בדרכים ולהסיר את המפגעים המסכנים את משתמשי הדרך.

רוני בר-און: כן מוטלת עליהם החובה לכנס את ועדת הבטיחות ולדאוג לפעילותה הסדירה כפי שמתחייב, לא רק מהשכל הישר וההיגיון אלא גם מהוראות הדין.

רוני בר-און: העיריות גם נדרשות לנצל את מלוא התקציבים ולגייס את המשאבים, בין על דרך של שינוי סדרי עדיפויות, בין על דרך של גביית היטלים מתחייבים וגיוס כספים ממקורות חיצוניים, ודאי על הדרך של לא לעשות שימוש בכספים שמיועדים לצורך זה לצרכים אחרים.

רוני בר-און: משרד התחבורה מונחה להגביר את הבטיחות בדרכים ברשויות המקומיות שלא פעלו כדין תוך כדי מעורבות פעילה בנושא.

רוני בר-און: המשרד יכול אולי להעביר את האחריות על כל הנושא של ענייני התחבורה לרשויות המקומיות, אבל הבטיחות בדרכים, ובוודאי כמתכלל של כלל הפעולות בכל המקומות והמלחמה בנושא התאונות בדרכים, היא בסוף היום באחריותו הישירה של המשרד, גם אם הרים קורים לא בדרכים בין-עירוניות.

רוני בר-און: ראוי, נקבע גם בדוח, שגם משרד הפנים, בתוקף היותו אחראי לשלטון המקומי, יקבל עליו את האחריות גם בנושא הבטיחות בדרכים בנושא הרשויות המקומיות.

רוני בר-און: נבקש לשמוע מהעיריות הנוגעות בר מה קרה מאז הגשת הדוח באשר לאיוש כדרישת החוק, לא כרצון טוב של ראש רשות כזה או אחר – אם יש לו זמן, אין לו זמן, יש לו אנשים או אין לו אנשים.

רוני בר-און: יש לו חוק ועליו לקיים את החוק - לאייש את הוועדה.

רוני בר-און: איך ייתכן שאף אחת משתי הערים לא כינסה כחוק ובאופן סדיר את הוועדה, תוך יישום פקודות והנחיות מוסדרות?

רוני בר-און: למה ראשי הערים לא פעלו על מנת לתקן את הליקויים, הן בתשתיות והן במפגעים בדרך?

רוני בר-און: מדוע לא מנוצלים התקציבים במלואם, ולמה תקציבים שעומדים לצורך עניין של בטיחות בדרכים הולכים למקומות אחרים?

רוני בר-און: מה הפעולות שעושים, גם במשרד התחבורה וגם במשרד הפנים, כדי לסייע לגרום לתופעה הקשה הזאת – להיעלם, כנראה אף אחד מאתנו לא יצליח להעלים את זה אף פעם; אבל לצמצם אותה, זה ממש התפקיד הראשון שלנו.

רוני בר-און: נמצאים אתנו תלמיד כתה י"ב של בית-הספר רוטברג ברמת השרון.

רוני בר-און: אנחנו מקדמים אתכם בברכה.

רוני בר-און: עד כאן רי הפתיחה שלי.

רוני בר-און: מר גולן, בבקשה.

שמואל גולן: תודה רבה.

שמואל גולן: אדוני פירט את כל הממצאים, אבל הייתי רוצה להגיד שהביקורת אמנם התמקדה בכפר קאסם ובקלנסווה, אבל היא באה להצביע על כך שהתמונה לא רחוקה גם ברשויות המקומיות האחרות.

שמואל גולן: לצערנו, מחוסר משאבי כוח אדם לא פקדנו עוד כמה רשויות מקומיות.

שמואל גולן: התמונה בנושא בטיחות בדרכים ברשויות המקומיות במגזר הלא יהודי היא תמונה עגומה מאוד.

שמואל גולן: אנחנו דוגמים פה את שתי הרשויות, ואדוני פירט את כל מכלול הליקויים שמצאנו, אבל אותם ליקויים אנחנו יכולים למצוא גם במקומות אחרות.

שמואל גולן: השטח העירוני ברשויות המקומיות במגזר הלא יהודי הוא שטח עירוני שבחלקו לא מפותח – במקומות מסוימים אין כבישים, בחלקו אין מדרכות.

שמואל גולן: אין את הרים הבסיסיים שצריכים להיות ברשות מקומית על מנת לרסן את התנועה.

שמואל גולן: אחד הרים שמחובתה של הרשות המקומית לעשות בתחום הרשות המקומית זה לרסן תנועה.

שמואל גולן: מחוץ לרשות המקומית יש מישהו אחר שאחראי על ריסון תנועה, אבל מי שצריך לעסוק בריסון תנועה בתוך הרשות המקומית זה כמובן הרשות המקומית עצמה, וזה כולל את מה שנאמר פה על קווי המתנה – מה שאנחנו קוראים "באמפ" – זה כולל מעברי חצייה, זה כולל מדרכות וזה גדרות מול בתי-ספר.

שמואל גולן: משרד החינוך מחייב שילד לא יצא מבית-הספר וירוץ ישר לתוך הכביש, הוא מחייב לשים גדרות שמונעים בעדו לרוץ לתוך הכבישים.

שמואל גולן: אלה רים בסיסיים שרשות מקומית מחויבת לעשות.

שמואל גולן: מעבר לזה, זה הרים שצוינו פה, של תאורה ושל רים אחרים.

שמואל גולן: החלק הניהולי הוא החלק החשוב ביותר – תוכנית אב וועדת בטיחות, שהיא זאת שצריכה להנחות את הרשות המקומית מה לעשות.

שמואל גולן: אבל החלק המעשי מופקד בידי הרשות המקומית והם צריכים להקצות לכך משאבים.

שמואל גולן: אני רוצה להגיד שחלק מהמשאבים משרד התחבורה מקצה, ואדוני גם אמר פה שחלק מהתקציבים האלה לא נוצל לרים שהיה צריך מנוצל ונוצל לרים אחרים.

שמואל גולן: יש עוד ר אחד שמאפיין - חלק מהתשתיות צריך להיות ממומן על-ידי התושבים.

שמואל גולן: כלל ידוע הוא שתושב מממן חלק מהתשתית שבונים לידו.

שמואל גולן: יש לעניין הזה אגרות והיטלים.

שמואל גולן: משום מה, בסקטור הזה בהרבה מקומות אנחנו מוצאים שלא רוצים לממש את העניין הזה, ומטבע הרים, כשלא מממשים את הר הזה אז אין תקציבים, כשאין תקציבים, כמובן שלא עושים את הרים הנכונים.

שמואל גולן: לכן אחד הרים שבאנו לשקף בדוח הזה, וזו הייתה המטרה, זה להציף ולהראות תמונת ראי מה קורה היום במגזר הלא יהודי מבחינת תאונות דרכים, מבחינת תשתיות, שהן לא קיימות, מבחינת טיפול בבטיחות בדרכים וזה הר שלדעתי צריך להתייחס פה.

שמואל גולן: מעבר לזה, יש ליקויים נקודתיים בשתי הרשויות המקומיות קלנסווה וכפר קאסם.

שמואל גולן: לצערי, מקלנסווה לא זכינו אפילו לקבל תשובה.

שמואל גולן: אבל אלה רים שמשקפים גם מקומות אחרים, שלא הובאו לפה לדיון.

רוני בר-און: ראש העיר כפר קאסם נמצא פה?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: ראש עיריית קלנסווה?

נאדי תאיה: ראש העיר לא נמצא כי הוא נבצר.

רוני בר-און: מה הוא?

נאדי תאיה: הוא בנבצרות?

רוני בר-און: מה זה נבצרות?

שמואל גולן: הייתה שם פעולת רצח.

נאדי תאיה: ממלא המקום שלו, עבד אל-כרים ג'מאל, יש ביקור של שרת החקלאות היום בקלנסווה, לכן אתמול הוא ביקש מאתנו לייצג את העירייה.

רוני בר-און: מי אדוני?

נאדי תאיה: אני מהנדס עיריית קלנסווה.

רוני בר-און: מר גולן, אתה לא קיבלת תשובה, אני מקבל לפחות את המהנדס.

רוני בר-און: זו התקדמות.

רוני בר-און: מר גולן, אני מבקש שברי הסיכום שלך תתייחס לעניין שקצת מטריד אותי בדוח הזה ובהתנהלות.

רוני בר-און: אני קצת מכיר את המטריה, מתקופת כהונתי כשר הפנים, שאחראי לשלטון המקומי, ולא פחות מתקופת כהונתי כשר האוצר, שהכיר את הצרכים, גם של התחבורה וגם של הרשויות המקומיות, האם יש מקום לחשוב אחת ולתמיד על כל הנושא של אחריות השלטון המרכזי למה שהשלטון המקומי אחראי לו ולא עומד במשימתו.

רוני בר-און: כי ההתרוצצות של הרשויות המקומיות בין משרד התחבורה למשרד הפנים היא קשה לרשויות המקומיות, הם צריכים באמת לחזר על הפתחים בשני המקומות האלה, אבל זה גם נותן להן פתח מילוט אחר כך להתחמק מאחריות.

רוני בר-און: הם אומרים: אה, זה משרד התחבורה; אה, זה משרד הפנים – ועכשיו לך תתפוס את המים האלה.

רוני בר-און: לדעתי, חשוב היה, אם אפשר, לחשוב על רעיון בקטע הזה של הרגולציה.

רוני בר-און: חבר הכנסת חמד עמאר, תציג בבקשה את הנושא.

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם.

חמד עמאר: אני חושב, אדוני היושב ראש, שסקרת את כל הממצאים של דוח מבקר המדינה.

חמד עמאר: נכון שהדוח מתייחס לשני יישובים, אבל אני לא הייתי צריך לחכות לדוח של מבקר המדינה בשביל לדעת מה קורה במגזר הלא יהודי, במגזר המיעוטים, בגלל המעורבות הרבה שלהם בתאונות הדרכים.

חמד עמאר: אם ניקח, וזה קשור בביקורת עצמה, את מספר הילדים ההרוגים בתאונות חצר במגזר הערבי - בשנת 2010 נהרגו 17 ילדים במדינת ישראל, מתוכם 16 מהמגזר הערבי.

חמד עמאר: זה מר על כל מה שנאמר בדוח מבקר המדינה: מעקות בטיחות, מדרכות, מעברי חצייה, תאורה, ליקויים בטיחותיים קשים מאוד.

חמד עמאר: אזור חניה זה מגרש משחקים לילדים, זה בדיוק מה שקורה.

חמד עמאר: אני חושב שהדוח משקף.

חמד עמאר: הוא דוח מאו-מאוד קשה, וזה לא רק הרשויות, גם לשלטון המקומי יש את המקום.

חמד עמאר: הייתי עוזר שר התחבורה, ואני יודע שבמגזר הלא היהודי אין השתתפות של המועצות בתשתיות.

חמד עמאר: זה עדיין קיים?

שמואל גולן: במצ'ינג.

חמד עמאר: אין את המצ'ינג.

חמד עמאר: אבל עם כל זה, אנחנו צריכים לקחת את המגזר הערבי.

חמד עמאר: הרי מדינת ישראל קבעה לעצמה יעד.

חמד עמאר: היא אמרה: בשנת 2015 אני רוצה להוריד את ההרוגים מתאונות הדרכים מתחת ל-300.

חמד עמאר: ואני אומר לכם, אם מדינת ישראל, ממשלת ישראל ומשרד התחבורה, שהוא הממונה על הבטיחות בדרכים, לא ייקחו את נושא המיעוטים ויורידו את מספר התאונות וההרוגים במגזר הערבי, זה יהיה רק חלום להגיע מתחת ל-300, כי המעורבות של המגזר הערבי – כשאנחנו מרים 126 הרוגים - זה פי שניים ממספרם באוכלוסייה, וזה חישוב חשבוני פשוט.

חמד עמאר: אם נוריד אותם למספרם באוכלוסייה, כבר מרים על פחות מ-300.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני לא רוצה להיכנס לנתונים.

חמד עמאר: יש לי את כל הנתונים על המעורבות של צעירים במגזר הערבי - - -

רוני בר-און: צריך פה להגיד שבדרך כלל בדוחות כאלה אנחנו נתפסים למספרים, לסטטיסטיקות, לאחוזים ולהשוואות – כחלק מהמגזר, מכלל האוכלוסייה.

רוני בר-און: זו הדרך להציג בצורה אמפירית את גודל הבעיה.

רוני בר-און: אבל אנחנו לא צריכים 126, כל הרוג בתאונת דרכים הוא עולם ומלואו – יהודי או לא יהודי, מאחוריו יש משפחה וטרגדיה.

רוני בר-און: לא צריך להרחיב בכלל בעניין.

רוני בר-און: לעסוק בהשוואה סטטיסטית – אם זה היה בהתאם להיקף אז זה היה מספר כזה או מספר כזה - זה סוג של דיון טכני.

רוני בר-און: זה נכון שאנחנו נאלצים לעשות אותו.

חמד עמאר: אנחנו חייבים לעשות את זה בשביל לחוש את גודל האסון במגזר הערבי מבחינת ההרוגים בתאונות דרכים.

רוני בר-און: ברוך הבא, חבר הכנסת מג'אדלה.

חמד עמאר: אני חושב, אדוני היושב ראש, כשאנחנו מרים על מספרים אז המספרים הם בני-אדם.

חמד עמאר: כשאני מר על 16 ילדים שנהרגו בתאונות חצר, אני צריך לבדוק איך אני מגיע למצב שאין ילדים הרוגים בתאונות חצר.

