ועדת המשנה לקשרי ישראל והקהילות היהודיות בעולם, כנסת 18, פרוטוקול מספר 3, 2012-01-24 14:00

עינת וילף: צהריים טובים, אני מתנצלת על האיחור, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה השלישית של ועדת המשנה ליחסי ישראל והעולם היהודי.

עינת וילף: המטרה היום היא לעסוק בכסף.

עינת וילף: אנחנו לוקחים את אמירתו של יאיר לפיד ושואלים איפה הכסף, היום נשאל איפה הכסף ביחסי ישראל והעולם היהודי.

עינת וילף: אם ניקח את שני הדיונים האחרונים שהיו לנו בהם ביקשו לשים דגש על הפרדיגמה החדשה, החוזה החדש, עיצוב חדש של יחסי ישראל והעולם היהודי, אנחנו יודעים שאין דרך יותר טובה לדעת מה סדרי העדיפויות של חברה, של מדינה, של גופים מאשר לבדוק היכן הם מקצים את הכספים שלהם.

עינת וילף: ביקשתי היום לקבל הצגה, על מה מושקעים הכספים שהמוקדשים לנושאים שהם לטובת חיזוק הקשר שבין ישראל לעולם יהודי ושאינם קשורים לנושאי עלייה וקליטה.

עינת וילף: כלומר, שלא קשורים לנושאים ההיסטוריים, אלא משקפים בתקווה ככל הניתן, את הכיוון אליו אנחנו חושבים שרצוי ללכת.

עינת וילף: נתחיל עם הצגה, שהכין המכון לתכנון מדיניות.

עינת וילף: הסוכנות היהודית תציג כמובן גם את תקציביה, משרדי הממשלה וגם אנשים שביקשו להציג רעיונות ופרויקטים.

עינת וילף: אני מקווה שבעקבות כך שיהיו לנו הנתונים, המטרה, תלוי בבסיס מה שנלמד היום, אולי להוציא קריאה לממשלה ולגופים לתת עוד.

עינת וילף: בבקשה דב מימון מהמכון לתכנון מדיניות.

דב מימון: תודה רבה כבוד היושבת ראש.

דב מימון: במפגש הקודם, הזכרנו את הפרדיגמה, בגדול זה פרויקט רב-היקף, מאמץ לאומי של העם היהודי שכולל שישה מאמצעים גדולים.

דב מימון: אתם זוכרים שיש חשיפה לישראל – חוויה ישראלית, זהו הדבר הגדול ביותר שיכול לחזק את הקשר בין יהודים מהארץ לבין יהודים מחו"ל.

דב מימון: אם הדברים היו ברורים לפני דור אחד שהיהודים היו עם אחד, הדברים פחות ופחות ברורים וחשוב להשקיע כמה שיותר מהר כסף כדי לשמר את המשאב האסטרטגי הזה למדינת ישראל, מה שנקרא 'יהדות התפוצות' להשקיע משאבים בקשר.

דב מימון: ככל שעובר הזמן אנחנו בעצם צריכים להשקיע הרבה יותר כדי לשמר את הקשר כדי שלא ילך לאיבוד.

דב מימון: הדבר הראשון הוא 'חוויה ישראלית'.

דב מימון: הדבר השני שהזכרנו הוא הפצת תרבות יהודית וישראלית בתפוצות.

דב מימון: חשוב שהיהודים יבואו לארץ, אבל אם רק מגיעים לארץ ואחר כך חוזרים לטקסס אוניברסיטי ולא משמרים את הקשר בזמן ולא מפיצים להם תרבות איכותית ולא משמרים להם את הקשר עם תכניות של E-learning ודברים אחרים.

דב מימון: אם לא נעשה את זה האנשים יאבדו ואנחנו נבזבז את המאמץ שהשקענו בהם.

דב מימון: הדבר השלישי, חיזוק החינוך היהודי - שהוא בעצם עם אוכלוסיית הגרעין של הקהילות – הדבר חשוב מאוד, כי זה מה שמחבר את היהודים בארץ ואת היהודים בחו"ל וזה כמובן יהדותם.

דב מימון: ככל שיש יותר יהדות יש יותר קשר לישראל.

דב מימון: הדבר הזה לא צריך להיות רק בחו"ל, הוא צריך להיות גם בארץ בתכניות משרד החינוך ובבתי מדרש.

דב מימון: במפגש הקודם, גם הזכרנו שישנם עוד דברים נוספים והוא מאמץ מקביל שיכול להיות בשיתוף וכן פרויקטים ל"תיקון עולם, – אתם זוכרים שהזכרנו שאנחנו רוצים שאף יהודי לא יישאר מאחור.

דב מימון: זאת אומרת שיש אוכלוסיות שאולי מתחברות לישראל, אבל יש כאלה שלא אוהבים כל כך את הקטע השבטי, ולכן רוצים פרויקטים של נסיעה לסומאליה או למקום אחר שהוא הרבה יותר הומניטארי בממדים אחרים של היהדות שלא קשורים דווקא למדינת ישראל.

דב מימון: אפשר שישראלים ויהודים מהתפוצות ייסעו יחד לשם ואולי בחיבור קודם, הכשרה ב"משאב" או בדומה, ניתן לעשות אולי משהו הרבה יותר יעיל.

דב מימון: המאמץ השישי שהזכרנו הוא מפני שאנחנו רוצים שיהיה מחר ולא רק "תגלית" של היום אלא גם פרויקטים אחרים, זה לעשות קרן יזמות כדי לקדם פרויקטים – זה מאמץ שממש צריך לעשות.

דב מימון: כל הדברים האחרים היום מתבססים על פרויקטים קיימים וצריך להגדילם בסדרי גודל כדי להפוך אותם למאמץ לאומי של העם היהודי.

דב מימון: מבחינה תקציבית, תראו שיש השתתפות של מדינת ישראל בכל מאמץ ומאמץ, השתתפות של העם היהודי, תורמים מהארץ ומחו"ל ובנוסף לזה ארגונים והקהילות.

דב מימון: השתתפות המשתתף, זה די הרבה כסף.

דב מימון: בדקנו שכדי לקחת כסף מצעירים מירוחם, נתיבות, דימונה, תל אביב או מזוגות צעירים, כדי להשקיע בילדים הטובים שלנו בחו"ל, צריך גם להצדיק שאנחנו גם תורמים למשק הישראלי בכסף הזה.

דב מימון: כמו שאתם רואים, לחשיפה לישראל יש די הרבה כסף, מדובר על מיליוני דולרים לשנה לפרויקט שמגיע לבשלות שלו.

דב מימון: אתם רואים שמול הכסף של ישראל יש גם כסף של matching של הקהילות – זה מאמץ לאומי אדיר.

דב מימון: בנוסף לזה עם "תגלית" זה לגמרי חינם.

דב מימון: ברור שמי שבא למרכז הבין-תחומי ללמוד שישה חודשים הקמת סטארט-אפ הוא ישלם כסף מכיסו, ישקיע כסף או יבזבז כסף בזמן שהותו כאן.

דב מימון: בסך הכל מדובר בתקציב אדיר.

דב מימון: מתוך הסכום שמופיע כאן 647 מיליון דולר, זה סכום ענק אם הפרויקט מגיע לכל הקיפו, אנחנו רואים שמדינת ישראל משקיעה רק 20% מהכסף, אבל התרומה למשק הוא 3.89%, זאת אומרת שעל כל דולר שמשקיעה מדינת ישראל התרומה למשק היא כמעט 4 דולר כנגד כל דולר של מדינת ישראל.

דב מימון: זאת אומרת שלא רק שאנחנו משקיעים בעתיד, באותה שנה תקציבית ההשקעה גם כדאית.

דב מימון: יש חשיבות לניתוחים האלה שעשינו בהמלצה של מנואל טרכטנברג שהיה בזמנו במשרד ראש הממשלה והמליץ לנו לחזק את הקו הזה כדי להצדיק את ההשקעות האלה.

דב מימון: מאמצים אחרים בנויים גם בצורה הזאת, כמו שאתם רואים שלא תמיד ההשקעה של ישראל היא כדאית כל כך.

דב מימון: יש פרויקטים שרוב הכסף מושקע בחו"ל ולכן אין הרבה כסף.

דב מימון: "תיקון עולם" הכסף מגיע, אבל לא כל כך מגיע לארץ, קרן היזמות וחיזוק היהדות בארץ כמובן שהכסף מושקע בארץ.

דב מימון: מה זה אומר מבחינת הכסף?

דב מימון: היום, כמו שאתם רואים, פרויקטים כמו סיורים חינוכיים "תגלית", אכן הם יושמו כמעט לפי התכנית.

דב מימון: 90% מהתכנית יושמה.

דב מימון: יש מאמצים אחרים כמו תיכון למשל או פרויקטים אחרים שעדיין לא יושמו.

דב מימון: כלומר, חלק מהפרויקטים יושמו ופרויקטים אחרים לא נוספו.

דב מימון: רואים בשקף שמתוך הפרויקטים השונים יש פרויקטים שהתרומה למשק הרבה יותר גדולה כי מדינת ישראל תשקיע פחות כסף ובעצם תקבל הרבה יותר כסף.

עינת וילף: אתם מציגים את ההמלצות?

דב מימון: אלו ההמלצות.

דב מימון: אנחנו נראה בהמשך, את הביצוע ואת יישום ונוכל להבין את הפער ונוכל לראות מאיפה הוא נוצר.

דורון קרני: סליחה, בסיורים החינוכיים ב"תגלית", המספרים לא ממש מדויקים.

דב מימון: לא.

דב מימון: כי זה היה בתכנית שכתבנו וזה לא מה שקורה בפועל.

דב מימון: זאת אומרת שאם אנחנו נעשה את כל המאמצים לפי המספרים האלה נגיע ל- 105 אלף שהוא המספר בכל שנתון של יהדות מחו"ל, וכל אחד מגיע לפחות פעם אחת לאר, זה המאמץ האינטגרטיבי.

דב מימון: אם אנחנו עושים את כל המאמצים האלה נגיע בסך הכל למצב של להפוך את המגמות השליליות שאנחנו רואים כאן.

דב מימון: לכן כשמדובר על מאמץ כמו "תגלית" זה כמו זריקת תרופה כי לא השקענו במשך השנים ובנוסף לכך הרבה פרויקטים אחרים כדי שלא להגיע למצב שצריך להציל את האנשים ברגע האחרון כשהם כבר התרחקו.

דורון קרני: אני גם מדבר על השתתפות הממשלה, זה לא היחס.

דב מימון: בהמשך נציג את השתתפות הממשלה, המספרים שהיו בשלוש השנים האחרונות.

יוגב קרסנטי: אנחנו הולכים להציג עכשיו, נתונים שנאספו באדיבות אגף התיאום, תיאום מעקב ובקרה במשרד ראש הממשלה באדיבותה של לילך.

יוגב קרסנטי: מבחינת תקציבי הממשלה לפעילות בתפוצות, אנחנו רואים שבעצם התקציב גדל ב- 54 מיליוני שקלים בין 2009 לבין 2011.

יוגב קרסנטי: עלינו מ- 330 מיליון שקל ל- 384 מיליון שקל.

יוגב קרסנטי: כשאנחנו מסתכלים איזה משרד, איפה מפוזרת ההשקעה הזאת בין המשרדים השונים אנחנו יכולים לראות שעיקר ההשקעה נעשתה על ידי משרד ראש הממשלה ומשרד החינוך.

יוגב קרסנטי: כעת ניכנס ליתר פירוט איך נראים התקציבים במשרד ראש הממשלה.

עינת וילף: סליחה, כשאתם לוקחים למשל את משרד החינוך, שעות התקצוב של שיעורי התנ"ך במשרד החינוך, זה מה שכתוב כאן?

עינת וילף: כלומר, כשאתם אומרים חיזוק הזהות היהודית בישראל' אתם לא סופרים למשל חלק גדול מתקציב משרד החינוך שמשרד החינוך יגיד 'זה חיזוק היהדות בישראל'.

יוגב קרסנטי: לא, כאן זה לא נכנס.

יוגב קרסנטי: כאן מדובר, רק על קהילות יהודיות בתפוצות.

יוגב קרסנטי: אנחנו יכולים לראות שעיקר התקציב הולך ל"תגלית" ל"מסע" ול"נתיב".

יוגב קרסנטי: ב"תגלית" יש לנו בעצם אופק תקציבי עד לשנת 2013 שאז התקציב אמור להגיע לשיא של 142 מיליוני שקל.

יוגב קרסנטי: אלו המספרים הנכונים.

יוגב קרסנטי: כשאנחנו מסתכלים על סיכום תקציבי הממשלה המוקצים ליהדות התפוצות, רואים שבשנת 2011 אנחנו עומדים על סך של 384 מיליוני שקלים.

יוגב קרסנטי: התקציב משקף עלייה של 10% ביחס לשנה הקודמת ומתוך זה הקצאה לתכניות שאנחנו זיהינו אותן כתוכנית לחיזוק הקשר זה 264 מיליוני שקל מתוך ה- 384 מיליון שקל, לא כללנו את "נתיב" "נעלה" ו"נפש בנפש" את התקציבים שהוקצו להם.

עינת וילף: זו עלייה כאן?

יוגב קרסנטי: גם עלייה וגם שבחלק מהגופים האלה, אין לנו באמת את הפילוח התקציבי הפנימי שלהם.

יוגב קרסנטי: התחומים בהם זיהינו פערים הם: תחום החינוך, שם נעשית הרבה מאוד עבודה אבל יש מקום לעבודה נוספת, הפצת תרבות ישראלית והיהודית, היום מוקצים - - -

עינת וילף: איך אתם מגדירים את החינוך?

עינת וילף: כהשקעה של מדינת ישראל בחינוך - - -

יוגב קרסנטי: מיד אגע בכך ואני אבדוק אם יש לי אפשרות להראות.

יוגב קרסנטי: זה מה שנכלל בתקציב משרד החינוך: חינוך יהודי בתפוצות – סיוע לבתי ספר בארצות הברית, דרום אמריקה, צרפת ומזרח אירופה – 15.5 מיליוני שקלים, "חפציבה" – 12 מיליון שקל – זה כולל בתוכו אחזקת מורים, שליחים וסיוע ל- 44 בתי ספר במדינות חבר העמים, תנועות נוער עולמיות – 500 אלף שקלים, "נעלה" – 54 מיליוני שקלים ועידוד הגשמה" עוד כ- 20 מיליוני שקלים.

יוגב קרסנטי: זה מה שנכנס לתחום החינוך.

עינת וילף: קיבלתם את הנתונים ממשרד החינוך?

יוגב קרסנטי: לא, ממשרד ראש הממשלה.

יוגב קרסנטי: סך תקציבי הממשלה לפעילויות קהילות בתפוצות, עמדו על 384 מיליון שקל, זה משקף עלייה של 10% ביחס לשנה הקודמת.

יוגב קרסנטי: מתוך זה 264 מיליוני שקלים הוקצו לתכניות לחיזוק הקשר.

יוגב קרסנטי: התחומים בהם זיהינו פערים הם תחום החינוך, שבו כמו שהראנו נעשית עבודה מצוינת, אבל עדיין יש תחומים שאפשר להוסיף עליהם, כמו ההמלצות שאנחנו נתנו להכשרת מורים לקהילות, מורים מטעם הקהילות בישראל והחזרתם לקהילות, הפצת תרבות ישראלית – היום יש 15 בתים ישראלים בתקציב של 2.5 מיליון שקל.

יוגב קרסנטי: בפרדיגמה המלצנו על משהו גדול יותר שתואם את בתי התרבות שמפעילות גרמניה וצרפת עם איזו ראיה מאוד רחבה וחוויה ישראלית ויהודית מאוד רחבה.

יוגב קרסנטי: הקרן עתיד העם היהודי, עליה דב מימון דיבר קודם, זה גם פרויקט שלא קורה היום, "תיקון עולם" – אנחנו יודעים שהסוכנות מתכוונת להיכנס לתחום הזה, גם משרד החוץ נכנס לתחום הזה.

יוגב קרסנטי: אנחנו מאוד מקווים שזה יצליח ויצא לפועל.

יוגב קרסנטי: חינוך תפוצות לישראל – אני מקווה שאם יש כאן נציגים של משרד החינוך הם יוכלו להגיד לנו מה המצב, הייתה תכנית לשתי יחידות בגרות, איפה זה עומד, מה מספר התלמידים שלומדים.

יוגב קרסנטי: הדבר המרכזי שזיהינו זה שפרויקטים שהיו מוכנים ופרויקטים שהייתה בהם תשתית גם של הפקה וגם של ביקורת, הם פרויקטים שממשיכים להיות מתוקצבים.

יוגב קרסנטי: לעומת זאת, פרויקטים שצריך להקים – כאן אנחנו מזהים קשיים.

יוגב קרסנטי: אבני דרך שהיו ליישום הפרדיגמה בספטמבר 2008 – החלטת הממשלה לגבש תכנית לחיזוק הזהות היהודית בקהילות בתפוצות ולחיזוק הקשר בין הקהילות בתפוצות לבין מדינת ישראל, ההחלטה הזאת נתקבלה.

יוגב קרסנטי: בנובמבר 2009 הגשנו את ההמלצות לממשלה.

יוגב קרסנטי: מה שלא התקבל זה הצהרת הממשלה לאימוץ התכנית.

יוגב קרסנטי: עדיין לא קרה - בניית כלים ליישום התכנית, ראינו שזה נעשה חלקי בפרויקטים כמו "תגלית" כשהכלים היו קיימים התקציב מובטח עד 2013.

יוגב קרסנטי: בפרויקטים אחרים המצב שונה ואין אבטחת אופק תקציבי.

יוגב קרסנטי: מה שצריך לקרות עוד, מבחינת כלים ליישום התכנית, זה הקמת פורום משותף לממשלת ישראל ולנציגי הארגונים, התורמים והקהילות שיכלול גם אנשי רוח, שיהווה וועד מנהל לתכנית – יפקח על המאמץ הזה, הוא יפקח גם על המטה המקצועי, יתקצב ויבצע את התכנית, בחירת גורמי הביצוע כמובן ובסוף גופי מחקר והערכה שנדע האם התכניות האלה מוצלחות, האם הן עומדות ביעדים והאם כדאי להמשיך ולהשקיע בהן.