חמד עמאר: חייבים להגיע למצב שאין הרוגים בתאונות חצר.

חמד עמאר: זה ר שניתן להגיע אליו, זה לא ר שלא ניתן להגיע אליו, כי בתשתיות נכונות, עם מגרשים שהילדים יכולים לשחק במקום הנכון, עם מעקה במקום הנכון, הם מדרכה נכונה, עם סימון מעבר חצייה ועם תאורה נכונה אני יכול למנוע את זה.

חמד עמאר: יכול להיות שאני לא אצליח להוריד את זה לאפס, אבל אני יכול להוריד את זה, ואין את זה.

חמד עמאר: דיברנו על התכנסות.

חמד עמאר: ממונה בטיחות בדרכים בעיריות וברשויות - זה לא רק במגזר הדרוזי, קרוב ל-70% אין להן ממונה לנושא הזה.

קריאות: כסף, כסף.

חמד עמאר: כסף יכולים למצוא לכל ר אחר, אבל לחיי אדם - - -

רוני בר-און: לא רציתי להעיר על קריאת הביניים, אבל כיוון שאני רואה שאתה מתפתה לענות לו - אין קריאות ביניים בוועדה.

רוני בר-און: כל אחד יר בזמנו, וכמו שאני לא מרשה להפריע לחבר הכנסת עמאר לא ארשה להפריע לכל אחד ואחד מאלה שיקבלו זכות דיבור.

רוני בר-און: בבקשה.

חמד עמאר: ממונה על הבטיחות בדרכים, שתפקידו לשמור על הבטיחות בדרכים ביישוב, אנחנו מרים על קרוב ל-70% מהרשויות שאין להן.

חמד עמאר: זה ר שאנחנו צריכים לקחת אותו בחשבון, כי אותו ממונה יכול לבדוק את הליקויים שהעלה דוח מבקר המדינה ולתקן, ואם אין תקציב - לדאוג שיהיה תקציב לנושא הזה, בשביל לתקן.

חמד עמאר: תודה רבה.

רוני בר-און: תודה רבה לך, חבר הכנסת חמד עמאר.

רוני בר-און: השאלה שמופנית אליך, אדוני ממלא מקום מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - - -

אלכס מילר: התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים.

אלכס מילר: השם החדש של משרד התחבורה הוא משרד התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים.

רוני בר-און: אז מה עוזי לנדאו עכשיו?

אלכס מילר: אנרגיה ומים.

רוני בר-און: ממתי זה?

שמואל גולן: לפני חודש בערך.

אלכס מילר: משרד התשתיות שינה את שמו, ואז אנחנו שינינו את שמנו.

גאלב מג'אדלה: ברכות.

שמואל גולן: לפני כחודש הייתה החלטת ממשלה בעניין.

רוני בר-און: אז לא משנה איזה משרד אתה מנהל, תסביר לנו.

רוני בר-און: אני יודע מה התשובה, אבל אני מבקש לרדת קצת יותר לעומק.

רוני בר-און: זאת אומרת, אנחנו לא באים פה לצוד אף אחד.

רוני בר-און: אנחנו רוצים לדעת איך אתה חושב או אם הכנסת או אם הביקורת יכולות לתת לכם כלים כדי שבסוף היום, כשהביקורת באה לקלנסווה או לכפר קאסם ונמצאת תמונה כל כך קשה כפי שהיא נמצאת, לא נבוא בטענות אל מי שהוא אחראי גג לסטטיסטיקה של ההרוגים בדרכים, גם בדרכים העירוניות.

אלכס מילר: ברמה העקרונית, העלית בריך שאלה על הנושא של הרגולציה ומחשבות בתחום הרגולציה.

אלכס מילר: כמובן, יכול להיות שאחרי 63 שנים הגיע הזמן שנחשוב מחדש על הרגולציה ומי אחראי על מה.

אלכס מילר: אני רוצה להגיד שדווקא בנושא - - -

רוני בר-און: זו הערה טובה.

רוני בר-און: כשבאתי למשרד הפנים גיליתי שמדינת ישראל מנהלת את השלטון המקומי על סמך פקודת העיריות משנת 1934.

אלכס מילר: גם היום.

אלכס מילר: גם פקודת התעבורה - - -

רוני בר-און: חבר הכנסת מג'אדלה היה אז יושב-ראש ועדת הפנים.

רוני בר-און: הגשתי הצעת חוק עיריות חדש והוא התחיל לטפל בזה טוב.

רוני בר-און: אבל למרבית הצער, קרתה לו צרה ומתפקיד יושב-ראש ועדה מונה לשר בממשלה, ובא מישהו תחתיו שלא אהב שאנחנו עושים סוג של מודרנה והחליט לתקוע את החוק.

רוני בר-און: אתם מקשיבים?

רוני בר-און: מדינת ישראל נוסדה ב-1948 ועד היום היא לא מצא זמן לתקן את פקודת העיריות, שיש לנו עוד ירושה מזמן המנדט הבריטי, מ-1934.

אלכס מילר: משרד התחבורה בפירוש משקיע מאמצים מיוחדים במגזרי המיעוטים, וכל ראשי הרשויות יודעים את זה.

אלכס מילר: הקמנו כבר ב-93' מינהלת מיוחדת לטפל בתשתיות במגזרי המיעוטים.

אלכס מילר: חלק מהתשתיות הכבדות – כבישי כניסה, כבישי טבעת - אנחנו מבצעים באמצעות קבלנים שלנו, בלי השתתפות של הרשויות, על מנת שלפחות הרים החשובים ביותר, המרכזיים בתשתיות, יבוצעו לפי תוכנית ארוכת טווח, רב-שנתית.

אלכס מילר: אני מוכרח להגיד, זה לאורך כל השנים, מ-93' ועד היום - כל הממשלות וכל שרי התחבורה - המאמץ בתחום הזה נמשך.

אלכס מילר: בכל הזדמנות שיש לנו אפשרות תקציבית אנחנו מתגברים את הפעילות הזאת.

אלכס מילר: מהבחינה הזאת, אנחנו מעדיפים את המגזרים המיעוטים לטובה על המגזר היהודי, על ההתיישבות הכפרית, על ערי השדה.

אלכס מילר: אנחנו משקיעים פה יותר משאבים מאשר במקומות אחרים.

אלכס מילר: אבל מה לעשות?

אלכס מילר: פעם אחת, באמת הפערים גדולים ואנשים התייחסו לזה פה.

אלכס מילר: התשתיות, בעיקר ביישובי מיעוטים, רואים בעיות של המרחב הציבורי.

אלכס מילר: המרחב הציבורי לא נשמר, הכבישים צרים כי זכות הדרך נלקחה, השיפועים קשים בגלל ההיסטוריה של היישובים או הדרך שבה היישובים ניבנו וכיום קשה לתקן את הרים.

אלכס מילר: בתחום הזה אנחנו יכולים להיות גאים.

אלכס מילר: תבוא היום לכל יישוב גדול במגזר המיעוטים, אתה יכול מיד לראות את אותן דרכים ופעילויות שמשרד התחבורה ביצע, אבל הצרכים רבים יותר ממה שאנחנו מסוגלים לבצע.

אלכס מילר: סדר גודל הביצוע שלנו הוא בסדר גודל של כ-120 מיליון שקלים בשנה.

רוני בר-און: לכל הרשויות הלא יהודיות?

אלכס מילר: כן.

רוני בר-און: וכמה סך כל תקציב הפיתוח שלכם?

רוני בר-און: למעלה מ-10 מיליארד, לא?

אלכס מילר: כן, אבל ב-10 מיליארד נכללים רים שהם לא רלוונטיים להשוואה, כמו רכבת ישראל או כל מיני - - -

רוני בר-און: בוודאי, נכון, הם הרבה יותר ספקטקולרים, אבל פה נהרגים אנשים ופה יש בעיה, שמדינת ישראל מכירה בה ואנחנו אומרים אותה פעם, פעמיים ושלוש, שבמשך 50 שנה ו-60 שנה היה פער גדול בין מה שהושקע במגזר היהודי למה שניתן למגזר הלא יהודי וצריך לסגור ולגשר על הפער הזה.

אלכס מילר: אם אתה שם 120 מיליון שקל על פני 18 או 20 השנים האחרונות, זה כבר מיליארדים שהושקעו.

אלכס מילר: ועדיין יש פער, אני לא מתחבא.

אלכס מילר: בשנת 2011 אנחנו עוד הגדלנו ועשינו, השקענו כ-160 מיליון, כי הייתה לנו יכולת להשקיע.

חמד עמאר: כמה יישובים ערבים יש?

רון מוסקוביץ: קרוב ל-70.

אלכס מילר: אני לא מר על כל כפר.

אלכס מילר: אנחנו מרים על מועצות או רשויות.

רוני בר-און: כשאתה שם 120 מיליון שקל לסעיף הספציפי הזה, לרשויות הלא יהודיות, כמה אתם שם לרשויות היהודיות vis-a-vis הר הזה, לצורך אותו ר?

פיליפ פארן: 135 מיליון שקל.

רוני בר-און: אותו ר?

רוני בר-און: יפה.

חמד עמאר: הוא אמר "מטעמי בטיחות", וכשאני יוצא למגזר הערבי ורואה את הבטיחות של הכבישים היום, ואתה שם פה 120 ושם 135, כשהמצב של הכבישים הרבה יותר טוב ביישובים היהודיים, אז ה-120 לא משחקים.

רוני בר-און: בסדר, אבל עדיין במהלך השנה זה משרת קצת פחות מ-80% מהאוכלוסייה ו-120 מיליון משרת קצת יותר מ-20% מהאוכלוסייה.

חמד עמאר: אבל זה גם בטיחות וגם תשתיות ה-120 מיליון.

חמד עמאר: זה כולל תשתיות.

אלכס מילר: אני לא בורח, בעיות יש.

אלכס מילר: בשנת 2011 הגברנו את ההשקעה וגם חילקנו תקציב של 106 מיליון שקל מיוחד לנושא בטיחות.

אלכס מילר: הבאנו תקציב נוסף, מעבר ל-160 שהשקענו באותה שנה, שיועד כולו לנושא בטיחות.

רוני בר-און: כשאתם נותנים אתם גם אומרים מה לעשות אתו או שאתם שמים את הכסף ושהם יעשו מה שהם רוצים?

אלכס מילר: אנחנו אומרים מה לעשות אותו.

אלכס מילר: אנחנו מקציבים אותו במיוחד לסימונים, אביזרי בטיחות, מעקות.

רוני בר-און: מי בודק שגם עושים את זה וזה לא הולך למקומות אחרים, כמו ש- - -?

אלכס מילר: יש לנו חברת בקרה.

רוני בר-און: אז איך הגיע המבקר למסקנה שזה הגיע למקומות אחרים?

אלכס מילר: המבקר מר על תקופה קודמת.

אלכס מילר: אני מר על 2011.

אלכס מילר: אני יכול להתייחס גם לשתי העיריות הספציפיות - - -

גאלב מג'אדלה: 2003–2010.

אלכס מילר: כן, ואנחנו מרים על 2011.

רוני בר-און: אחרי הרים הכלליים, תתייחס לקלנסווה בפירוט.

אלכס מילר: בקלנסווה להסדרת הכביש הראשי הושקע תקציב פיתוח של כ-3.5 מיליון שקל, ובנוסף לו ב-2011 גם 1.5 מיליון תקציב של "דרך חיים", שעסק בנושא של בטיחות וכל אביזרי הבטיחות.

אלכס מילר: אני יודע שהיה גם תקציב נוסף לחידוש נושא התמרור.

אלכס מילר: זה לגבי קלנסווה, שהתלבשנו עליה בשביל לשפר את המצב.

אלכס מילר: בכפר קאסם, ב-2010–2011 בוצעה כניסה דרומית נוספת ליישוב בעלות של 5 שקל.

אלכס מילר: היו תקציבים במסגרת "דרך חיים" – זה אותו תקציב מיוחד לבטיחות, זה היה שמו של מבצע בטיחות שהאוצר העביר לנו תקציב עבורו.

אלכס מילר: תמרורים וסימון התקנים והסדרי בטיחות של 800,000 שקל; הסדרת שני צמתים – 650,000 שקל; הסרת מפגעים בכביש הכניסה – רבע מיליון שקל.

אלכס מילר: זה לגבי שני היישובים האלה, שקיבלו מענה מיוחד.

אלכס מילר: בכפר קאסם גם הוסדרה תחבורה ציבורית ביישוב בהצלחה גדולה.

אלכס מילר: יש לנו כ-2,500 נוסעים ביום שמשתמשים בשירותי התחבורה הציבורית.

אלכס מילר: בכלל עשינו מבצע גדול והכנסנו תחבורה ציבורית ליישובי המיעוטים, בעיקר בצפון הארץ, בהצלחה גדולה.

אלכס מילר: את המשאבים אנחנו מעמידים, גם אם אני מסכים שהם עדיין לא מהווים מענה מלא לפערים.

אלכס מילר: אבל צריך להבין, בסופו של ר מי שאחראי לקידום התחבורה, מי שהוא רשות תימרור מקומית, מי שאחרי על-פי החוק לבטיחות ביישוב זה הרשות המקומית וראש הרשות המקומית.

אלכס מילר: כמובן שככל שהרשות המקומית פועלת בצורה נחושה יותר, טובה יותר ויעילה יותר הרים נראים בהתאם ואתה יכול לראות את זה במראה עיניים בכל מקום, גם ביישוב יהודי וגם ביישוב אחר.

אלכס מילר: מספיק להסתכל על חזות היישוב ואיך מערכת הדרכים נראית ולדעת איך ראשי היישוב מתפקדים.