יוגב קרסנטי: תודה רבה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: זה בהחלט נותן לנו בסיס טוב לדיון, נתחיל עכשיו את הסבב של הארגונים ומשרדי הממשלה.

עינת וילף: בבקשה הסוכנות היהודית, ג'וש שוורץ, בבקשה התייחסותך.

ג'וש שוורץ: תודה רבה.

ג'וש שוורץ: אנחנו מברכים שוב על הדיון, אנחנו חושבים שזה מהלך מאוד חשוב.

ג'וש שוורץ: עליית השיח הציבורי בנושא הזה שהוא כל כך קריטי לאבטחת העתיד של העם היהודי, וכמובן מברכים את המכון.

ג'וש שוורץ: כפי שציינתי בישיבה הקודמת המחקר שהמכון והציג הוזמן במשותף על ידי הסוכנות והממשלה.

ג'וש שוורץ: אנחנו כמובן שותפים לחלק מאוד גדול מהתכניות כאן.

ג'וש שוורץ: חלק מהתכניות מבוצעות על ידינו וחלק מבוצעות על ידי צד שלישי או בשיתוף עם הממשלה.

ג'וש שוורץ: בסוכנות תקצבנו יותר ויותר כסף ואנחנו רואים עלייה מתמדת בתקצוב הסוכנות ב"מסע", ב"תגלית" ובתכניות אחרות ושונות.

ג'וש שוורץ: אנחנו גם מאוד מברכים את הממשלה, לדעתי גם המספרים שהוצגו כאן וגם המעשים של הממשלה הקודמת ובמיוחד הממשלה הנוכחית ובמיוחד מזכיר הממשלה צביקה האוזנר, אנחנו רואים שיש גידול בתקציבים.

ג'וש שוורץ: ציינתי בפעם הקודמת דוגמה ספציפית של הגידול המאסיבי ב"תגלית".

ג'וש שוורץ: אנחנו מברכים על כל המהלך הזה.

עינת וילף: מה התקציבים היום של הסוכנות עצמה, למה שאינו עלייה?

ג'וש שוורץ: אני יכול לומר שההשקעה של הסוכנות היהודית היום בתחום של עלייה עומד על כ- 80 מיליון דולר וסך כל התקציב של הסוכנות היהודית עומד על 330 מיליון דולר.

ג'וש שוורץ: זה היחס.

ג'וש שוורץ: הגידול בתחום של פרויקטים של חינוך וחיבור הדור הצעיר לזהות יהודית כפלטפורמה לשני דברים: אחד, משאב לעלייה עתידית – ליצור משאב של צעירים שירצו לעלות מתוך בחירה בעתיד.

ג'וש שוורץ: שנית, בניית מנהיגות בקהילות.

ג'וש שוורץ: אני חושב שכל הפרויקטים פה מיועדים לשני הדברים האלה שהם כל כך קריטיים גם כדי למנוע התבוללות ולהבטיח קהילות חזקות בעתיד וגם להבטיח שתהייה כאן זרימה של עלייה ממדינות המערב בעתיד.

ג'וש שוורץ: אנחנו חושבים שיש עוד הרבה מה לעשות.

ג'וש שוורץ: אנחנו נמצאים כרגע בדיאלוג עם מזכיר הממשלה ועם לשכת ראש הממשלה ליישום הפרדיגמה גם על הדברים האלה וגם על נושאים אחרים ואנחנו בטוחים שנצליח ביחד עם הממשלה עוד יותר להגדיל.

ג'וש שוורץ: לדעתנו ברגע שהממשלה תרתם לעוד יותר העמקה זה גם ירתם גורמים מהתפוצות לאותם נושאים.

ג'וש שוורץ: כלומר, יש כאן עניין של matching ורתימה משותפת.

ג'וש שוורץ: כמו שאמרתי אנחנו נמצאים בדיאלוג, ממש עכשיו, עם מזכיר הממשלה בנושאים אלה.

עינת וילף: יוגב, אתה יכול להחזיר את השקף של אבני הדרך?

עינת וילף: ג'וש, הדיונים שאתם מקיימים היום קשורים לנושאים האלה, כלומר שהממשלה תצהיר על אימוץ התכנית, שהיא תבטיח אופק תקציבי?

עינת וילף: או שזה מנוהל בכיוון אחר?

ג'וש שוורץ: אני חושב שהממשלה הקודמת והממשלה לפני כן והממשלה הנוכחית כולם מחויבים לנושא, כולם פועלים בנושא.

ג'וש שוורץ: ההמלצות האלה הוגשו לוועדה לתיאום בממשלה ולסוכנות שזו וועדת שרים.

ג'וש שוורץ: הממשלה הנוכחית גם דנה בנושאים האלה.

ג'וש שוורץ: אנחנו לא ביקשנו איזו הצהרה פורמאלית מהממשלה אלא זה דיאלוג שמתמשך כבר על פני שלוש ממשלות, ביחד הסוכנות בין היתר, על ההמלצות שבגדול מתבטאות בפרויקטים האלה.

עינת וילף: כלומר, מבחינתכם, פחות מעניין אתכם שתעבור החלטת ממשלה שתגיד שהיא מאמצת את התכנית ויותר מעניין אתכם לעבור, לצורך העניין, כל סעיף וסעיף ולראות את מה מתוך הדברים האלה ניתן להביא ליישום.

עינת וילף: זה מבחינת

עינת וילף: כם לא הנושא העיקרי?

ג'וש שוורץ: אני חושב שהדוח של המכון הוא דוח מאוד חשוב.

ג'וש שוורץ: נעשתה כאן עבודה יסודית מצוינת ששמה את הנושא על השולחן.

ג'וש שוורץ: הדוח הוצג לממשלה.

ג'וש שוורץ: הממשלה בגדול אימצה את הדוח.

ג'וש שוורץ: בעיניי חשובות התוצאות.

ג'וש שוורץ: אני רואה תוצאות, הממשלה הזאת רצינית מאוד ומחויבת לנושא זה.

ג'וש שוורץ: אנחנו דנים איתם גם על תכניות ספציפיות ודנים איתם על הנושא בכללותו.

ג'וש שוורץ: אני לא בטוח שכל דבר שכתוב כאן אנחנו חייבים ללכת איתו.

ג'וש שוורץ: צריך לזכור שגם עבר זמן רב מאז הדוח, ארבע שנים – ואנחנו נמצאים כבר בנקודה אחרת.

ג'וש שוורץ: אני משוכנע שהממשלה מחויבת ועובדת בצורה רצינית, לדעתי המספרים מדברים בעד עצמם ומראים שהממשלה הזאת מובילה את הנושא של יישום הפרדיגמה.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: נתחיל עם משרדי הממשלה, בבקשה, משרד ההסברה והתפוצות.

חגי אליצור: תודה.

חגי אליצור: כמו שג'וש אמר קודם, לעניין הרעיונות של הדוח, הוא דוח יפה ואני מברך עליו.

חגי אליצור: אני חושב שעשו כאן

חגי אליצור: עבודה מאוד טובה ומאוד חשוב להגדיר את החזון לעתיד ובסוף המבחן הוא מבחן הביצוע.

חגי אליצור: אנחנו עובדים גם עם הסוכנות וגם עם עוד גורמים ברוח הדוח הזה פרויקטים שונים הקשורים לנושאים אלה, לאו דווקא בכל דבר.

חגי אליצור: למשל, אנחנו לא עובדים בכיוון של "תיקון עולם" , אבל בהחלט חינוך יהודי, קשר עם התפוצות, בכל תחום העולם החינוכי, פיתוח מנהיגות - - -

עינת וילף: תוכל להציג בכמה מילים, מהם התקציבים שלכם לצד התפוצות ועל אילו דברים עיקריים מוציאים את התקציבים?

חגי אליצור: בפעם הקודמת, נאמר שלפרויקטים עצמם הסכום עומד על כ- 12 מיליון, כאשר זה מתחלק בין פרויקטים שקשורים לדברים קצרי טווח וארוכי טווח.

חגי אליצור: קצרי טווח זה לקחת סמינר חינוכי שנותן איזו זריקה לפעילות בתפוצות עצמן.

חגי אליצור: זה פרויקט שמתעסק בזהות היהודית קצת וחלק מזה גם על הקשר עם מדינת ישראל בהסברה - מעצם ההגדרה של המשרד.

חגי אליצור: הסוג השני של הפרויקטים הם דברים הרבה יותר ארוכי טווח של תכניות שנמשכות על פני שנה, אלו פרויקטים עם בני נוער וגם עם סטודנטים שקשורים לפיתוח מנהיגות עתידית בתפוצות.

חגי אליצור: החלק השלישי - - -

עינת וילף: לאלו תכניות אתם מצטרפים אליהן?

עינת וילף: תכניות של ארגונים אחרים עושים ואתם תורמים - - -

חגי אליצור: אנחנו לא תומכים, בדרך כלל אנחנו עושים מיזם משותף.

חגי אליצור: זאת אומרת שיחד איתם בונים את התכנים ואת התכנית ועושים משהו משותף יחד.

עינת וילף: תן לי בבקשה דוגמה.

חגי אליצור: למשל, לפרויקט של מנהיגות צעירה שיש לנו דווקא בקרב תלמידי תיכון, סוף תיכון, שמתעסק דווקא בקהילות הקטנות באירופה שם יש משבר מנהיגות יותר רציני יחסית, כדי להאכיל את החבר'ה שם כבר מהגיל הצעיר למחשבה שהם צריכים להשתלב בקהילות.