רוני בר-און: סליחה, אל תעשה הכללות.

רוני בר-און: יש ראשי רשויות במגזר הלא יהודי שמתפקדים יוצא מן הכלל ויש כאלה שמתפקדים גרוע, ויש ראשי רשויות במגזר היהודי שמתפקדים קטסטרופה ויש כאלה שמתפקדים מצוין.

רוני בר-און: בוא לא נעשה הכללות.

אלכס מילר: נכון, אני מסכים אתך.

אלכס מילר: ההכללות הן ברמת היישובים האורבניים, העירוניים.

אלכס מילר: אנחנו כן משקיעים מאמץ גדול במגזרי המיעוטים, זה חשוב לנו.

אלכס מילר: אני מסכים עם ההערכה שנאמרה פה, ששיעור המעורבות בתאונות הוא בלתי נסבל והוא טעון טיפול.

אלכס מילר: חלק מזה זה בגלל תשתיות בעייתיות, לכן אני אומר - - -

רוני בר-און: האם יש לך איזשהו רעיון - שיעבור דרך רגולציה, שיעבור דרך סטטוטוריקה, שאולי נצטרך לשנות חוק - שבו השלטון המקומי, למרות השאיפה הקלאסית לבזר את הסמכויות, לתת לשלטון המקומי מכסימום סמכויות ולא להתערב, שהממשלה לא תתערב בניהול השלטון המקומי, בנושא הקריטי הזה, של בטיחות בדרכים, שלמשרד התחבורה ולמשרד הפנים תהיה גם יותר שליטה בתקציבים, באמצעים ובביצוע וגם ביכולת הפיקוח על השלטון המקומי?

רוני בר-און: כדי שלא נימצא במצב שתגיד לנו ר, שאנחנו לא מתווכחים אתו, שבסוף היום האחריות היא על השלטון המקומי.

רוני בר-און: אתה צודק.

רוני בר-און: אבל בסוף היום, בסטטיסטיקה שנגמרת ב-31 בדצמבר ב-12:00 בלילה, השר שלך והשרים הקודמים שלך עוצרים את נשימתם לראות מה יהיה המספר הסופי על הקיר של הנפגעים בתאונות דרכים קטלניות.

רוני בר-און: גם אם זה ברחוב קטן בפתח-תקווה או בשכונה במכבים-רעות או בקלנסווה או בכפר קאסם – בסוף היום זה על השולחן של השר שלך.

אלכס מילר: אני מסכים.

אלכס מילר: אני לא רוצה לתת הצעות לשינוי רגולציה בגלל שהנושא לא באמת מוכר לי על בוריו, אנחנו לא עוסקים בתחום הזה.

אלכס מילר: ור שני, אני יודע שרים שרואים מפה לא רואים משם ואני לא מכיר את כל השיקולים של משרד הפנים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: זו תשובה מצוינת.

אלכס מילר: אבל, אני רוצה להשלים.

אלכס מילר: בהסתכלות שלנו, אנחנו יוצאים מגדרנו כדי לשפר את המצב.

אלכס מילר: אנחנו מוכנים ללוות בעזרה, בסיוע, בעצה, בכל רמה שנידרש.

אלכס מילר: כשמבקשים מאתנו אנחנו באים ועוזרים הן בביצוע, הן בתכנון, הן בהתלבטויות אבל אני לא יכול להחליף את הקהילה עצמה, בזה שהיא צריכה לגבות מסים, היא צריכה להעמיד משאבים משלה, היא צריכה לקבל אחריות, היא צריכה להתחשב במגבלות שיש בתוך הקהילה.

רוני בר-און: תודה רבה, מר לנגר.

רוני בר-און: מי נמצא פה ממשרד הפנים?

רוני בר-און: מי אדוני?

ישראל לוברבוים: שמי ישראל לוברבוים, ממחוז מרכז.

רוני בר-און: מה תפקידו של אדוני?

ישראל לוברבוים: מקדם פרויקטים ומערכות.

רוני בר-און: בבקשה, מה אתה רוצה לומר?

רוני בר-און: בקצרה.

ישראל לוברבוים: מה אנחנו כן עושים בכפר קאסם ובקלנסווה.

ישראל לוברבוים: אני חושב שמבחינת משרד הפנים התקדמנו בתוכניות המתאר.

ישראל לוברבוים: בכפר קאסם זה לקראת הפקדה, יש תוכנית מתאר.

ישראל לוברבוים: בקלנסווה זה שמיעת התנגדויות.

גאלב מג'אדלה: כמה זמן זה לקראת הפקדה?

ישראל לוברבוים: נכנסנו היום לזה, ובעקבות הרפורמה, כשאנחנו נכנסים לתוכניות מתאר אנחנו חושבים שזה התפקיד שלנו.

ישראל לוברבוים: אנחנו מאוד-מאוד עובדים קשה על מנת שאכן תהיה תוכנית מתאר, גם בכפר קאסם וגם - - -

רוני בר-און: על זה הוריתי בשבוע הראשון שלי במשרד הפנים, שזה היה לפני שבע שנים.

גאלב מג'אדלה: כשאני הייתי יושב ראש ועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: כן, אבל זה היחס של משרד הפנים, במקום שיבוא שר או מנכ"ל.

גאלב מג'אדלה: אבל אני יכול לכעוס על מר לוברבוים?

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, כשהייתי יושב ראש ועדת הפנים בכנסת אמרו לי שזה לקראת הפקדה.

רוני בר-און: ציינתי את שבחך, באיזה מרץ טיפלת בפקודת העיריות מ-1934, עד שקרה לנו אסון ומונית לשר בממשלה ואז קיבל את זה מישהו אחר, שחשב זה שחוקים עותומאניים ומנדטוריים עדיין חשוב שיהיו בספר החוקים הישראלי, ואז התנופה הגדולה שנתת לעניין הזה נקטעה.

רוני בר-און: כן, מר לוברבוים.

רוני בר-און: אז אתם לקראת הפקדה.

רוני בר-און: "לקראת" - זה מה שנקרא רים שאין להם שיעור.

רוני בר-און: הפקדה זה רים שאין להם שיעור, ואנחנו ניפגע פה בעוד 300 שנה וזה יהיה לקראת סוף ההפקדה.

ישראל לוברבוים: לא, לא, ממש לא.

ישראל לוברבוים: אנחנו רוצים לעשות את הרפורמה אצלנו על מנת שיגיעו תוכניות המתאר לכל היישובים.

רוני בר-און: מה עושה משרד הפנים בהערת הביקורת, ששתי העיריות האלה לקחו כסף שהיה מיועד לתשתיות בדרכים והשתמשו בזה לצרכים אחרים?

רוני בר-און: האם משרד הפנים לקח את זה?

רוני בר-און: עשה ביקורת?

רוני בר-און: שאל את החשבים?

רוני בר-און: שאל את ראשי הרשויות?

רוני בר-און: סליחה, יש כסף לבטיחות בדרכים, לקחתם את זה לתכלית הכי ראויה אחרת, אבל זה כסף לזה ואסור לקחת אותו לשום ר אחר.

רוני בר-און: עשיתם עם זה משהו?

ישראל לוברבוים: אני צריך לקבל את התשובה הזאת.

ישראל לוברבוים: אני חושב שכן עושים את זה, הביקורת קיימת.

רוני בר-און: אז תרשום לפניך שזו שאלה שמאוד מעניינת אותי.

רוני בר-און: בפעם הבאה, אני מציע לך שאם המנכ"ל שלך או השר שלך לא ירצו לבוא אל תסכים אתה לבוא, כי אז הטיפול לא יהיה כזה חייכני.

רוני בר-און: מי שיבוא בפעם הבאה ולא יהיו לו תשובות מוסמכות לרים האלה יעבור פה - - - הפעם אני יודע שנשלחת ואתה לא יודע לענות על השאלה הזאת, אין לי חצי טענה אישית אליך.

רוני בר-און: זה בעיניי הר הכי חמור - יש כסף שמתקצבים אותו להצלת חיי אדם, לתשתיות לבטיחות בדרכים והעירייה עושה שבת לעצמה ועושה עם הכסף הזה מה שהיא רוצה.

רוני בר-און: חלילה לי מלומר שהיא לקחה אותו למקומות לא נכונים.

רוני בר-און: היא לקחה אותו למקומות אחרים, הוא צריך ללכת לרים שלהם הוא מתוקצב.

רוני בר-און: תודה רבה, מר לוברבוים.

רוני בר-און: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה מכיר את העניין הזה, לפי דעתי, טוב מכולנו בחדר הזה.

רוני בר-און: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה על הפרגון, אדוני היושב ראש.

גאלב מג'אדלה: אני לא מופתע מהתשובה של משרד הפנים.

רוני בר-און: חבר הכנסת מג'אדלה, אני לא רוצה שניפול על מר לוברבוים.

רוני בר-און: זה מה שהנהלת משרד הפנים החליטה לשלוח, והוא צריך למלא את הוראות - - -

גאלב מג'אדלה: אם היית מקשיב לי - - -

רוני בר-און: אוקיי, סליחה.

גאלב מג'אדלה: אין כוונה להתנפל על עובד מדינה, אני תמיד הגנתי עליהם, בכל הכבוד הראוי.

גאלב מג'אדלה: אבל זה לא מפתיע, אדוני.

גאלב מג'אדלה: מה היה אתמול באי-אמון?

גאלב מג'אדלה: תוכניות מתאר ליישובים הערביים ועצירת תוכניות המתאר, וענה השר אלי ישי.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מכבד את המבקר, זה נושא מאוד חשוב, אבל צריך היה ללכת עליו בצורה הרבה יותר שורשית והרבה יותר עמוקה.

גאלב מג'אדלה: אני מקבל את מה שאתה אומר, אבל מטילים על הרשויות המקומיות משימות ומקצצים להם תקציבים, ואז נאלצים להגיע המצב הזה, שציינת אותו, שאני לא מסכים לו.

גאלב מג'אדלה: זה כמו שאתה קושר בן-אדם, זורק אותו למים ואומר לו: תשחה.

גאלב מג'אדלה: אני לא מגן על ראשי הרשויות.

גאלב מג'אדלה: להיפך, הם צריכים להיאבק כדי שלא יגיעו למצב הזה.

גאלב מג'אדלה: אבל אגיד לך את האמת, ביום רביעי, מחר, בוועדת הכלכלה יידון כביש 804 – ואדי סלאמה-ראמה.

גאלב מג'אדלה: שלושה הרוגים בשבוע שעבר, שתי צעירות וצעיר מאותה משפחה, מוואדי סלאמה.

גאלב מג'אדלה: הייתי שם בניחום אבלים, אווירה קטסטרופלית.

גאלב מג'אדלה: הכביש הזה, כולם רואים אותו – לא מואר, צר.

גאלב מג'אדלה: לא צריך בשביל זה לא מחקר ולא מבקר המדינה.

גאלב מג'אדלה: אני מגלה לך, ר שאתה יודע, לא רק בתור שר הפנים אלא גם כמי שמסייר הרבה - הכבישים שלנו גם צרים, גם לא מוארים.

גאלב מג'אדלה: הכביש של קלנסווה, לפני חמש שנים הרופא הכי טוב במשולש, ד"ר דאוד, עצר לקנות תות.

גאלב מג'אדלה: זה כביש לא מואר, חשוך מאוד.

גאלב מג'אדלה: בא אוטו בלי תאורה והעיף אותו 100 מטר, על המקום הוא נהרג.

גאלב מג'אדלה: הכבישים לא מוארים, כבישים צרים, בכניסות ליישובים, שזו הסכנה, הכבישים לא מטופלים.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אני אומר לך ביושר, שר התחבורה לשעבר, היום השר לתשתיות לאומיות, תחבורה ורים מאוד חשובים, השקיע המון ביישוב הערבי, אבל הוא מתחיל מאפס.

גאלב מג'אדלה: צריכה להיות העדפה מתקנת וצריך תקציבים נוספים, כי מדובר בחיי אדם.

גאלב מג'אדלה: כולנו יודעים, 1,346 אזרחים - חוץ מהעצב, חוץ מאובדן חיי אדם, גם כספית מה זה עולה למדינה.

גאלב מג'אדלה: מאוד חשוב חיי אדם, אבל אחרי הכול, גם כלכלית.

גאלב מג'אדלה: אם הכסף הזה שמשלמות חברות הביטוח, אחר כך קצבת שאירים ואחר כך כל התקציבים – אם זה יילקח ונחסוך חיי אדם, נחסוך את כל הכספים האלה, יהיה משתלם לנו להשקיע פי עשרה אם לא פי 50 בתשתיות בדרכים ובתחבורה.

גאלב מג'אדלה: תעשו חשבון כלכלי פשוט.

גאלב מג'אדלה: אין שום ר בהשוואה לחיי אדם, אבל תעשו חשבון כלכלי, לפי הנתון הזה שציין כבוד מבקר המדינה, 1,315.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע כמה חברות הביטוח משלמות?

גאלב מג'אדלה: כמה המדינה?

גאלב מג'אדלה: כמה זה עולה?

גאלב מג'אדלה: האנשים, ברגע שהלכו לעולמם, מהו האובדן הכלכלי למשק, למשפחה שלהם?

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא עושים בדרך כלל השוואות כאלה, אבל אנחנו אנשים מפוקחים, ריאליסטיים, רוצים גם להגיע לזה.

גאלב מג'אדלה: תעשו חשבון.

גאלב מג'אדלה: טיפול מונע, השקעה גדולה נכונה מונעת גם אובדן חיי אדם, אבל גם המון אובדן כלכלי.

גאלב מג'אדלה: לכן, אדוני היושב ראש וכבוד המבקר, הנושא הרבה יותר עמוק מאשר ביקורת קלנסווה וכפר קאסם, עם כל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: הכניסות ליישובים צרות – בהן קורות רוב התאונות – לא מוארות בלילה.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה, אני מוכן לצאת אתך לסיור, להראות לך שבעה-שמונה יישובים, אתה לא מאמין.

גאלב מג'אדלה: אספר לך קוריוז.

גאלב מג'אדלה: יצחק רבין, עליו השלום, לקראת הבחירות לראשות הממשלה הלך לבקר בכפר סולה.

גאלב מג'אדלה: 400 מטר בכניסה היו בורות.

גאלב מג'אדלה: אמר להם: תעצרו רגע.

גאלב מג'אדלה: איפה אנחנו?

גאלב מג'אדלה: אמרו לו: בסולם.

גאלב מג'אדלה: אמר: סולם זה בשטחים או בארץ?

גאלב מג'אדלה: זו עובדה, מכירים אותה 1,000 איש.

גאלב מג'אדלה: אמר להם: בשטחים אצלי אין כבישים כאלה.

גאלב מג'אדלה: אני מודיע לכם, אם אני אבחר, אחרי חודש אני בא לכאן והכביש הזה יהיה כביש ולא בורות, וככה קרה.

גאלב מג'אדלה: חברים יקרים, דוח המבקר חשוב, אבל כבודו ממשרד התחבורה יודע את האמת ואנחנו יודעים את האמת ואדוני יודע את האמת - אם לא נשים תקציבים בהעדפה מתקנת בהשקעה גדולה המצב הזה ישתפר, אבל ימשיכו להיות תאונות וימשיכו להיות הרוגים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: ראש עיריית כפר קאסם, בבקשה.

רוני בר-און: מר נאדר סרסור.

נאדר סרסור: צהרים טובים, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קהל הישיבה.

נאדר סרסור: הייתי פעם יושב ראש האופוזיציה, הייתי חבר ועדת הביקורת ויושב-ראש ועדת הביקורת.

נאדר סרסור: אני מקבל כל ביקורת, ולהיפך, גם הבאתי אתי את יושב-ראש ועדת הביקורת בעירייה, שהוא חבר נמרץ ועושה הרבה עבודה.

נאדר סרסור: אולי ניתן גם לו לר מילה אחת או שתיים.

נאדר סרסור: קודם כול, אני רוצה לענות לאדוני ממשרד הפנים על העניין של כסף שהגיע אלינו והעברנו אותו למקומות אחרים.

נאדר סרסור: אני לא יודע על מה מדובר כאן, אין כסף שהגיע ממשרד הפנים והועבר למקומות אחרים.

נאדר סרסור: משרד הפנים נותן לנו, לכפר קאסם, עם 21,000 תושבים, 1 מיליון או 900,000 שקל, מהם 300,000 שקל שאני צריך לעשות מיגון לבתי-ספר.

נאדר סרסור: נשארו 600,000 שקל, אני משקיע אותם בתחבורה או בתשתיות או בכבישים.

נאדר סרסור: אין מקום שמשרד הפנים העביר כסף ושלחנו אותו למקומות אחרים.

נאדר סרסור: גם משרד התחבורה, יושב כאן ידידנו רשרש והוא יודע.

נאדר סרסור: מה שמשרד התחבורה נתן הלך למקומות הנכונים.

נאדר סרסור: משרד התחבורה, לצערנו הרב, מ-2006 עד 2009 - וזה מפי אנשים שהיו אתי בישיבות כי אני לא הייתי בארץ בשנים האלו – לא השקיע בכפר קאסם מאומה.

נאדר סרסור: ההשקעה התחילה להיות ב-2010–2011, והם מבורכים על זה.

נאדר סרסור: כל גרוש שהגיע לכפר קאסם הושקע במקום הנכון, בזמן הנכון, תחת פיקוחו של משרד התחבורה, אם זה במעגלים, אם זה בכניסה הדרומית-מערבית, אם זה בעניין של הבטיחות בדרכים, אם זה בעניין של התמרורים.

נאדר סרסור: אחרי הביקורת שהייתה אצלנו אני אמנה מה עשינו ואיך אנחנו מתייחסים לעסק הזה.

נאדר סרסור: ברשותך, אדוני היושב ראש, אתן קצת היסטוריה על כפר קאסם וכאן תעשו היקש ותבינו באיזה מצב אנחנו, כראשי רשויות חדשים – איך היינו ומה אנחנו היום.

נאדר סרסור: כולם יעידו על זה.

נאדר סרסור: אני, כראש רשות נבחרתי בסוף 2008, נכנסתי ב-17.12.2008, משמע ב-1.1.2009.

נאדר סרסור: נכנסתי כשהגירעון המצטבר היה 65 מיליון שקלים, כאשר התקציב הוא 64 מיליון שקלים.

נאדר סרסור: משמע, 100% מהתקציב היה גירעון.

נאדר סרסור: שש משכורות לא שולמו; קרנות מכאן עד בית ג'יבריל; איפה שאתה רוצה 20 או 30 עיקולים; חשמל ומים בבתי-הספר, שזה מצרך יסוד, לא היו.

נאדר סרסור: ומכאן אתה, כראש עיר, תתחיל לתפקד.

נאדר סרסור: מה עוד שאנחנו תחת חשבת מלווה.

נאדר סרסור: אני רוצה לומר לאדוני היושב ראש, אתה היית פעם שר הפנים, פעם שר האוצר, כל פעולה שאני רוצה לעשות בעירייה הזאת אני צריך לקבל אישורה של החשבת המלווה בכפר קאסם.

נאדר סרסור: עובר עלינו חורף, התשתיות ביישובים שלנו, רובם נעשו בשנות ה-70' וה-80', אלא אם אנחנו מפתחים את התשתיות החדשות, לרבות הדרך שדיברתי עליה או הכביש שאנחנו מרים עליו.

נאדר סרסור: כל גשמי ברכה כאלו נפערים בורות.

נאדר סרסור: בכל היישובים, לא בכפר קאסם.

נאדר סרסור: כפר קאסם נחשב ליישוב שמנוהל טוב, כולם יעידו על זה.

נאדר סרסור: בכל היישובים נפערים בורות, שאנחנו מקבלים, לצערנו הרב, גם תביעות מהתושבים במיליוני שקלים.

נאדר סרסור: אם אני רוצה לכסות את הבורות האלו אני צריך לחכות לאישור החשבת המלווה, אחרי שאני עושה מכרז, כי לצערנו הרב, החשבים המלווים הם חשדנים כלפי ראשי הרשויות.

נאדר סרסור: הם חושבים שאנחנו מתחמנים אותם.

נאדר סרסור: זה המצב אנחנו נמצאים בו, זה המצב שאני הייתי בו.

נאדר סרסור: אנחנו, בכוחות עצמנו ובכוחות אחרים - - -

רוני בר-און: אדוני ראש העיר, תגיד לנו מה עשיתם בעניין התשתיות והבטיחות בדרכים.

נאדר סרסור: זו נקודת הפתיחה שאני צריך להגיד, ואחר כך אתייחס למשרד הפנים כי יש לי על משר הפנים ביקורת מכאן עד - - -

רוני בר-און: אבל אין לנו זמן בלתי מוגבל, מר סרסור, אנחנו צריכים להתקדם.

רוני בר-און: תאמין לי, אני ער לכל הצרות, הגירעונות והחשבים המלווים.

רוני בר-און: מי טוב כמוני מכיר.

רוני בר-און: אני מבין שזו הזדמנות לפרוק את אשר על ליבך.

רוני בר-און: אנחנו מעוניינים כרגע במה עשתה העירייה בענייני התשתיות והבטיחות בדרכים, כפי שזה נושא הדיון.

רוני בר-און: על נושאים אחרים נר במקומות אחרים בזמנים אחרים.

נאדר סרסור: זה המקום היחיד שיש לי לר, אדוני, אין מה לעשות.

נאדר סרסור: אני מר עם המשטרה והמשטרה מעבירה תלונות שלי.

נאדר סרסור: מאז שהיה דוח הביקורת לקחנו אותו לתשומת ליבנו.

נאדר סרסור: כל העניין הטכני של בטיחות וועדות - הקמנו את הוועדה, נכון שלא כינסנו אותה בצורה הנאותה ביותר, אבל אני רוצה לומר לאדוני שעניין הבטיחות הוא בראש מעיננו.

נאדר סרסור: זה בשוטף, לא רק עניין של ועדה זו אחרת.

נאדר סרסור: אמנה מה עשינו אחרי דוח הביקורת, כי הכסף, אמר אדוני, הגיע בחצי השני של 2011 ובחצי הראשון של 2011 היה כביש הטבעת.

נאדר סרסור: ביצענו שני מעגלי תנועה במוקדי סיכון, לפי המידע על תאונות דרכים בצומת, מה שנקרא חרסה וצומת - - -.

נאדר סרסור: הותקנו תמרורים חדשים ומומשה תוכנית התמרור שהייתה לפני שלוש שנים.

נאדר סרסור: לא היה כסף, לא היה באפשרותנו לממש את התוכנית הזאת, וכאשר נמצא הכסף הושקע בדיוק לפי התוכנית שהייתה לפני שלוש שנים.

נאדר סרסור: הוסרו 90% מפסי ההאטה הלא תקניים והותקנו חדשים, ואתם מוזמנים לראות את זה.

נאדר סרסור: הייתה צביעה לכל המעברים, אפילו עשינו מעברים קבועים מאבנים משתלבות בשחור-לבן או בכהה-לבן.

נאדר סרסור: הותקנו פסי האטה - ואני מברך את משרד התחבורה על זה – בדוק במקום שהיו בו 12 תאונות.

נאדר סרסור: זה ביציאה מכפר קאסם, בעקלקל הזה.

נאדר סרסור: שם קרו כמה תאונות, שלצערנו הרב היו מעורבים שם שישה ילדים מהיישוב שלי שהם משותקים.

נאדר סרסור: מאז שהצבתי את פסי ההאטה שם אני לא שומע על תאונה אחת, למרות שהתושבים מקטרים עליהם.

נאדר סרסור: אז אני שם חיי אדם מעל הקיטורים.

רוני בר-און: בצדק.

נאדר סרסור: נערכה צביעת מעברי חצייה, הותקנו כל מעקות הבטיחות לפי התוכנית בקרבת מוסדות החינוך.

נאדר סרסור: באתי לעיר הזאת, יש עמודי חשמל שהוצבו בשנות ה-60'.

נאדר סרסור: לא היה תכנון עיר, לא הייתה תב"א, לא היה כלום ושמו את עמודי החשמל.

נאדר סרסור: היום, כאשר הורחב הכביש אני מתמודד עם העתקת עמודי חשמל.

נאדר סרסור: לפי הסטטיסטיקה שלי אני צריך להשקיע 12 מיליון שקל כי חברת החשמל לא מעתיקה עמוד אחד ללא תשלום, אפילו לא עמודי חשמל מעץ, למרות שקיבלנו חוות דעת ממשרד התשתיות שכל עמוד עץ צריך להיות מועתק על-ידי חברת החשמל על חשבונה הפרטי.

נאדר סרסור: אנחנו מתדיינים אתם חצי שנה אם זה על חשבונם או על חשבון העירייה.

נאדר סרסור: למרות זאת, יש שלושה-ארבעה מוקדי עמודי חשמל, שמהווים סכנה בטיחותית.

נאדר סרסור: הקצבתי 170,000 שקל, שזה האמדן לשלושה, ואני מיישם את זה בחודש הזה או בחודש הבא.

נאדר סרסור: אז אנחנו עובדים קשה, אדוני, על מנת להסיר כל ר לא בטיחותי בעיר שנקראת כפר קאסם.

נאדר סרסור: בכפר קאסם פועל מטה בטיחות יישובי, שיוזם פעילות בטיחות בקרב תלמידים וקשישים.

רוני בר-און: הוועדה הוקמה?

נאדר סרסור: הוועדה הוקמה.

רוני בר-און: היא נפגשת?

נאדר סרסור: היא תיפגש.

נאדר סרסור: עם כל הכבוד למר גולן, הוועדה תיפגש, והוועדה אפילו שתשים תוכנית לעשר שנים, כאשר אין לי תוכנית מתאר – הכול בבל"ט.

נאדר סרסור: אין לי תוכנית מתאר משנת 1991, אדוני, אם אתם לא יודעים – שתדעו לכם.

נאדר סרסור: איפה אשים תוכנית אב?

נאדר סרסור: במה?

נאדר סרסור: איפה?

נאדר סרסור: אני רוצה לדעת איפה אשים תוכנית אב כאשר 40% מהיישוב הוא ללא כבישים סלולים.

נאדר סרסור: איפה אשים תמרורים, על העפר?

נאדר סרסור: אם זה על העפר, אז אדרבה.

נאדר סרסור: כולכם מוזמנים, שתגידו לי: שים את התמרור הזה כאן.

נאדר סרסור: אאסוף אותם על חשבון התושבים ואשים אותם.

נאדר סרסור: על עפר לא שמים תמרור.

רוני בר-און: מר סרסור, מה מצאה הביקורת בעניין תקציבים שהיו מיועדים לבטיחות בדרכים והלכו למקומות אחרים?

רוני בר-און: אני אומר עוד פעם, חלילה לא הלכו מחוץ לעירייה, חלילה לא הלכו לצרכים לא של האזרחים - הלכו לחינוך, הלכו לרווחה, הלכו לסעד, הלכו לתעסוקה.