עינת וילף: מי הם השותפים שלכם?

חגי אליצור: במקרה הזה אנחנו עושים את זה עם "אורט העולמית".

חגי אליצור: אנחנו מחלקים את התכניות שהן קצרות טווח - דברים שאתה עושה כדי להיחשף להרבה אנשים לעומת הדברים, כמו למשל הפרויקט עליו דיברתי כעת, שהם ארוכי טווח ואתה בוחר בצורה מאוד מושכלת את האנשים שאתה עובד איתם לטווח הארוך.

עינת וילף: יש לכם במשרד הגדרה של מטרות, סדרי עדיפויות?

חגי אליצור: בוודאי.

חגי אליצור: יש לנו מטרת על והיא חיזוק שיתוף הפעולה בין ממשלת ישראל לתפוצות, בסופו של עניין אנחנו גוף שאמון על התפוצות כמו שהן לא בהקשר של עלייה או של חינוך - כמו שהן.

חגי אליצור: אנחנו משקיעים הרבה מאוד משאבים שהם לאו דווקא פרויקטים בתחזוק הקשר הזה ובהרבה דברים ליצירת קשר עם אנשים, Networking שאתה לא בהכרח עובד עם פרויקטים.

חגי אליצור: הדבר השני שאנחנו עושים אלו פרויקטים וכאן אנחנו מחלקים: לזהות יהודית – עורכים ימי תרבות בעולם, למשל הוזכר כאן שעבדנו הרבה במדינות חבר העמים, שאתה לוקח משהו בבסיסו אמנותי ומציג את ישראל מצד האחד ועל בסיס זה עורכים תערוכות ודברים אחרים, כך אתה יכול לבנות על תרבות ישראלית, הרצאות, דיונים שמתפתחים וכדומה.

חגי אליצור: יוגב, את התקציב שלהם כללתם תחת תקציב משרד ראש הממשלה?

יוגב קרסנטי: בנפרד.

יוגב קרסנטי: 8.7 מיליון.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: משרד החוץ בבקשה, שמואל בן שמואל ראש חטיבת תפוצות ודתות.

שמואל בן שמואל: תודה.

שמואל בן שמואל: כספים ישרים שמשרד החוץ מפנה, ראשית במסגרת החטיבה עצמה שזה לא הכסף הגדול.

שמואל בן שמואל: עיקר המאמץ מכוון בעיקר למנהיגות צעירה ובמסגרת זאת - - -

עינת וילף: מהו התקציב של החטיבה?

שמואל בן שמואל: התקציב של מחלקת קהילות יהודיות בתוך החטיבה עומד על 660 אלף שקל.

שמואל בן שמואל: התקציב מכוון ספציפית לקיום סמינרים דיפלומטיים למנהיגות צעירה.

שמואל בן שמואל: מדובר בסמינרים עם ניסיון למעלה מעשר שנים, של דור מנהיגים צעיר, דהיינו, אנשים שהם כבר אחרי הלימודים האקדמיים כשהם מתחילים להיות פרופסיונאליים במדינותיהם ולאו דווקא במערכת היהודית.

שמואל בן שמואל: אנחנו עובדים עם אנשים שהם מעבר למערכת היהודית, כמו אנשי פרלמנט, אנשי עסקים וכדומה.

שמואל בן שמואל: מביאים אותם לארץ לסמינרים ואחר כך ישנם סמינרי המשך עם הרעיון שלפחות חלקם יהיו אקטיביסטים הן מבחינת המערכת היהודית ומול נציגי ישראל ברחבי העולם.

שמואל בן שמואל: עד היום השתתפו בסמינרים האלה במשך עשר שנים קרוב לאלף איש.

שמואל בן שמואל: מדובר באנשים איכותיים.

שמואל בן שמואל: אנחנו עורכים כנסים.

שמואל בן שמואל: השנה נערוך כנס לכל הבוגרים, לפני כשנה ערכנו כנס לבוגרים בכנסים אזוריים .

שמואל בן שמואל: בנוסף לזה, יש פעילויות משותפות עם פרויקט "מסע", הרי גם פרויקט "מסע" הוא כסף ממשלתי, יש נציג של משרד החוץ שיושב בדירקטוריון של "מסע".

שמואל בן שמואל: מתפתח כעת פרויקט בסדר של 2 מיליון שקל שבמסגרתו מכשירים את החבר'ה של "מסע" שנמצאים בארץ לישראל.

שמואל בן שמואל: יש סט של סמינרים שמטרתם להכשיר בשנה זו כ- 500 מפעילי "מסע" כמסבירנים עתידיים.

שמואל בן שמואל: בנוסף לכך מתחיל פרויקט המתוקצב גם מתקציבנו וגם מתקציב "משאב, בסדר גדול שעדיין לא סגור, לנושא של "חיל שלום יהודי" אנחנו נותנים חשיבות ראשונה במעלה.

עינת וילף: שזה הפרויקטים עם הסוכנות היהודית.

שמואל בן שמואל: למעשה, הסוכנות היהודית היא היוזמת של הפרויקט ואנו מצטרפים אליה.

שמואל בן שמואל: הרעיון הוא להרוויח מכל הכיוונים, גם מהכיוון של "משאב" ותדמית ישראל באותן מדינות, בעיקר מדינות שנקראות 'עולם שלישי', חלקן כבר מעבר לזה.

שמואל בן שמואל: כמובן לחבר'ה צעירים יהודים וצעירים ישראלים יחד כדי לחזק את הזהות דרך הכשרות בארץ.

שמואל בן שמואל: זה עדיין בפיילוט ומדובר בחמישה מרכזי פיילוט.

שמואל בן שמואל: מבחינתנו יוקצבו לפיילוט זה לפחות מיליון שקל מבחינתנו ונראה איך הדבר מתפתח.

עינת וילף: המיליון שקל, הוא בעצם להכשרות בארץ?

שמואל בן שמואל: גם להכשרות בארץ וגם לפעילויות, שיכולות להיות פעילויות "משאב" באותן מדינות.

שמואל בן שמואל: בנוסף לכך, יש סט של סמינרים בעניין מורשה.

שמואל בן שמואל: מדובר כאן בסכומים יותר גדולים, לא מתקציב החטיבה, אלא מתקציב המשרד ותקציב ההסברה של כ- 10 מיליון שקל.

שמואל בן שמואל: המטרה להכשיר את פעילי אותו ארגון, מדובר בכ- 1,000 איש בשנה כמסבירנים לישראל, מביאים אותם לארץ ואחר כך הם הופכים להיות מסבירנים בחו"ל, רכזים וכדומה.

שמואל בן שמואל: אלו הסכומים הישירים.

שמואל בן שמואל: בנוסף לכך יש סכומים אחרים שנבלעים בתקציבים אחרים של משרד החוץ, כמו תקציבי הסברה ותקציבים אחרים שהם במיליונים רבים לפעילות הנציגים שלנו בשטח מול הקהילות היהודיות בכל הפרמטרים.

שמואל בן שמואל: כמובן שזה כולל גם פעילויות תרבות.

שמואל בן שמואל: אין לי כאן את האומדנים, אבל מדובר על הכסף היותר גדול של משרד החוץ.

שמואל בן שמואל: אלו תקציבי ההסברה של כל נציגות ונציגות וכאשר בנציגות יש ציבוריים יהודים גדולים חלק נכבד מתקציבי ההסברה הולך לפעילויות מול הקהילות.

עינת וילף: האם יש כרגע דיונים במשרד החוץ, יוזמות, כיווניים שמדברים, יש מחשבות אולי להקצאת תקציבים שונה, מבנים, נושאים, פרויקטים?

שמואל בן שמואל: האסטרטגיה היא להשקיע בדור הצעיר.

שמואל בן שמואל: מבחינת העבודה הזאת שמים את הכסף הגדול בדור הצעיר.

שמואל בן שמואל: האסטרטגיה המסורתית היא קשרים מכל הסוגים והמינים עם הקהילות היהודיות דרך הנציגויות.

שמואל בן שמואל: כאן ניתן למעשה בעשרות פרויקטים כמו: משלחות, סמינרים אזוריים וכדומה.

שמואל בן שמואל: "חיל שלום יהודי" שאם הוא יתפתח אולי יוכל להיות פרויקט דגל מהבחינה הזאת.

עינת וילף: הרי כל שגרירות בונה תכנית עבודה ומגדירה לעצמה יעדים.

עינת וילף: איפה ואיך נמצאים היעדים ביחס לקשר עם הקהילות היהודיות?

עינת וילף: האם יש יעדים למפות או למצוא מנהיגים שהם דווקא לא מוכרים?

עינת וילף: האם יש יעדים בנושא הזה?

שמואל בן שמואל: משרד החוץ בגדול מגדיר בתכנית העבודה שלו מספר יעדים מרכזיים לפעילות כל הנציגויות, כל נציגות על פי מקומה, בתחום המדיני, כלכלי וכדומה.

שמואל בן שמואל: אחד מיעדי המשרד המרכזיים הוא הקשר עם הקהילות היהודיות.

שמואל בן שמואל: התפריט שעומד בפני השגריר הוא סדרת יעדים שאחד מהם הוא הנושא של הקשר עם קהילת היהודיות, תלוי במקום וכדומה.

קריאה: מה הייתה השאלה?

עינת וילף: רציתי לדעת, תחת היעדים האלה כשהם נפרטים ליעדי משנה בשגרירויות, אלו דברים הם מתבקשים לעשות?

שמואל בן שמואל: אנחנו מגדירים כאן לנציג.

שמואל בן שמואל: לפני שהוא יוצא לחו"ל הוא מקבל מאיתנו את תפריט העבודה מול הקהילות היהודיות, מה אנחנו מצפים.

שמואל בן שמואל: בחלקם אלו דברים שקיימים כבר בתוך עבודה מסורתית.

שמואל בן שמואל: כאן נקבעת סדרה שלמה של יעדים כאשר הדגש שאנחנו שמים כחטיבת תפוצות ודתות זה בעיקר על נושא הזהות והמשכיות/דור צעיר.

שמואל בן שמואל: יחד עם זאת יש דברים כלליים כמו זיהוי בקהילות היהודיות, השתלבות של הנציג שלנו ברלוונטיות של הקהילה, הוא צריך להיות שם, לתדרך, להציג מה ישראל מבקשת ומה ישראל יכולה לתת.

שמואל בן שמואל: לדעתי זה השינוי שעשינו בשנים האחרונות, מה ישראל יכולה לתרום לסדר היום היהודי, לא רק מה אנחנו רוצים מהקהילות אלא מה אנחנו יכולים לתרום.

עינת וילף: כלומר, שגרירים יוצאים מישראל עם מסר ברור, שהם גם אמורים לבדוק מול הקהילה את אחריותה של ישראל, את תרומתה של ישראל לחיי הקהילה.

שמואל בן שמואל: אין ספק.

שמואל בן שמואל: בשטח כמובן יש כאלה ויש כאלה, כולם מוצלחים.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: משרד ראש הממשלה, לילך אלמקיאס, יש לך מה להוסיף?

לילך אלמקיאס: תודה.

לילך אלמקיאס: טבלת התקציבים שהעברתי ליוגב די מפורטת, חסר נתון של פרויקט ,מורשה" שהוא פרויקט שהתאמצנו עליו מאוד.

לילך אלמקיאס: זה פרויקט שהשר נהרי מתקצב ממשרד החינוך, פרויקט של 10 מיליון שקלים.

לילך אלמקיאס: זה נתון שצריך להוסיף.

עינת וילף: איזה סוג של פרויקט זה?

לילך אלמקיאס: זה פרויקט לחינוך יהודי בתפוצות עם שילוב סיור בארץ.

לילך אלמקיאס: זה קורס של שנתיים לימודים שחלק מחובת הקורס זה סיור בישראל.

לילך אלמקיאס: זה לא "תגלית" בישראל אלא חלק מהקורס עצמו, זה סיור לימודי-חינוכי בישראל.

לילך אלמקיאס: זה פרויקט משותף של משרד החינוך ויחד עם חברת הבת של הסוכנות היהודית שמפעילה אותו.

לילך אלמקיאס: זה תיקון לטבלה.

לילך אלמקיאס: מעבר לכך, כמו שאמרתי בישיבה הקודמת, ג'וש מציג את עמדתנו בכל פעם מחדש.

לילך אלמקיאס: יש באמת שיח בין משרד ראש הממשלה לבין הסוכנות היהודית לקידום פרויקטים כאלה ואחרים.

לילך אלמקיאס: כן חשוב לציין שבתוך כל הפרויקטים שהציגו בפרדיגמה, בתכנית הגדולה יהיה תעדוף פנימי, אומנם לא בכל הדברים הממשלה תחליט שהיא משקיעה.

עינת וילף: באילו דברים, למשל, היא החליטה שפחות מעניין אותה?

לילך אלמקיאס: אנחנו עכשיו דנים על זה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: המשרד לנושאים אסטרטגיים בבקשה, אשר פדרמן.

פדרמן: תודה.

פדרמן: אני מברך על העבודה, על הדוח.

פדרמן: כמו שציינתי בפעם הקודמת אנחנו משקיעים מאמץ לחיזוק הלגיטימציה, שזה תחום מקביל, אבל לא אותו דבר.

עינת וילף: במסגרת זו יש לכם תקציבים ייעודיים שפועלים בקהילות יהודיות, עם ארגונים יהודיים?

פדרמן: יש תקציבים, אני מעדיף לא לפרט כאן בפורום הזה.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: המשרד לקליטת עלייה בבקשה.

דב חנין: אני המדען הראשי של משרד לקליטת העלייה.

דב חנין: ידוע לכולם שהמנדט שלנו הוא בהחלט קליטת עלייה ובהקשר זה עידוד העלייה.

דב חנין: באופן פורמאלי אין קשר ישיר עם הפעילות בקרב אלה שאינם מתכוונים לעלות לארץ.

דב חנין: יחד עם זאת ברור לנו היטב שעידוד העלייה זה דבר שאינו נמצא בחלל ריק ובהחלט הוא קשור מאוד לכל מה שנקרא 'חיזוק הזהות היהודית' 'הזדהות עם מדינת ישראל', 'תרבות יהודית' וכל מה שקשור לזה.

דב חנין: כמובן שבקרב הקבוצות שבתוכן הסוגיות האלה יותר מפותחות בהחלט הם חפצים ביותר אפקטיביים מבחינת זיקה לישראל ואינטרס לעלות.

דב חנין: ידוע לכולנו, שבין שלושת המטרות של עידוד העלייה של מדינת ישראל, זה למלא את תפקידנו לקיבוץ גלויות, לחיזוק החוסן של מדינת ישראל גם במישור הכלכלי, במישור התרבותי וגם במישור הדמוגראפי וכמובן שיחד עם זאת עידוד העלייה מחזק את הקשר של מדינת ישראל עם התפוצות.

דב חנין: הייתי אומר שזה מגביר את הרלוונטיות של מדינת ישראל בעיני התפוצות היהודיות.

דב חנין: אם מדברים על העלייה, ויש כאלה שעולים לישראל, זה בוודאי מעלה את האינטרס ואת המודעות של אלה שנשארים בתפוצות לישראל.

דב חנין: על פי מחקרים שונים, גם השתתפתי וגם ראיתי, כל עולה שמגיע לישראל מחזק ומגביר את האינטרס למדינת ישראל בין שלושה לשבעה שנשארים בתפוצות.

דב חנין: זה הרבה יותר מפותח בתפוצות תת-אתניות מסוימות, בעיקר בתפוצה של דוברי עברית ודוברי רוסית, כלומר תפוצות שעיר הבירה שלהם לא בחו"ל אלא בארץ.

דב חנין: זה די ברור שעיר הבירה של תפוצה דוברת עברית, ישראלים שנמצאים בחו"ל, היא ירושלים, היום העיר הבירה גם של תפוצה של יהדות רוסיה היא בירושלים ולא מוסקווה ולא בניו יורק.

דב חנין: ברגע שאנחנו מדברים על המשפחות שנמצאות בארץ ובחו"ל, על חברים ועל קשרים ויחסים זה בהחלט מעלה את הרלוונטיות של מדינת ישראל בקרב תפוצות ישראל ותפוצות יהודיות.

דב חנין: זה דבר לא מבוטל ובעיקר בימנו, יש ניתוק והניתוק הולך ומתעצם בין קהילות מסוימות בחו"ל לבין למדינת ישראל.

דב חנין: התקציב שלנו בתחום עידוד העלייה וכל מה שקשור לכך, עומד על 45.5 מיליון שקל.

דב חנין: הסכום מתחלק לשניים, קצת יותר מחצי עבור תמיכה בארגונים וולונטריים כולל תנועות נוער שעובדות בתחום של עידוד העלייה וחיזוק קשר עם מדינת ישראל.

דב חנין: בנוסף יש לנו כ- 15 מיליון שקל לתכניות לעידוד העלייה, כמו עלייה קבוצתית, שיפור תנאי הקליטה וכדומה .

דב חנין: לא נשכח כמובן, את הפעילות בקרב תושבים חוזרים, בכאלה שהם באמת חוזרים ובכאלה ששוקלים לחזור מתישהו, כידוע כולם שוקלים לחזור.

דב חנין: אלו תקציבים להפעלת בתים ישראלים בצפון אמריקה וגם לאחרונה במזרח אירופה שנעשה בשיתוף פעולה מלא עם לשכת ראש הממשלה, עם ארגון "נתיב" - - -

עינת וילף: בתים ישראלים ממומנים ממשרד לקליטת העלייה?

דב חנין: כן, הם ממומנים על ידי המשרד לקליטת העלייה.

דב חנין: פרויקטים של קליטה מחדש של תושבים חוזרים בארץ.

דב חנין: נראה לי שכל זה מחזק את הקשר גם עם אלה ששוקלים לעלות וגם עם אלה שישקלו לעלות מתישהו בעתיד.

דב חנין: תודה.

דב מימון: במפגש הקודם, הצגנו את העניין של בית ישראל כשהמטרה היא הרבה יותר רחבה וכמובן שהתקציב שמופיע כאן של 25 בתים כאלה הוא הרבה יותר קטן ממה שאנחנו אומרים כשרוצים להפוך את התרבות הישראלית והיהודית כמרכזית.

עינת וילף: גרמניה וצרפת בכמה הן מתקצבות כל בית כזה?