רוני בר-און: לא מעניין אותי, רק לא הלכו לבטיחות בדרכים.

נאדר סרסור: אני רוצה לשאול את אדוני מהביקורת, התקציבים האלה הגיעו ממשרד כלשהו או שהקציבה אותם העירייה?

רוני בר-און: לא, לא, לא, אתה לא מנהל פה דיון עם הביקורת.

רוני בר-און: הדיון מתנהל שאני מנהל את הדיון - - -

נאדר סרסור: אני רוצה להבהיר - - -

רוני בר-און: אבל מר סרסור, אני מנסה להבין האם היו תקציבים בעירייה שהוקצבו לענייני בטיחות בדרכים, תשתיות, כל מה שאנחנו דנים בו עכשיו, ובגלל אילוצים אחרים הלכו לתכליות אחרות של העירייה ושל התושבים של כפר קאסם?

רוני בר-און: לפינוי אשפה, לשיפור פני העיר, למערכות חינוך - אני לא יודע להגיד, רק לא הלכו למקום שבו הם היו מתוקצבים.

רוני בר-און: היה או לא היה?

רוני בר-און: אם היה, איך פותרים?

נאדר סרסור: לא היה ר כזה.

רוני בר-און: תודה רבה.

נאדר סרסור: לא היה ר כזה, אבל אני רוצה להבהיר ר אחד.

נאדר סרסור: כל שנה אני שם 600,000 שקלים לשיפור כבישים, לקרצוף, למעברים, לניקוז.

נאדר סרסור: אני שם הכול יחד, אני לא שם סעיף-סעיף.

נאדר סרסור: נכלל בתוך זה שיפור כבישים.

נאדר סרסור: אני מבשר לך שבכל שנה אני עושה מכרז של 100,000–120,000 שקל על חשבון התקציב השוטף, לא ממוסדות, לא ממשרדי ממשלה, זה מעניין של התקציב הפנימי שלנו ואני שם משפר את התשתיות.

נאדר סרסור: לא ידעתי שיש העברה ממקום אחד לאחר, אין לי ר כזה.

נאדר סרסור: אתם יכולים לבוא ולבדוק את זה.

נאדר סרסור: אדוני היושב ראש, אקח את דוח הביקורת לתשומת לבי.

נאדר סרסור: אתה רואה שהתחלנו ליישם כמעט 60% מכל הביקורת שהיה בדוח.

נאדר סרסור: העניין הפורמלי של הוועדה, של ועדת היגוי ושל ועדות אחרות יקום בתוך הזמן הסביר ביותר – זאת אומרת בתוך שבוע-שבועיים ולא בתוך 32 שנים.

נאדר סרסור: כל הרים שנאמרו בדוח הביקורת יילקחו לתשומת ליבנו, אבל יש מקום לטעון טענה אחת, אדוני.

נאדר סרסור: אני בדעה שלך.

נאדר סרסור: לצערנו הרב, בא מישהו ממשרד הפנים, אולי העוזר של רות יוסף, הייתי אצלכם שם וכל מה שאני אומר עכשיו אמרתי בפניך.

נאדר סרסור: מאז ועד היום הזה אפילו יושב ראש לוועדה לתכנון המרחבי לא שלחתם.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: עיריית קלנסווה, מי מר?

רוני בר-און: מהנדס העיר, מר תאיה, בבקשה.

נאדי תאיה: צהרים טובים לכולם.

נאדי תאיה: רק אתמול נודע לנו על הישיבה הזאת.

רוני בר-און: לא, זה לא נכון.

נאדי תאיה: בצורה אישית, כמהנדס העירייה.

רוני בר-און: בצורה אישית - אז לך, לא "לנו".

רוני בר-און: הישיבה הזאת זומנה פעמים, נדחתה פעמיים, אף פעם לא בגללי.

רוני בר-און: פעמיים נדחתה לא בגללי.

רוני בר-און: יש לך מה להגיד או אין לך מה להגיד?

רוני בר-און: אין לי טענה אליך, אתה לא יודע, נגיד - - -

נאדי תאיה: אני רוצה להגיד, שממלא מקום ראש העיר, בגלל הביקור של שרת החקלאות, לא יכול היה להגיע ואנחנו מייצגים את העירייה.

נאדי תאיה: לקחתי על עצמי להגיע לכאן ולייצג את העירייה לפחות ברים שאני מתמצא בהם, עם משרד התחבורה.

רוני בר-און: מה עשיתם כדי לתקן את הליקויים שהוצגו בדוח?

נאדי תאיה: בשנה האחרונה עיריית קלנסווה עברה מצב קשה.

נאדי תאיה: היה מקרה טרגי של רציחת מנכ"ל העירייה, הייתה נבצרות של ראש העיר.

נאדי תאיה: היו מקרים שהשפיעו על ניהול העירייה - עוזר ראש העיר התפטר, הגזבר התפטר, היועץ המשפטי התפטר.

נאדי תאיה: זה המצב הניהולי שהיה בעיר בשנה אחרונה, לכן יכול להיות שההתייחסות לדוח של מבקר המדינה לא הייתה בהתאם.

רוני בר-און: טוב, אני מבין מה שאתה אומר.

רוני בר-און: אני מבין שהשלטון המקומי בקלנסווה נקלע לבעיות אובייקטיביות, שאנחנו גם לא יכולים לצפות לקבל מענה ראוי, לפחות מענה ברמה שקיבלנו מכפר קאסם, מה הם התחילו לעשות.

רוני בר-און: גם הם עוד לא נמצאים במקום שראש העיר רוצה להימצא.

רוני בר-און: הוא רוצה להיות הרבה יותר קדימה ברים.

רוני בר-און: אבל מכם, בגלל הבעיות האובייקטיביות שלכם, אנחנו לא יכולים לצפות אפילו.

רוני בר-און: אני לא יושב פה עם איזה סרגל ואומר: מה עשית ומה לא עשית.

רוני בר-און: אם אתה יכול להגיד מה כן נעשה – תגיד.

רוני בר-און: אני מבטיח לך שנגלה כלפי עיריית קלנסווה סבלנות בדרך שהיא בה היא תתקן את הליקויים שנמצאו בביקורת עד לדיון הבא, ויהיה לנו דיון מעקב נוסף בעניין הזה.

רוני בר-און: תגיד מה כן עשיתם, מה אתה יודע שנעשה.

נאדי תאיה: אם לעיריית קלנסווה לקח יותר מעשר שנים - כולל ועדות ארציות, כולל ועדה לתכנון ובנייה וכולל משרד הפנים - להכין תוכנית מתאר ועד היום היא לא הוכנה, והיום אנחנו צריכים לגזור ממנה תוכנית אב לתחבורה ולתאם אותם יחד, זה לא פלא שאנחנו מקבלים דוח כל כך גרוע ממבקר המדינה.

נאדי תאיה: יחד עם זאת, אנחנו בעיריית קלנסווה, בשיתוף פעולה עם משרד התחבורה – הנציג שלהם יוסי בלגזל, עמר רשרש והמשרדים שלהם - עושים מאמצים גדולים על מנת לחסל את כל המפגעים והמטרדים שנמצאים בקלנסווה.

נאדי תאיה: הכנו תוכניות חומש והגשנו אותן למשרד התחבורה ביהוד וגם היינו אצל עמר רשרש בנצרת עלית.

נאדי תאיה: אנחנו עובדים יחד על מנת להבטיח ולהקטין את מספר הנפגעים בתאונות.

נאדי תאיה: משרד התחבורה שם דגש על הבטיחות בדרכים בקלנסווה, במיוחד בקרבת בתי-הספר.

נאדי תאיה: רק בשלושת החודשים האחרונים, משרד התחבורה בשיתוף עם עיריית קלנסווה, הכין תוכנית סימון כבישים אשר אושרה על-ידי משרד התחבורה, כולל הצבת תמרורים והיא מתוקצבת ומתוכננת על-ידי משרד התחבורה.

נאדי תאיה: מטרת התוכנית היא להסדיר את התנועה ולהגביר את הבטיחות בדרכים.

רוני בר-און: התחילו לבצע אותה?

רוני בר-און: מר תאיה, אנחנו מוכרחים להתקדם.

נאדי תאיה: שמנו 260 תמרורים בחודש האחרון, כולל עמודים.

נאדי תאיה: עיריית קלנסווה, בשיתוף פעולה עם משרד התחבורה, ביצעה תשתיות מתאימות למשמרות הזה"ב.

נאדי תאיה: התשתיות אושרו על-ידי המשטרה בסיור שנערך יחד אתם לפני שנה, כולל השלמת כל הנדרש והצבת התמרורים המתאימים במקום.

רוני בר-און: חוץ מתמרורים, מה עוד בוצע?

נאדי תאיה: בוצעו מעברי חצייה בקרבת בתי-ספר, בנוסף לאלה שהיו, מאבנים משתלבות.

רוני בר-און: גדרות, מעקות בטיחות?

נאדי תאיה: כולל גדרות בטיחות, שהוצבו בנוסף לאלה שהיו.

רוני בר-און: מה עם הבאמפרים הלא חוקיים?

רוני בר-און: הורדתם אותם?

נאדי תאיה: אגיע אליהם.

רוני בר-און: אבל תגיע כבר.

רוני בר-און: אני צריך לשלוט בקצב הדיון.

רוני בר-און: אתה בא לר על עצמך, לי יש פה עוד הרבה אנשים שמחכים.

נאדי תאיה: אני מגיע.

רוני בר-און: תתקדם עם מה שעשיתם.

נאדי תאיה: ביצענו העתקת מאה עצי דקלים במימון משרד התחבורה, אלה שהפריעו לילדים בקרבת בתי-הספר העתקנו אותם והשלמנו את הריצוף על מנת לאפשר תנועה חופשית בקרבת בתי-הספר.

נאדי תאיה: סגרנו בורות בקרבת בתי-הספר במימון משרד התחבורה, אלה שהפריעו לתחבורה.

נאדי תאיה: בקשר לפסי ההאטה – פסי ההאטה שמדובר עליהם בקלנסווה הותקנו לפני עשר שנים.

נאדי תאיה: הם ברוחב של ארבעה מטר ובגובה מכסימלי באמצע עד עשרה סנטימטר.

נאדי תאיה: בדוח מבקר המדינה מתואר רוחב של 1.5 מטר וגובה של 25 סנטימטר.

נאדי תאיה: זה לא מתקבל על הדעת.

נאדי תאיה: אני לא חושב ש-50% מהרכבים היו עוברים את המכשול הזה.

שמואל גולן: זה קיים בפועל.

נאדי תאיה: אפשר להראות לנו?

נאדי תאיה: אני לא ראיתי.

שמואל גולן: נביא לך תמונה, אם אתה רוצה.

נאדי תאיה: יש לציין שבכל בתי-הספר והגנים מוצבים מעקות בטיחות ממתכת לשם בלימת ריצת התלמידים ביציאתם מבית-הספר, חוץ מבית-ספר אחד, שקוראים לו אלרשדיה.

רוני בר-און: למה לא עושים שם?

נאדי תאיה: שם יש לנו בעיה נקודתית עם המבנה של הדואר והמבנה של קופת החולים, ואין לנו אפשרות לגישה אחרת, חוץ מהגישה הזאת.

רוני בר-און: זו בעיה בלי פתרון, אתה אומר?

נאדי תאיה: יש לה פתרון, אבל בתיאום עם משרד הבריאות והדואר.

רוני בר-און: למה אי-אפשר לתאם את זה?

נאדי תאיה: מתאמים את זה, אבל לוקח הרבה זמן עד שהם נותנים לנו אפשרות לגישה.

נאדי תאיה: אני גם מזמין ממחר לראות את החניונים שנמצאים בתחום בתי-הספר, שהם מגודרים ויש להם יציאה נפרדת כלפי חוץ.

נאדי תאיה: אין גישה לתלמידים.

רוני בר-און: תודה רבה.

שמואל גולן: אני חייב לענות לאדוני.

שמואל גולן: אדוני יודע מי זה מחמוד נסאר?

נאדי תאיה: אדוני, אני אומר לך, אני עוד לא פירטתי את מה שמשקיע משרד התחבורה בכיכרות, בהסדרי תנועה ברחוב הראשי, כמו שהוא אמר לך.

נאדי תאיה: מדובר ביותר מ-10 מיליון שקלים.

רוני בר-און: ומשרד התחבורה מתקצב את זה?

נאדי תאיה: הם מתקצבים והם עובדים.

רוני בר-און: כמה זמן ייקח לבצע את זה?

נאדי תאיה: עובדים, גם היום עובדים בכיכרות.

נאדי תאיה: זה פרויקט עם הרבה כסף, מתקצבים אותו בשלבים ואני מקווה שהמצב ישתפר.

שמואל גולן: אדוני, מחמוד נסאר אתה יודע מי זה, נכון?

גאלב מג'אדלה: מי זה?

שמואל גולן: זה אחד המהנדסים שלו, שמדד את פס המיתון הזה.

שמואל גולן: עזוב, חבל על הוויכוח.

נאדי תאיה: אני רוצה להגיד גם לשר, שהסדרי התנועה בכיכר הכניסה הראשית לקלנסווה הוסדרו על-ידי מע"צ, ומע"צ עד עכשיו עובד בשני מסלולים והכין תוכנית התחברות גם לכביש 97.

נאדי תאיה: אני אופטימי, אדוני.

רוני בר-און: בסדר גמור.

רוני בר-און: אני מאוד שמח, כי חלק גדול מההצלחה תלוי במצב הרוח של מי שצריך לעשות, אם הוא אופטימי זו כברת דרך לקראת ביצוע.