דב מימון: רשום לנו בדוח, אולי לא בדוח הזה, הן מתקצבות בהרבה מאוד כסף.

דב מימון: היום זה נחשב כחלון הזדמנות לשפר את המעמד.

דב מימון: אגב, זה מתקציב משרד החוץ של המדינות אלה.

עינת וילף: שם זה תקציב של משרד החוץ.

דב מימון: בנוסף לכך, אם למשל את רואה את "צרפת 24" שמופיעים עכשיו בארץ זה גם תקציב של משרד החוץ הצרפתי.

דב מימון: הם רואים את זה כדיפלומטיה לכל דבר עם תקציב לכל דבר בכדי לקדם את הדימוי של צרפת במזרח התיכון.

עינת וילף: תודה.

עינת וילף: נעבור כעת לשלב הדיון הפתוח.

עינת וילף: כל מי שרוצה להתייחס או להעיר או להציג, בבקשה.

יעקב בצלאל חרר: רציתי להביא בפניכם את בקשת הרבנות הראשית.

יעקב בצלאל חרר: הרבנות הראשית, נתמכת ומקבלת תקציב, שהוא לא תקציב גדול.

יעקב בצלאל חרר: כולם מבינים את החשיבות של הקשר של יהודי התפוצות לישראל, הקשר הזה מבוסס הרבה על דת ועל זהות לאומית.

יעקב בצלאל חרר: אנחנו מקבלים פניות רבות מקהילות שונות לביקורים בחו"ל.

יעקב בצלאל חרר: לצערנו אנחנו נאלצים להשיב פניהם ריקם, אלא אם לקהילות יש את היכולות לשאת את מימון הנסיעה לחו"ל ולהן אנחנו להיענות.

יעקב בצלאל חרר: לדוגמה – הייתה כעת אלינו פנייה מדרום אפריקה שביקשו שהרב הראשי יגיע.

יעקב בצלאל חרר: תקציבה של הרבנות לא מאפשר את הנסיעה הזאת היות וברבנות אין תקציב לכך ולקהילה לא הייתה היכולת לממן את הנסיעה.

יעקב בצלאל חרר: היה חשוב להביא את הדברים בפניכם, כדי שתבדקו איפה ניתן לסייע, אולי ניתן להגדיל את התקציב.

יעקב בצלאל חרר: הנסיעות של הרבנים הראשיים מחזקות מאוד את הקשר בין יהודי התפוצות ליהודי הארץ.

יעקב בצלאל חרר: תודה רבה.

עינת וילף: מאחר ואתה פה אני אנצל את זה כי תפקידנו גם לשאול שאלות פחות נוחות.

עינת וילף: אתה בוודאי יודע שיש רבים מקרב התפוצות שרואים ברבנות הראשית את ה-מחסום בפני חיזוק הקשר בין יהודים בעולם לישראל.

יעקב בצלאל חרר: זה הזמן בדיוק לעזור כדי שהרבנים הראשיים יצאו ויסבירו להם שבאמת שהם לא המחסום.

יעקב בצלאל חרר: זה גם נובע מחוסר ביקורים ומחוסר הסברה - זה העניין שגורם לניתוק.

יעקב בצלאל חרר: כתוצאה מכך הציבור לא מכיר את הרבנות הראשית לישראל.

יעקב בצלאל חרר: אלו שמכירים ורוצים אינם יכולים, אלו שאינם רוצים זה בגלל שהם לא יודעים ולא מכירים.

עינת וילף: אתה חושב שאם ליהודים בתפוצות תהייה האפשרות לקשר ישיר עם הרב הראשי לישראל ולשמוע את דבריו הם ישתכנעו שאין כאן מחסום בפני תחושת השייכות שלהם?

יעקב בצלאל חרר: אני בטוח בזאת.

יעקב בצלאל חרר: שימשתי כרב קהילה בצרפת, היה קשר הדוק עם אנשים מכל הגוונים בדעת אנטי, בדעת לא אנטי, רפורמיים וכדומה.

יעקב בצלאל חרר: הכרתי גם אנשים מחוץ לצרפת כשעבדתי עם ציבורים רבים בחו"ל, פעלתי הרבה למען עלייה.

יעקב בצלאל חרר: אני חושב שאלו שאינם מכירים, עד לרמה שלא מכירים לגמרי, וניזונים משמועות.

יעקב בצלאל חרר: אני חושב שלרבנות יש הרבה כוח לעזור ולקדם כאן עלייה, לקדם הרבה נושאים שחשובים לנו הן בזהות הלאומית והן בקידום העלייה לארץ.

עינת וילף: אריאל, אתה רוצה להתייחס?

אריאל אטיאס: אני אשמח.

אריאל אטיאס: כידוע לך רוב יהדות ארצות הברית וקנדה, שהם התורמים הגדולים למדינת ישראל גם מכוחם הפוליטי וגם מבחינת כספם להרבה מהדברים שאנחנו מדברים כאן, לא רק שהם לא מוכרים על ידי הרבנות הראשית, בזמן האחרון הרבנות הראשית לוקחת מהם את היכולת להחליט מיהו יהודי, איך יהודי מצטרף לקהילת עם ישראל ובכך זכויותיהם של אנשים שעולים לארץ להתחתן כיהודים במדינת ישראל ולחיות כיהודים במדינת ישראל נפגעים.

אריאל אטיאס: אם הרבנות הראשית הייתה לוקחת על עצמה את הצד ההיסטורי שחשוב לה לקחת, להכיר שבמאות השנים האחרונות היו פלגים שונים של יהודים שלא רק יצגו את הדת היהודית וגם את הקהילה היהודית, כגון: אם הייתה אישה שהייתה יושבת במקומך ומייצגת את הרבנות הראשית ומחליטה כדיינת ומחליטה בסוגיה מיהו יהודי, אז היה לנו על מה לדבר.

אריאל אטיאס: ממה שאני יודע, כאדם שפעיל ברחובות העולם וכנציג של ארגון שפעיל ברחובות העולם, לצערי זה לא נכון.

יעקב בצלאל חרר: אני גם לא רואה במקומך אישה.

אריאל אטיאס: יש, המנכ"לית של הארגון שלי בארץ, היא אישה.

יעקב בצלאל חרר: כעת זאת לא המטרה, העניין הוא לחזק את הקשר.

אריאל אטיאס: אבל זה לא מחזק את הקשר.

אריאל אטיאס: אשתי לדוגמה, גוירה בגיור מסורתי בקנדה, גיור של התנועה קונסרבטיבית, אני מספר את זה כי נשאלתי - - -

יעקב בצלאל חרר: זה לא כל כך שייך לנושא שלנו, אנחנו מדברים על חיזוק - - -

אריאל אטיאס: שייך לחלוטין.

אריאל אטיאס: למה שהקהילה שלי כשהם מגיעים לארץ שאפילו כ שהם מקבלים את ההזדמנות לעלות לארץ ולשרת את הארץ, אומרים דברים נאמרים אחר כך על ידי המשרד שלך שהם לא יהודים - - -

יעקב בצלאל חרר: המשרד שלי לא אומר על שום אדם שהוא אינו יהודי.

אריאל אטיאס: אתה אכן אומר, אתם אומרים, אתם קובעים שהגיור לא נחשב.

יעקב בצלאל חרר: כעת אנחנו נכנסים למקומות שאני אשמח לענות עליהם.

אריאל אטיאס: שגורמות לשבר הכי גדול שהיה בעם ישראל, מאז הפלג של ממכלת יהודה וממלכת ישראל.

יעקב בצלאל חרר: השאלה ברורה, זה לא המקום לענות עליה כאן.

יעקב בצלאל חרר: אנחנו עוסקים פה, בתקציבים של חיזוק הקשר בין ארץ ישראל לגולה.

יעקב בצלאל חרר: אני חושב שגם השאלות שלך, לו הרבנים הראשיים היו נוסעים יותר, היה יותר קשר, היה יותר דיבור ביניהם ואני חושב שהיו יכולים להגיע להבנה בנושאים רבים.

אריאל אטיאס: אם רק היו נותנים לך יותר כסף.

יעקב בצלאל חרר: אני לא מחפש כסף, אני מחפש לחזק את הקשר עם הקהילה היהודית בעולם.

עינת וילף: הסיבה שבכל זאת ביקשתי, אני רציתי לקיים דיון בנושא הזה, לצערי בשלב זה - - -

יעקב בצלאל חרר: לצערי הייתי נשאר כאן, אני ביקשתי לדבר - - -

עינת וילף: זה בסדר.

עינת וילף: אני לא מדברת היום, ביקשתי לקיים דיון בנושא הזה, לצערי בינתיים זה נחסם, אני מקווה שזה יתחדש.

עינת וילף: יש כאן בעיה חמורה ואי אפשר להתעלם ממנה.

עינת וילף: כולנו אנשים מאוד פעילים בקשר הזה של בין ישראל לעולם היהודי.

עינת וילף: אני חושבת שאין כאן איש מאיתנו שלא שמע שוב ושוב, שוב ושוב את הטענה שהרבנות הראשית בישראל במסרים שהיא משדרת, שהיא משדרת מתוך ישראל ועולה מסר שישראל רואה באנשים רבים לא יהודים.

עינת וילף: המסר הזה הוא מסר מאוד פוגע, מאוד בעייתי ומסר שנותן לאנשים את התחושה שדווקא מדינת ישראל היא גורם שמרחיק אותם מהשייכות שלהם לעם היהודי במקום להפך.

עינת וילף: האתגר שאתה מעלה הוא מעניין, כי אנחנו מכירים תופעה ששליחים ישראל כשהם נוסעים להיות שליחים בחו"ל, הרבה פעמים הדבר המרכזי שאיתו הם חוזרים, זה דווקא הזהות היהודית וגם ההכרות שלהם עם הקהילות בחו"ל, הרבה פעמים חושבים שהם יסבירו ליהודים למה צריך לעלות ולבסוף הם מגלים שדווקא הם למדו לא פחות לגבי פנים שונות של יהדות.

עינת וילף: האתגר שאתה מעלה למפגשים יותר דחופים של הרבנות הראשית עם קהילות יהודיות בחו"ל יעזרו לתהליך הזה – הוא אתגר מעניין.

עינת וילף: יכול מאוד להיות שאם אתם תתחילו לשמוע את האמירות האלה בקצב בו אנחנו שומעים אותו, ותבינו עד כמה החלטות שמתקבלות במדינת ישראל, שהן לכאורה החלטות פנימיות שלנו, נתפסות היום כהחלטות יהודיות שמשדרות מסר גם כלפי יהודים שבם אף פעם לא יעל לישראל, אבל כשאנחנו משדרים להם את התחושה שהם לא שייכים, יכול להיות שגם אתם תבינו שצריכות להתקבל החלטות שונות לטובת האחדות ובמה ונב קורה היום הוא בפירוש לא בכיוון הנכון.

עינת וילף: אני הקשבתי לאתגר שהצבת, הוא מאוד מעניין ואני אחשוב על מה ניתן לעשות.

יעקב בצלאל חרר: אני מודה לך.

יעקב בצלאל חרר: אני רק רוצה לציין בשולי הדברים, ידועה לכולכם העמדה האמיצה של הראשון לציון בנושא הגיורים בצה"ל, כולכם ראיתם איך הוא עמד על הדברים.

יעקב בצלאל חרר: הניסיון הוא באמת, להביא לאחדות כמה שיותר ולקרב.

יעקב בצלאל חרר: תודה.

עינת וילף: תודה רבה לך.

עינת וילף: בבקשה, התייחסויות נוספות.

עמיחי בנעט: לפני שש שנים וחצי חזרתי משליחות, אחרי שהייתי מנהל בית ספר יהודי בקנדה.

עמיחי בנעט: אומרים שמי שנעקץ ביתוש השליחות בקשר עם התפוצות קשה לו להיגמל ממנו.

עמיחי בנעט: בחמש שנים האחרונות אני עוסק בקשרים בין צעירים יהודים בארץ לבין צעירים יהודים בעולם.

עמיחי בנעט: כמי שגדל בישראל אני חושב שהאתגר הגדול, אולי הגדול ביותר, כולנו יושבים ואומרים פה יהודי תפוצות, הוא צריך להיות בקשר עם ישראל, אולי יתרמו כסף, אולי יינטעו עצים ביערות קק"ל (קרן קיימת לישראל), אולי יעלו לישראל, אבל אחד האתגרים בנוסף לאתגר זה הוא האתגר של הישראלים.

עמיחי בנעט: אצל הישראלים לא יושב במודעות בכלל נושא יהודי התפוצות.

עמיחי בנעט: אם נעצור מישהו ברחוב, לא מישהו מהחדר הזה, וניתן לו חידון טריוויה על יהודי תפוצות ישראל, אנחנו נגלה שזה לא במודעות שלו ושלא נדבר על ידע - - -

עינת וילף: מבחינתם, זה עדיין גלות דוויה.

עמיחי בנעט: שמעתי פעם הרצאה, כששואלים את הישראלים איפה גרים יהודי התפוצות הם עונים: 'הם גרים בגולה שזה מקום אפור ומדכא ומסוכן'.

עמיחי בנעט: לעומת זאת כשיוצאים לחופשה הם יוצאים לחופשה בחו"ל, אז זה מקום כיף ונהדר, נחמד ועשיר וכדומה.

עמיחי בנעט: יש אפילו מה ללמד את המודעות שלנו.

עמיחי בנעט: דובר כאן האתגרים, על הבעיות.

עמיחי בנעט: אחד הפתרונות שאנחנו מציעים זה אותו קשר ישיר בין הצעירים היהודיים שגרים בישראל לבין הצעירים היהודים שגרים בתפוצות, קשר ישיר שבו התלמידים, החל מתלמידים צעירים בכיתה ה' או ו' עד לסטודנטים בגילאי אוניברסיטה ומעלה, שיוצרים קשר.

עמיחי בנעט: כל קבוצה בישראל או אפילו כיתה בישראל עם כיתה מקבילה בתפוצות.

עמיחי בנעט: אתמול למשל עשינו שיחת וידאו של בית ספר בעפולה , חטיבת ביניים ממלכתית ,אורן" עם בית ספר מסצ'וסטס, כשנכנסתי לשער בית הספר, כמובן שאחרי הלימודים בשעה 16:00 שהשעה בארצות הברית היא 09:00, קידמו את פניי כל התלמידים והתלמידות 'יופי הגעת, אנחנו כל כך רוצים לראות אותם' כי הם בקשר מקדים.

עמיחי בנעט: זה לא רק "שלום" ולחצית ידיים, זה ממש קשר של בין שנה לשנה וחצי לפני המפגש שהולך להיות בעוד חודש ימים.

עמיחי בנעט: זו הדרך הכי טובה ליצור את כל התוצאות והתוצרים הבאים בין בגילאים יותר גבוהים שזה הסברה ישראלית או לפחות הבנה לישראל, ואולי בין אם זה בעתיד גם עלייה – אנחנו כמובן לא יודעים.

עמיחי בנעט: בדרך לפתוח את הדלת לקשר בין יהודי התפוצות לבין ישראל, תמיד יש לנו הפתעות.

עמיחי בנעט: אני יכול להביא דוגמאות, אבל לפעמים אנחנו אומרים שאותם דברים שכאילו באים בעקיפין הם לפעמים המטרה הראשית של הקשרים.

עינת וילף: עמיחי, אתה יכול לתאר קצת במספרים?

עמיחי בנעט: יש לנו כרגע 25 זוגות של בתי ספר שאנחנו פועלים איתם, כלומר 50 בתי ספר בישראל ובתפוצות.

עמיחי בנעט: אנחנו פועלים בכמחצית בצפון אמריקה, שבעה מתוכם בברית המועצות לשעבר, וגם בדרום אמריקה, אוסטרליה, אירופה, גם ארגוני סטודנטים וגם תנועות נוער.

עמיחי בנעט: אנחנו עם מאות תלמידים מדי שנה, כרבע מהם גם מגיעים בפועל לישראל, בחודש הקרוב תגיע קבוצה מארצות הברית ותגיע גם קבוצה מפרו.

עמיחי בנעט: שיתופי הפעולה שיש היום עם המשרדים והארגונים שיושבים מסביב לשולחן, גם שיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית, שותפות 2000, שבה בעצם ארגונים כמו הסוכנות היהודית, אומרים 'יש לנו את המטרה או מטרה מאוד דומה של מה שאתה מציג, בוא תהייה שותף שלנו או תעשה את זה בשבילנו', כל שותפות על פי האינטרסים שלה, תודה אני כמובן אשמח להרחיב את השיתוף הפעולה.

עמיחי בנעט: גם תכנית "חפציבה" שהוזכרה כאן שהיא תכנית של משרד החינוך בברית המועצות לשעבר, יש לנו גם שיתוף פעולה מאוד פורה איתם.

עמיחי בנעט: נשמח מאוד להעניק את הכלי, את הפלטפורמה שאנחנו - - -

עינת וילף: כמה עולה הפרויקט?

עמיחי בנעט: התקציב השנתי הנוכחי שלנו, ל- 25 זוגות של בתי ספר, עומד על 160 אלף דולר לשנה.

עמיחי בנעט: כשאני יושב עם אנשים הם אומרים 'נו מה הבעיה?

עמיחי בנעט: שמישהו אחד יכתוב צ'ק וגמרנו'.

עמיחי בנעט: אני מעביר את השאלה הלאה כמובן.

עינת וילף: חגי, תכתבו צ'ק.

חגי אליצור: אני אכתוב את הצ'ק, אין בעיה.

עמיחי בנעט: תודה רבה.

עמיחי בנעט: בזכות הטכנולוגיה הכל כך מתקדמת ויושבים אנשים בכל העולם ומקשיבים לדיון הזה, דבר שלפני שנים מעטות היה מדע בדיוני.

עמיחי בנעט: כשאנחנו התחלנו את הפרויקט לפני חמש שנים החבר'ה מעפולה היו צריכים לנסוע לבית שאן כי שם היה את הציוד של שיחת ועידה.

עמיחי בנעט: החבר'ה ממסצ'וסטס היו צריכים לנסוע לקולג' המקומי כי שם היה הציוד, ושלא נדבר על ההוצאות הכספיות לא רק של הנסיעה אלא של הציוד עצמו של עשרות אלפי שקלים או דולרים.