רוני בר-און: אבל צריך גם לעשות מהר, כי חלילה וחס, עם כל התכנונים, אם יקרה עד משהו סתם נצטער על מישהו שכבר היה כסף, היו תוכניות וזה לא הספיק בשבילו.

רוני בר-און: בפעם הבאה נשמע לגבי ההמשך של הרים האלה.

רוני בר-און: יש לי פה עוד ראש רשות, נאסר חיר מפקיעין.

רוני בר-און: בבקשה, אדוני.

נאסר חיר: אני לא יודע למה אני מוזמן, אני לא בדוח מבקר המדינה.

רוני בר-און: אני גם לא יודע למה הוזמנת, אבל כתבת לי פתק שאתה רוצה להגיד משהו.

נאסר חיר: אני רוצה להגיד בקשר לתשתיות.

נאסר חיר: יש לנו בעיה בתוך הכפרים שלנו, שאנחנו נתקלים בה יום-יום.

נאסר חיר: אנחנו לא מרים על שכונות חדשות, שאנחנו מקימים בזמן האחרון, אלא מרים על הגרעין הישן.

נאסר חיר: בגרעין הישן יש באמת בעיה, יש לנו בעיה עם המשרד עצמו בוועדות מקומיות ומחוזיות.

נאסר חיר: במקום להגיש ולקבל תב"א בתוך שנה-שנתיים, זה יכול לקחת כמה שנים טובות עד שמקבלים תב"א בתוך היישוב.

נאסר חיר: זו אחת הבעיות שאנחנו נתקלים בהן.

נאסר חיר: אין ספק שמשרד התחבורה ומע"צ עובדים אצלנו בצורה מסודרת, הם מבצעים את העבודה ואני חייב לציין אותם לשבח, גם אלה שעובדים מולנו.

נאסר חיר: באמת שהם משקיעים הרבה מאוד כסף - - -

רוני בר-און: הנה, עכשיו אני מבין למה באת ולמה הוזמנת.

נאסר חיר: לא דיברו אתי בכלל.

רוני בר-און: מר לנגר, תכין את הצ'קים.

רוני בר-און: אתם מקבלים פה כל כך הרבה מחמאות, תאמין לי...

רוני בר-און: כל פעם שהיו משבחים אותי בדיון כזה הייתי קונס את האנשים...

נאסר חיר: אם אני לוקח את פקיעין, כיישוב קטן שמונה כ-5,500 תושבים, מושקעים בו מאות אלפי שקלים, סכומים די אדירים גם בצמתים, גם בתמרורים, גם בגבשושיות, גם בצביעת מדרכות, גם במעקות, שמשרד התחבורה בעצמו מתקין.

נאסר חיר: אני חייב לציין את זה, שהם מתקינים, לא אנחנו.

נאסר חיר: ככה, שאין שום סכנה שהכסף שיגיע לזה ילך למקום אחר.

רוני בר-און: מספיק שבחים על משרד התחבורה.

רוני בר-און: אני לא יכול לעמוד בזה יותר.

רוני בר-און: די.

נאסר חיר: אבל, אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לכם שיש לנו בעיה עם מה שאמר האדון בקשר למצ'ינג שאנחנו אמורים לשלם.

נאסר חיר: יש באמת בעיה.

נאסר חיר: אם היום כל המשרדים יתעשתו ויגידו שאם יש מצב סוציו-אקונומי שהוא 3, 3.5 או 4, אז צריכים להיות שותפים במצ'ינג של 20% או 30% או 40%, כיוון שזה מעלה את הגירעונות, במיוחד בחינוך ורווחה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: מר מוסקוביץ, בבקשה.

רון מוסקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה לגעת בשלושה רים, אבל לפתוח ולומר מילה טובה לביקורת.

רון מוסקוביץ: אני לא זוכר בשנותיי בשלטון המקומי שהביקורת התעסקה בנושא הזה של בטיחות בדרכים.

רון מוסקוביץ: אני זוכר שהביקורת מתעסקת בהרבה מאוד רים, לא נפתח פה דיון, אבל לדעתי הביקורת הולכת ברשויות המקומיות למקומות היותר קלים לפעמים.

רון מוסקוביץ: פה נעשתה עבודה מאוד חשובה, לטעמנו.

רון מוסקוביץ: אני חושב שלבדוק את הנושא של הבטיחות בדרכים זו משימה ראויה וחשובה, כי באמת מדובר פה בהצלת חיים.

רון מוסקוביץ: לשאלתך בנושא רגולציה, אני מציע להתחיל בקטן.

רון מוסקוביץ: ביום הבטיחות שהיה פה לפני כשלושה חודשים עלה רעיון, שאנחנו לפחות מנסים לקדם אותו בימים אלה, שמנהל מטה הבטיחות ברשות המקומית יהיה חובה וזו תהיה משרה סטטוטורית, כפי שיש משרד סטטוטורית למבקר, למהנדס, לווטרינר, למנהל מחלקת חינוך, יש היום הצעה שדובר יהיה סטטוטורי.

רון מוסקוביץ: אני לא רוצה להביע דעה בעד או נגד, אבל מנהל מטה הבטיחות חייב להיות סטטוטורי, בהיקף הראוי לפי גודל הרשות.

רון מוסקוביץ: אני מאוד מקווה שנקודת המגע - - -

רוני בר-און: זה לא מספיק.

רוני בר-און: הוא צריך לקבל את המשכורת שלו ממשרד התחבורה והוא צריך שיהיו לו כלים לכפות על ראש העיר לבצע את הרים שעולים כדי שאלת חיים.

רוני בר-און: אחרת הוא יהיה דובר של ראש העיר; הוא רוצה – יפטר אותו; לא רוצה – לא יפטר אותו.

רוני בר-און: אחרת לא הרווחנו שום ר, יצרת עוד ג'וב.

רון מוסקוביץ: המצב היום הוא שאנחנו עובדים מול 254 מנהלי מטות, אנשים טובים, אבל 90% מהם - - -

רוני בר-און: אז יהיו לשר שלך עוד 254 תפקידים במשרד התחבורה.

רוני בר-און: תאמין לי, הוא יקנה את זה בשמחה.

רוני בר-און: את כולם הוא יוריד לשלטון המקומי, הוא יסדר שם סדר.

רוני בר-און: לא ייהרגו אנשים בתאונות דרכים בתוך העיריות.

רון מוסקוביץ: אני רוצה רגע לחזור - אנחנו עובדים היום מול מנהלי מטות, ש-90% מהם נושאים בתפקיד אחד נוסף בתוך הרשות, אם לא יותר.

רון מוסקוביץ: הם קב"טים, הם מנהלי רכש והם מנהלי חינוך וכן הלאה.

רון מוסקוביץ: אני חושב שזו הזדמנות טובה לנסות לקדם את העניין הזה.

רון מוסקוביץ: אנחנו מנסים לקדם את זה, אולי גם תהיה הצעת חוק פרטית של חברי כנסת ויוזמה.

רון מוסקוביץ: אני מניח שהמשרד שלנו, לפחות - - -

גאלב מג'אדלה: אין יותר טוב מהשר שלך ליזום ר כזה.

רון מוסקוביץ: בואו לא נשלה את עצמנו, הבעיה היא שמשרד הפנים לא אוהב את העניין הזה.

רון מוסקוביץ: בשיחות שלי באוצר אמרו שהר הזה בעייתי ומרכז השלטון המקומי, המנכ"ל של קובי שנמצא פה, גם אמר לי שעמדתם היא נגד.

רון מוסקוביץ: הם מוכנים לשקול מצ'ינג כזה או אחר.

רון מוסקוביץ: אבל אני אומר שזה משהו שאפשר לבצע, זה משהו שבהחלט ייתן תנופה לנושא של בטיחות בדרכים.

רוני בר-און: אם אתם תשלמו את זה, זה יהיה.

רוני בר-און: אם אתה תפיל את זה על השלטון המקומי, על משרד הפנים ועל משרד האוצר - תכתוב את ההמלצה הזאת על הקרח.

רוני בר-און: היא לא תהיה.

רוני בר-און: גם אם זה יהיה כתוב בחוק, לא ימנו אותו.

רוני בר-און: הנה, אני אומר לך.

רון מוסקוביץ: כרשות, אנחנו מוכנים לתת חלק מהתקציב של הר הזה.

רוני בר-און: לתת את הכסף, לשלוט בבן-אדם ולהכווין אותו מקצועית.

רון מוסקוביץ: היום אנחנו עושים את זה באמצעות מנהלי האזורים, ששניים נמצאים כאן.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: אני לא מנהל את הוויכוח, אתם יודעים יותר טוב.

רוני בר-און: תתקדם האלה, בבקשה.

רון מוסקוביץ: הר השני הוא הנושא שקרוי שירות אזרחי.

רון מוסקוביץ: ישנה יוזמה מבורכת של הממשלה, האוצר, והשר שלנו ביקש שהרשות הלאומית תצטרף לפרויקט של שירות אזרחי.

רון מוסקוביץ: הוקצו לנו 200 תקנים – 100 למגזר החרדי ו-100 למגזר הערבי.

רון מוסקוביץ: בנושא המגזר החרדי – איישנו, לשמחתי, ממש בחודשים האחרונים, 46 תקנים, כולן בנות, במאמץ רב ובדרכים עקלקלות על מנת לגייס ולגרום להשמה של אותן בנות, בעיקר במחוז הצפון, על מנת שיעשו בטיחות פרופר בתוך היישובים, יצילו חיים, ידריכו, ייכנסו למוסדות החינוך ויפעלו ככוח נוסף ומגבה, כשהתשלום הוא ממשלתי לטובת בטיחות בדרכים בתוך הרשויות.

רון מוסקוביץ: לצערי, ואני אומר את זה פה לידידיי ראשי הרשויות, כולל חברי נאדר סרסור, לא זכינו לשיתוף פעולה – אני אומר את זה באופן גורף וכולל - מראשי הרשויות של המגזר הערבי ומנכבדים וממובילי דעה במגזר הערבי.

רון מוסקוביץ: היו אנשים שאמרו: תעשו, אנחנו לא יכולים להיות בחזית; היו אנשים שאמרו: אל תעשו, אנחנו נפריע.

רון מוסקוביץ: אני חושב שאם מרים פה על המגזר הערבי שרוצה לעשות לביתו ומנסה להילחם במגיפה הזאת, של תמותה, של הרג ושל קורבנות בשיעור כפול משיעורם באוכלוסייה, אני חושב שהצעד הזה מתבקש.

רון מוסקוביץ: ר אחרון, שאנחנו הנהגנו והוא די משיק לעניין שבו פתחתי, לנושא הביקורת, ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים גיבשנו בסוף השנה שעברה מדדי בטיחות.

רון מוסקוביץ: המדדים הללו יעודכנו וייבדקו אחת לשנה.

רון מוסקוביץ: נבדוק את כל הרשויות בארץ, ובין היתר נבדוק, והר זה כמובן יפורסם לציבור כולו ולתושבי אותה רשות, נמסור מדד של רשות בטוחה ובטוחה פחות.

רון מוסקוביץ: יש שם את נושא הניצול התקציבי, נושא קיום ישיבות, קיום מטה, הצפת הבעיות וכן הלאה.

רוני בר-און: מר מוסקוביץ, מה תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לשנת 2012?

רון מוסקוביץ: התקציב הנוכחי הוא 312, לפני הקיצוצים הרוחביים.

רון מוסקוביץ: קיצוץ אחד כבר אושר בוועדת הכספים.

רוני בר-און: אתה יכול לתת לי הערכה גסה, אני לא תופס אותך במספר, כמה ממנו מיועד למגזר הלא יהודי וכמה ליהודי?

רון מוסקוביץ: חלק ניכר מהתקציב שלנו מופנה למגזר הערבי, לתוכניות ייעודיות, תוכניות התערבות.

רוני בר-און: שאלתי אותך, אמרת לי 300 וקצת.

רוני בר-און: תגיד לי בגס כמה אתה נותן - - -

רון מוסקוביץ: למשל, אנחנו מעבירים 65 מיליון שקל מתוך התקציב שלנו למשטרת ישראל.

רון מוסקוביץ: להגיד לך שמשטרת ישראל ב-65 מיליון שאנחנו מעמידים לרשותה פועלת בשליש מהכסף הזה במגזר הערבי או ב-20% או ב-50% - - -

רוני בר-און: סלח לי, קודם כול, אתה כן יכול להגיד להם את זה.

רוני בר-און: אז הנה אני אלמד אותך, אולי לא ידעת עד היום.

רוני בר-און: כשאתה נותן 65 מיליון שקל למשטרת ישראל או למשרד לביטחון פנים לשת"פ שאתה עושה אתם, תגיד להם: המספרים של המגזר הלא יהודי בקורבנות ובתאונות דרכים מציקים לי.

רוני בר-און: אז אני מבקש, בכסף שאני נותן לכם, לנסות להגביר מאמץ במגזר הזה.

רון מוסקוביץ: זה בדיוק מה שנעשה וזה בדיוק מה שסוכם ביני לבין מפכ"ל המשטרה ביום ראשון האחרון.

רוני בר-און: סליחה שחשבתי כמוכם, אני מתנצל.

רוני בר-און: אני צריך ללכת להיבדק.

רוני בר-און: אחרי ה-65 מיליון האלה, שהולכים לשת"פ עם המשטרה, ב-250 שנשארו לך, אתה יודע לפלח לי את זה בין יהודי ללא יהודי?

רון מוסקוביץ: אני יכול לומר לך שאנחנו מקצים למגזר הערבי כפול משיעורו באוכלוסייה.

רון מוסקוביץ: את זה אני יכול לומר בלב שלם.

רוני בר-און: אני מקבל את התשובה הזאת כמניחה את הדעת ויותר.

רוני בר-און: תודה רבה לך.

רוני בר-און: הגענו למשטרה סוף-סוף.

רוני בר-און: תגידו לנו, מה יהיה עם האכיפה?

רוני בר-און: אותי מטריד הנושא של האכיפה במגזר הלא יהודי.

רוני בר-און: אני ער לבעיות, אני ער לצרכים של המשטרה, אני ער לחוסרים של המשטרה.

רוני בר-און: תאמינו לי, אני מכיר את ההוצאות האלה מקדימה, מאחורה ואני יכול לתת אותם בעל-פה.

רוני בר-און: בסוף היום אתם רואים לאן התמונה הולכת, אתם רואים שהחבר'ה שם - גם אם זה תשתיות, אם זה תרביות נהיגה, אם זה מצב מכני של רכב, המספרים מרים וטעונים תיקון.

רוני בר-און: בסוף אתם הראשונים שמגיעים לזירות, רואים את התוצאות ובסוף האחריות, אחרי שהיא מונחת על תחבורה או על פנים או על ראש העיר, אתם יודעים שזה נגמר בלובשי המדים.

סנ"צ אלברט אסרף: אדוני תיאר נכון את המצב הקיים ברשויות המקומיות הערביות.

סנ"צ אלברט אסרף: משטרת ישראל עושה לא מעט, במיוחד בתקופה האחרונה, שיתוף פעולה נרחב עם כל הרשויות, כולל ראשי רשויות מקומיות.

סנ"צ אלברט אסרף: אנחנו נפגשים לא מעט עם האנשים על מנת להגביר את המודעות.

סנ"צ אלברט אסרף: כרגע הפעילות המשטרתית ממוקדת הרבה יותר בתחומי ההסברה, מתוך מגמה להדגיש את הנוכחות, להיראות, להסביר ולהגיע לרמת שותפות גבוהה.

סנ"צ אלברט אסרף: יחד עם זאת ובד בבד, אנחנו מפעילים לא פעילויות מבצעיות במאסות קריטיות, במוקדי תאונות חמורים, ולא מעט כתבי אישום חמורים מוגשים כנגד התנהגויות כאלה או אחרות בתוך הרשויות.

סנ"צ אלברט אסרף: המשמעות היא שנעשית לא מעט פעילות של המשטרה בתחום הרשויות.

רוני בר-און: יש לי שאלה.

רוני בר-און: אתמול ראיתי בטלוויזיה שמיום ראשון יתחילו לפעול מצלמות מהירות.

רוני בר-און: כמה אמרתם, 130, 140 בכל הארץ?

סנ"צ אלברט אסרף: כרגע מתחילים עם 60 והמגמה היא לעלות ל-300.

רוני בר-און: מ-60 אלה, אתה יכול לתת לי מספר כמה יהיו בכתמים הצבעוניים של הישוב הלא יהודי, בצפון, במרכז, במשולש?

רוני בר-און: אני מצטער שאני מר במספרים, אבל זה הכלי היחיד שאני יכול לבחון את הרים האלה.

רוני בר-און: כל פעם שאני מתעורר בבוקר אני שומע: תאונה עם שני הרוגים, תאונה חזיתית.

רוני בר-און: בסוף היום נוסעים מדי מהר או אני לא יודע מה.

רוני בר-און: המצלמה הזאת, אני כבר לא נוהג כמעט, אבל אני זוכר שכשהיינו רואים מצלמה הרגל באופן אוטומטי עפה מהגז.

רוני בר-און: אתה כן נוסע מהר, אתה לא נוסע מהר, הרפלקס המותנה הוא שראית מצלמה אתה מרים את הרגל, אז יש לזה לא רק אלמנט מונע אלא גם אלמנט מרתיע.

רוני בר-און: אתה יודע להגיד את החלוקה?

סנ"צ אלברט אסרף: אתה אכן צודק, אבל צריך להבין שהמצלמות הן מצלמות מהירות ומתמקדות בכבישים הבין-עירוניים בעיקר, במאסה הראשונה שלהן.

סנ"צ אלברט אסרף: לא מעט מצלמות – ואני מדגיש, לא מעט - ממוקדות בפאתי כניסה ליישובים ערביים, ראה ואדי עארה.

סנ"צ אלברט אסרף: אם זכרוני לא מטעה אותי, בין שלוש לארבע.

גאלב מג'אדלה: שלוש.

סנ"צ אלברט אסרף: שלוש, שזה משמעותי, זה מכובד.

גאלב מג'אדלה: מהחדשות אתה מתכוון.

סנ"צ אלברט אסרף: כן, כן.

סנ"צ אלברט אסרף: ונוסיף עוד מצלמות שנמצאות סמוך לג'סר א-זרקא ולפרדיס בכביש 70, אז אנחנו רואים לא מעט השקעה שלנו.

גאלב מג'אדלה: בג'סר היא כבר מוצבת.

סנ"צ אלברט אסרף: כן.

סנ"צ אלברט אסרף: ככל שהפרויקט הזה יקבל את המשאבים - - -

גאלב מג'אדלה: בין עתלית לג'סר.

רוני בר-און: מה יש לך?

רוני בר-און: קיבלת את כל המפה לדעת - - -

גאלב מג'אדלה: אני נוסע הרבה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: אני יכול לומר משהו לאדוני?

רוני בר-און: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אני נוסע הרבה בכבישים, לצערי הרב.

רוני בר-און: למה?

גאלב מג'אדלה: זו סכנת חיים.

גאלב מג'אדלה: לקחתי אוטו כשהחלפתי את כבוד הפרופסור עם 21,000 ק"מ, היום 167,000, בשנה ושבעה חודשים.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לאדוני משהו בהזדמנות הזאת ברוח טובה.

גאלב מג'אדלה: אני גר בבאקה אל-גרבייה, יש הפרעה לתחבורה הסדירה בבאקה לאין שיעור, לא אמנה את זה כאן עכשיו.

גאלב מג'אדלה: זה פשוט מעצבן.

גאלב מג'אדלה: אתה רואה שוטר מגיע בבוקר לבאקה, עומד במקום שנוח לו ועוצר את הנשים שהולכות להביא את הילדים לבית-הספר בלי חגורה, בלי אורות, בודק רישיונות.

גאלב מג'אדלה: זה מאוד חשוב, אבל המופרעים, שסוגרים את הכבישים ומונעים את זרימת התנועה או עומדים על הכביש עצמו וחוסמים אותו ועושים רים איומים ונוראים - לא מגיעים אליהם, לא מתייחסים אליהם.

גאלב מג'אדלה: אבל להעמיד אישה בבוקר - - -

רוני בר-און: גאלב, שמענו, באמת- - -

גאלב מג'אדלה: זה לא התפקיד שלו.

רוני בר-און: אתם לא בנים יחידים בר הזה.

רוני בר-און: תאמין לי, זה קורה בכל מקום, זה גם במבשרת, גם בירושלים וגם - - -

גאלב מג'אדלה: אולי יעשו את המשימה האמיתית שלהם, ואני אומר לך, אני רואה את זה.

גאלב מג'אדלה: פעם אחת גם הערתי לשוטר.

רוני בר-און: תודה, חבר הכנסת מג'אדלה.

רוני בר-און: כן, אם אתה רוצה להשיב אתה יכול.

סנ"צ אלברט אסרף: אני מדגיש, נושא השותפות של המשטרה המקומית עם אנשי הרשות היא מאוד חשובה.

סנ"צ אלברט אסרף: בעיות כאלה צריכות לבוא לפתחנו.

סנ"צ אלברט אסרף: אני מבטיחך שניתן את הדעת עליהן.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

רוני בר-און: עכשיו חוזרים לאכיפה בתוך הרשויות.

רוני בר-און: נמצאה טענה כנגד המשטרה בדוח הביקורת, שהנושא של האכיפה של החובות של הרשויות המקומיות בקשר למפגעים, בקשר מוסדות חינוך, בקשר למיתון תנועה וכל כיוצא באלה, המשטרה צריכה להתריע ולהגיד, כי כל הוועדות האלה של הבטיחות בדרכים והאנשים שימונו, הם עובדים אצל ראש העיר.

רוני בר-און: אז הם יכולים מהיום עד מחרתיים להתריע, אבל אתם יודעים, הכוח של המשטרה הוא הרבה יותר גדול בר הזה.

רוני בר-און: הנוכחות הזאת, להסתכל, לראות, בבחינת רפואה מונעת.

רוני בר-און: להגיד: זה מפגע בטיחותי, לכתוב מכתב לראש העיר.

רוני בר-און: תאמין לי, הוא יקבל מכתב ממפקד המחוז הוא יתקן את זה, כי בפעם הבאה שתהיה שם תאונת דרכים מפקד המחוז יראה לו: אדוני, כתבתי לך.

רוני בר-און: מה עשית עם הר הזה?

רוני בר-און: זה חלק מהר.

רפ"ק יוני גיז: יש את זה.

רפ"ק יוני גיז: כשמהנדסי התנועה שלנו מגיעים לזירת תאונת דרכים יוצאת סקירה של המהנדס ואותה רשות דרך מקבלת את הממצאים מהסקירה.

רפ"ק יוני גיז: אנחנו מתחילים עכשיו את הבחינה להביא לדין, מהדרג השני – לא מי שגרם לתאונת הדרכים אלא מהדרג השני.

רוני בר-און: הייתי מציע, ברשותכם, קצת יותר רחב.

רוני בר-און: בסוף, הידע או הזיכרון הארגוני מכל הצרות האלה מצוי אצלכם, אצל הבוחנים שלכם.

רוני בר-און: הם יודעים להגיד למה זה קרה, איפה זה קורה יותר מדי, איפה השכיחות.

רוני בר-און: להוציא בעניין הזה רעיון מסדר אחד ולגרום לאנשים האלה להבין מה יותר נכון לעשות.

רוני בר-און: מה מבין ראש עיר בתאונות דרכים?

רוני בר-און: בחרו אותו כי הוא יודע לר, הוא יודע לעשות חינוך, הוא יודע לעשות רווחה, הוא יודע לעשות רים אחרים.

רוני בר-און: הוא באמת לא מבין בתאונות דרכים.

רפ"ק יוני גיז: יש לנו בעיה לא פשוטה במגזר, שחלק לא קטן מתאונות הדרכים אנחנו לא יודעים וכשרוצים להשקיע את הכסף גם לא יודעים איפה.

רפ"ק יוני גיז: כי אם שמים שלט עם השם של הכביש, השלט לא מחזיק הרבה זמן.

רפ"ק יוני גיז: ואז, כשכבר קרתה תאונת דרכים, לא יודעים למקם אותה.

רפ"ק יוני גיז: כשרוצים לבוא ולהגיד איפה מוקדי תאונות הדרכים, זו בעיה לא פשוטה.

שמואל גולן: זה בדיוק מה שהצגנו פה.

שמואל גולן: העברת המידע הזה, מה שנקרא הטיפול התגובתי.

שמואל גולן: הם צריכים לנתח את התאונות ולהעביר את זה אחרי זה כהנחיות לרשות המקומית.

שמואל גולן: יש בעניין הזה ליקוי.

רון מוסקוביץ: היום יש לנו פרויקט שפותר את הבעיה זאת.

רון מוסקוביץ: מימנו GPS למד"א, שהוא דוקר את המקום ברגע שהוא מגיע לפצוע, ואז המידע הזה מצוי.

רוני בר-און: הוא לא תלוי גניבת השלט מאלומיניום, נכון?

רון מוסקוביץ: נכון.

רוני בר-און: אפשר לעשות שלטים מפלסטיק?

רוני בר-און: אולי פלסטיק לא יגנבו.

שמואל גולן: עשו את זה בדרום.

שמואל גולן: ניקבו את זה בחורים.

רפ"ק יוני גיז: כנראה שזה בדרגה יותר גבוהה, שזה לא החומר של השלט אלא דווקא השלט, מה שמסתתר מאחורי השלט.

רוני בר-און: תודה רבה לך, סגן ניצב אסרף ותודה רבה רב פקד יוני גיז.

רוני בר-און: יש פה עוד מישהו שרצה להגיד משהו ולא פניתי אליו?

רוני בר-און: מי אדוני?

דן קדרון: שירתתי במרכז הובלה כקצין מדור בטיחות.

דן קדרון: זכינו עכשיו בפרס הרמטכ”ל לבטיחות.

דן קדרון: אחרי 34 שנות שירות, מתוכן 28 במרחב איו"ש, כולל במגזר הלא יהודי, ועד היום אני מתנ ומטפל בנושא הזה.

דן קדרון: הייתי אחראי על המחלקה של המשאיות שמביאות את האספקה לכל היישובים.

דן קדרון: כל קו שנוסע לאיו"ש או למגזר, מעלה אפרים או עטרת.

דן קדרון: הייתה תאונה קשה מאוד אחרי עטרת, בדרך לטלמון, כתוצאה מתשתית של הכביש.

דן קדרון: היה שם בור ענק ומשאית הקירור של האספקה הגיעה לשם.

דן קדרון: היה שם חור ענק, שלא סימנו אותו.

דן קדרון: זה היה בשעה 6:00 בערב, כשהכול חשוך ואין תאורה.

דן קדרון: הוא נכנס לתוך הבור, כי הוא לא היה מסומן ולא ראה אותו.

דן קדרון: היה לו פיצוץ בגלגל הקדמי, המשאית החליקה, נעמדה לרוחב, התהפכה ועלתה באש.

דן קדרון: זו תאונה אחת.

דן קדרון: הייתה לי עוד תאונה אחת – אני מראה ליושב-ראש שזו לא אשמת הנהגים, זו אשמת התשתית הרעועה - משאית נסעה לכיוון אלפי מנשה בעלייה, והגיעה משאית גדולה הגיעה מימין.

דן קדרון: הנהגים שלי מחונכים.

דן קדרון: אמרתי להם: רכב יותר גדול מכם, אתם יורדים לשוליים בעדינות ואדיבות – שווה חיים.

דן קדרון: הוא ירד לשוליים בעדינות, אבל השוליים שם הם כמו חול והוא נעמד על הצד.

דן קדרון: ביום אחד שתי משאיות קירור התהפכו על הצד בגלל התשתיות של הכבישים.

דן קדרון: לא הייתי הולך הביתה, חיכיתי כל יום בבסיס עד 11:00–12:00 בלילה, עד שהמשאיות חזרו ואז יכולתי ללכת לישון.

דן קדרון: אני חושב שבנושא הזה צריך לעשות תשתית יותר טובה בכבישים שם כי זו בעיה.

דן קדרון: את הנהגים שלי תדרכתי עד הסוף וגם קיבלתי פרס בטיחות.

דן קדרון: אני מודה ליושב-ראש ואני פנוי לעזור לוועדה לבטיחות בדרכים בכל נושא.

רוני בר-און: תודה רבה לך.

רוני בר-און: נציג האוצר, אתה רוצה להגיד משהו?

רוני בר-און: פעם ראשונה שיש דיון פה שלא תולים את זה בכסף.

דולב: אין לנו מה להגיד.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: עמותת "עיניים בדרכים".

רוני בר-און: עורכת הדין קרן גרין, בבקשה.

רוני בר-און: במהירות רבה, כי אנחנו צריכים לסיים.

קרן גרין: אעשה את זה בקצרה.

קרן גרין: אני מתנת ב"עיניים בדרכים", אני גם יו"ר הנהגת הורים בבית-ספר בקדימה-צורן.

קרן גרין: הסיבה שאני פה היא כדי לספר שאכיפה זה מאוד חשוב, תשתיות זה מאוד חשוב אבל אין כמו שינוי התנהגות, ומוכח שאפשר לעשות את זה.

קרן גרין: אנחנו מרים על פרויקט שנקרא "נָשֵק וסע".

קרן גרין: בכניסה לבית-הספר עומדים ההורים בתורנות יומית, כל הורי בית-הספר משתתפים בתורנות הזאת.

קרן גרין: הם עומדים עם וסט צהוב, עוזרים לילד לצאת מהרכב, להוציא את התיק בצורה בטוחה בכניסה לבית-הספר, והרכב ממשיך.

קרן גרין: אין צפירות, אין פקקים, יש תרבות נעימה יותר, נחמדה יותר בבוקר, והבטיחות בדרכים מעל הכול.

קרן גרין: זה לא טוב רק לבית-הספר, אלא זה טוב לחינוך קהילה שלמה בכל היישובים, גם במגזר הלא יהודי.

קרן גרין: ההורים, כשהם לוקחים חלק, הם עוברים איזושהי הדרכה.

קרן גרין: הנושא של הבטיחות בדרכים נכנס להם למודעות, הילדים מבינים שהם צריכים לחגור, לא לשבת עם התיק על הגב, ובעצם אנחנו משלימים את מה שקורה בבית-הספר גם בבית וגם בסביבה.

קרן גרין: זה משהו שקורה ביישובים בארץ, לצערי, עדיין לא במגזר הלא יהודי.

קרן גרין: נשמח גם לעשות לכם סיור, גם לעשות את זה גם במגזר הלא יהודי.

קרן גרין: אבל זה משהו שיכול לעבוד ממחר בבוקר, עם אותן תשתיות, עם אותה אכיפה.

רוני בר-און: תודה רבה, תבורכו.

רוני בר-און: יש עוד מישהו שלא נשמע?

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: מר לנגר, אתה רוצה להעיר?

אלכס מילר: אני שמח על התשבחות שקיבלנו עד עכשיו.

אלכס מילר: אנחנו משקיעים מאמץ גדול, נמשיך לעשות את זה ביתר שאת, וכל רשות שתצטרך סיוע ספציפי, עזרה והדרכה - נעמוד לשירותה.

רוני בר-און: מר גולן, תקלקל לו את המצב-רוח בבקשה.

שמואל גולן: אקלקל לכולם.

שמואל גולן: קודם כול, על עובדות.

שמואל גולן: ראש עיריית כפר קאסם, אני לא אוהב להתווכח על עובדות, אבל אקריא לך מספר התקציב שלך.

שמואל גולן: בשנת 2008 תקצבת ב-880,000 - - -

נאדר סרסור: לא אני תקצבתי, אדוני.

שמואל גולן: אני אומר "ראש עיריית כפר קאסם".

שמואל גולן: 520,000 נוצלו; בשנת 2009 – 766,000, מתוכם 244,000 נוצלו.

שמואל גולן: כלומר, הכסף הלך למשהו אחר.

שמואל גולן: בשנת 2010 היית כבר?

שמואל גולן: נוצל 300,000 שקל מתוך 1 מיליון.

שמואל גולן: אלה העובדות.

נאדר סרסור: אדוני, זה לא כסף שהתקבל ממשרד ממשלתי כלשהו.

רוני בר-און: אדוני ראש העיר, אתם אמרתם מה שאמרתם, עכשיו אנחנו מסכמים במה שנקרא סיבוב לאחור – אלה שפתחו ראשונים מסכמים אחרונים.

רוני בר-און: תן למשנה למנכ"ל, מר גולן, לומר את רו בבקשה.

שמואל גולן: מבחינת העובדות, לזה היושב-ראש התכוון כשהוא אמר שחלק מהתקציבים נוצלו לרים אחרים.

שמואל גולן: כשאנחנו עוסקים פה בנושא של חיים ומוות ראוי לקחת את זה לתשומת לב ולנצל את כל התקציבים האלה.

נאדר סרסור: אני רוצה שמדינת ישראל תשקיע בנו יותר מפי ארבעה מאשר במגזר היהודי.

רוני בר-און: אדוני ראש העיר, אנחנו יושבים פה כמעט שעתיים.

רוני בר-און: שמרנו על איזשהו סוג של מתווה דיון רגוע, אז אני מציע להמשיך.

שמואל גולן: ר שני, אדוני היושב-ראש, התייחסת לנושא של הרגולציה והמצ'ינג.

שמואל גולן: הרגולציה היא בעייתית מאוד, במיוחד במגזר הלא יהודי.

שמואל גולן: המעורבות שם צריכה להיות הרבה יותר גדולה מאשר במגזר היהודי, לצערי הרב.

שמואל גולן: חלק מהמקומות האלה מנוהלים על-ידי ועדות ממונות.

שמואל גולן: התשבחות שניתנו פה למשרד התחבורה זה כי הוא הבין כבר לפני הרבה שנים שהוא צריך לעסוק בעניין הזה במעורבות ישירה ולא להקצות תקציבים, כי התקציבים, לצערנו הרב, לא נוצלו לטובת הרים האלה.

שמואל גולן: יש חברה, שמנכ"ל משרד התחבורה לא הזכיר אותה פה, חברה שמיועדת לעניין הזה – למיטב זכרוני, קוראים לה "גדיש".

שמואל גולן: היא זו שעושה את כל הפרויקטים במגזר הלא יהודי בצפון.

אלכס מילר: יש כמה חברות.

שמואל גולן: אני מכיר אחת.

שמואל גולן: לכן שם המעורבות של הרגולציה חשובה יותר, כולל מה שהזכרת פה.

שמואל גולן: לגבי המצ'ינג - אנחנו בוחנים את זה השנה.

שמואל גולן: זה נכון, כאשר משרד התחבורה מקצה 70% לתקציב ואומר לרשות ש-30% היא תביא, אין להם יכולת להביא את ה-30% אז הלכו ה-70%.

שמואל גולן: הם לא מסוגלים להביא את הר הזה וצריך לתת לזה פתרון.

שמואל גולן: השנה אנחנו בוחנים את כל סוגיית המצ'ינג, זה לא רק פה, גם ברווחה וגם ברים אחרים.

שמואל גולן: צריך לתת לזה תשובה.

שמואל גולן: לגבי התמונה הכוללת - התמונה היא עגומה מאוד.

שמואל גולן: אמנם הצגנו רק שתי רשויות מקומיות, אבל התמונה דומה בהרבה מאוד רשויות במגזר הלא יהודי.

שמואל גולן: נתוני הפתיחה שלהם הם גרועים מאוד.

שמואל גולן: צריך לעשות חשיבה כיצד מדרבנים את העניין הזה ונותנים לזה תנופה, במיוחד ברים החשובים ביותר, כי אם אנחנו באים ליישובים שאין מדרכות ואנחנו רואים שילדים חוזרים מבתי-הספר והולכים לאורך הכביש, אז מספיק נהג אחד מתפרע, לא צריך יותר מזה בכדי לפגוע בילדים האלה, אז לעולם לא נפתור את הבעיה הזאת.

שמואל גולן: צריך להשלים את הפערים בצורה כזו או אחרת ואני יודע שזה הרבה כסף.

שמואל גולן: אבל, ואני אומר את זה פה, צריכה להיות גם השתתפות בעלים.

שמואל גולן: זה ר שמאפיין חלק מהיישובים במגזר הלא יהודי, אמרתי את זה בתחילת הדיון ואני אומר את זה גם עכשיו, הם לא עוסקים בגבייה, לא עוסקים בהשתתפות בעלים.

שמואל גולן: כשלא עוסקים בעניין הזה ולא לוקחים כסף אז אין כסף, כשאין כסף לא מתחזקים, ולא תמיד צריך להפיל את האחריות רק על הדרג הממשלתי בעניין הזה.

שמואל גולן: לגבי חינוך – עסקנו פה רק בזעיר אנפין בנושא הזה.

שמואל גולן: משרד החינוך לא מיוצג פה, הוא אחראי על העניין הזה.

שמואל גולן: תוכנית זה"ב – כשהיינו ילדים עסקנו בזה"ב – זהירות בדרכים.

שמואל גולן: את הר הזה צריך להטמיע שם ולעשות אותו, ועל-ידי זה נביא אותם לרמת הבנה שהנושא הזה חשוב.

שמואל גולן: לסיכום, התוכנית המניעתית היא התוכנית החשובה ביותר.

שמואל גולן: כמובן שצריך לטפל גם תגובתית, אבל המניעתית היא החשובה ביותר, ולעניין הזה צריך להעמיק גם בביקורת שלנו וגם צריך לקחת את זה לתשומת לב כדי לתקן את העניין.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת עמאר, אתה רוצה להוסיף משהו?

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, שמעתי כאן תשבחות על משרד התחבורה והשקעה של משרד התחבורה.

חמד עמאר: אבל עם כל זה, כשאנחנו מחלקים את התקציב ונכנסים לפרויקט ביישוב ערבי, ביישובי המיעוטים, במקום שייקח שנה לוקח שלוש וארבע שנים בגלל חלוקת התקציב.

חמד עמאר: אם יש תקציב, צריך לדעת לקחת את התקציב ובתוך תקופה קצרה לסיים את הפרויקט, כי אותו פרויקט שאנחנו מבצעים בשביל לשמור על הבטיחות יכול בסופו של ר להתהפך ולגרום לתאונות דרכים ולסכן חיי אדם.

חמד עמאר: לכן חלוקת התקציב במגזר הערבי צריכה להיות שפרויקט יתחילו ויסיימו, לא למשוך את זה כמה שנים.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני ממליץ למשרד התחבורה להקים צוות ייעודי שיכלול את כל הגורמים.

גאלב מג'אדלה: לא אמר מוסקוביץ שהצוות שלו הגיע למסגדים, כדי שבימי שישי ירו על הצלת חיי אדם.

גאלב מג'אדלה: זו תוכנית מאוד מסודרת.

גאלב מג'אדלה: אבל אני חוזר ואומר, תקימו צוות מיוחד, אמיתי, שיר על תרבות נהיגה והתנהגות אבל גם איך מגייסים את הממשלה לתוכנית לאומית מיוחדת לנושא הזה, כי מדובר בחיי אדם.

גאלב מג'אדלה: לא דיברנו כאן על תאונות והריגה בחצר הבית, שהשיעור שלהן עוד הרבה יותר גבוה ביישוב הערבי מאשר ביישוב היהודי.

גאלב מג'אדלה: ההמלצה שלי אליכם, ניקח צוות מיוחד, מקצועי, שייקח את כל הרבדים של המשרד, נתחיל מההתנהגות ונסיים בתוכנית לאומית תקציבית ייעודית לתשתיות באמת לשנתיים-שלוש.

גאלב מג'אדלה: לדעתי, נראה שיפור גדול.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני מודה לכל המשתתפים.

רוני בר-און: נקיים דיון מעקב בתוך תקופה של כחצי שנה.

רוני בר-און: נראה מה עוד משתפר בעניינים האלה, מה כל צד מקדם – גם העיריות, גם הרשות לבטיחות בדרכים, גם המשטרה, גם המשרדים הנוגעים בר.

רוני בר-און: משרד הפנים לישיבה הבאה יבוא בדרג מנכ"ל ומעלה כדי שגם יוכל להתחייב בשם משרד הפנים מכוח האחריות שלו כלפי השלטון המקומי.

רוני בר-און: אני מודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.