עמיחי בנעט: לפני כחודשיים היינו בבית ספר בחיפה, בית ספר ממלכתי "נופים,, שהיה בטיול בירושלים, אנחנו פגשנו אותם בחצר בית המשפט העליון, הבאנו את המחשב הנייד, את האייפון ושדרנו בשידור חי חלק מהטיול שלהם בירושלים, כאשר בכיתה התאומה בווילנה בירת ליטא יושבים עם המכשיר ורואים בשידור חי, אחרי זה כמובן מאפשר ללמוד על המקומות שהם ביקרו, לקרוא, לכתוב, לצלם.

עמיחי בנעט: היום הטכנולוגיה הרבה יותר זמינה ובאמת חבל שלא ננצל אותה.

עמיחי בנעט: העלות מאוד נמוכה ונשמח מאוד לתת את הכלי הזה.

עינת וילף: אני אציין, שפגשתי את עמיחי לפני מספר ימים, מאוד התרשמתי מהפרויקט שלכם ולכן גם ביקשתי שתבוא להציג אותו.

עינת וילף: אני חושבת שזה בדיוק הכיוון של העתיד כשאנחנו מדברים על אילו פעילויות צריך לעשות במדינת ישראל, כדי לחנך ישראלים לקשר עם היהודים בעולם.

עינת וילף: אני חושבת שאין כלי יותר חזק מהכלי של הקשר הישיר, במיוחד כשהטכנולוגיה עכשיו כל כך זמינה וזולה.

עינת וילף: בעיניי הצגתם כל מיני דברים שנראים לי כדברים היותר מעניינים ולכן היה לי חשוב שתחשפו אותם פה.

עמיחי בנעט: תודה רבה.

עינת וילף: "תגלית", כוכבי ארץ נהדרת, בבקשה.

יונה היילמן: אני מבקש לומר על דברים שנאמרו כאן.

יונה היילמן: חלק מהדברים שאנחנו רואים יותר בשנים האחרונות הוא חיזוק ההבנה של הישראלים שמצטרפים לפרויקט שלנו לעניין יהדות תפוצות.

יונה היילמן: לכל קבוצה של "תגלית, מצטרפת קבוצה ישראלית בגילאים מקבילים לגילאים של המשתתפים.

יונה היילמן: יותר מ- 55 אלף ישראלים הצטרפו לקבוצות.

יונה היילמן: אנחנו רואים את החיזוק של הקשר שלהם לא רק לעמיתים שלהם בחו"ל, אלא איך זה משפיע על הזהות היהודית שלהם, על הבנה שלהם את העולם היהודי.

יונה היילמן: אצל המשתתפים שלנו גם מהארץ וגם מחו"ל האור המוחלט מצוין כחלק החשוב - - -

עינת וילף: התקציבים של הצד הישראלי של התכנית, יושב תחת צה"ל או תחת משרד ראש הממשלה?

יונה היילמן: החלק של הישראלים, זה בתוך התקציב הכולל של התרומה של ישראל של "תגלית".

עינת וילף: תודה רבה.

אביעד בקשי: כתבתי דוקטורט במשפטים על המשמעות של מדינת לאום יהודית.

אביעד בקשי: אני רוצה להציב שאלה, נדמה לי כלפי מי שלא נמצא כאן, נציגות של משרד המשפטים.

אביעד בקשי: בחוק העונשין, יש סעיף שצריך להיות חוקר בתחום כדי לדעת שהוא קיים למרות שהוא נמצא בחלק הכללי, סעיף שנותן סמכות למשפט הפלילי של מדינת ישראל לעבירות שהתבצעו כלפי יהודים באשר הם יהודים.

אביעד בקשי: הסעיף הזה למיטב ידיעתי לא מומש מאז שנחקק, אני לא מדבר על נאצים או דברים קשים כאלה, אבל הרעיון שמדינת ישראל רואה את עצמה כמי שמסוגלת לשפוט פשעים אנטישמיים שמתבצעים ברחבי העולם היהודי, אקס-טריטוריה וגם כלפי מי שאינם אזרחים.

אביעד בקשי: אני חושב, שהשימוש מבחינה תקציבית, צריך להיות אפסי, אפילו סימבולי, אפילו של שיפוט שלא בפניו.

אביעד בקשי: אירועים כאלה יכולים להביע מסר על האופן שבו מדינת ישראל רואה את עצמה אחראית כלפי יהדות התפוצות.

אביעד בקשי: שאלה אחרת שצריכה לעלות, דברים שכן נעשים כמו יחידת ביצור במוסד, השאלה היא האם אלה מסוג הדברים שצריך לתת להם פומבי.

אביעד בקשי: אני מבין שזה מאוד רגיש מבחינת יחסי חוץ.

אביעד בקשי: לגבי השאלה הראשונה שלי, אני מעלה אותה לשולחן כאן כאפיק נכון.

עינת וילף: נקודה מעניינית.

עינת וילף: כשנערוך דיון סביב נושא ביטחון קהילות יהודיות בתפוצות ואחריות של ישראל לנושא הזה נבחן.

אריאל אטיאס: אני רוצה להוסיף מבחינה מקצועית ולא מבחינה אישית, אני מצטער על ההתפרצות קודם.

אריאל אטיאס: הארגון שלנו מתעסק ביזמות ברחבי העולם, אחד הדברים שאנחנו רוצים שיהיה על הפרק זה לזכור שהרבה מההתארגנות של הדור הצעיר שאליו מתייחס משרד החינוך בתכניות האלה, החשיבות לאפשר לאנשים לפתח את היוזמות שהם ירצו לפתח אותן ולהיות שותפים להן.

אריאל אטיאס: הרבה מהיזמים החשובים המובילים בארצות הברית וקנדה הם מהקהילות יהודיות שפועלים הם לא בהכרח יהודיים.

אריאל אטיאס: היכולת שלנו לבנות קשרים בין יזמים חברתיים ופעילים חברתיים בקבוצות עם פעילים כאן בישראל כדי לבנות קשר משותף של ערכים ושל פרויקטים, לדעתי ממשלת ישראל כגוף מוביל זה יכול להיות חשוב ורלוונטי.

עינת וילף: אם אוכל להוסיף, דווקא כשמדינת ישראל שמה כזה דגש כמדינה שמעודדת יוזמה וחדשנות, דובר כאן על הרעיון של הקרן העם היהודי.

עינת וילף: קרן שמעודדת חדשנות בעם היהודי, אני מאוד מקווה שזה לא יהיה נושא שתשימו בצד כי אני חושבת שהנושא של השקעות ברעיונות חדשניים שנותנים לאנשים להרגיש שהם שייכים למרות שהם קצת שונים.

עינת וילף: אני חושבת שזו אחת ההשקעות שהכי ניתן לעשות.

עינת וילף: לכן אני מוציאה את הקריאה ומאוד תומכת במסגרת ההחלטות מה ליישם ומה לא, ההצעה לקרן העם יהודי שתעודד חדשנות, רעיונות חדשים, יישומן והבדיקה שלהן וגם הפצתן, לדעתי זה אחד הדברים הכי חשובים והמתאימים למדינת ישראל במיוחד.

דב מימון: אני אגיב על הדברים.

דב מימון: הצגנו כמה פרויקטים.

דב מימון: מה שניסינו לעשות בדוח שלדעתי חשוב, אחד הדברים היה על תחום על המשק הישראלי, כי בכל זאת חשוב שאם משקיעים כסף ישראלי לדעת למה אנחנו לוקחים כסף ממקומות אחרים כדי להשקיע פה.

דב מימון: לעניין האפקטיביות של פרויקט.

דב מימון: יש לנו הרבה פרויקטים ואין לנו ארגון שמודד את הפרויקט.

דב מימון: כל פרויקט כמובן מציג את עצמו כפרויקט הכי אפקטיבי – וטוב שכך כי צריך גאוות יחידה.

דב מימון: כולנו יודעים עד כמה קשה להקים פרויקטים.

דב מימון: הרציונל מאחורי זה, אני מחזק את הנאמר, זה בדיוק לתפוס את האנשים במקום שהם נמצאים ולהפגיש ישראלים ויהודים מחו"ל שהם באותו ראש.

דב מימון: לא משנה באיזה ראש, יכול להיות שם הומוסקסואליים או שהם מעוניינים בשנוי חברתי.

דב מימון: מבחינתנו העיקר שהם יפגשו.

דב מימון: אמרנו גם שאז קורה תהליך וחיזוק שכל אחד מזהה בעצמו שהוא שותף יותר לצד השני.

דב מימון: לקחת אנשים שהם באותו ראש ולבצע פעילות משותפת שהיא כמה שיותר יעילה מבחינה יהודית - גם על זה יש הבחנה.

דב מימון: יש פרויקטים שאנשים מנגבים חומוס יחד ולא נשאר הרבה ויש פרויקטים שהם הרבה יותר יעילים – קשה למדוד.

דב מימון: אם אנחנו מדברים על מאמץ שיהיה מסוגל להפוך את המגמות צריך גם מאסה קריטית של מאמץ ובנוסף לזה לדעת כמה משקיעים, אני לא מבקר איזה פרויקט.

דב מימון: כל פרויקט עובד בממימון עצמי ואין לנו קופה אחת שאנחנו מממנים את הכל, אבל כשמגיע כסף של העם היהודי ברור שאם יש כמה חבר'ה מלוס אנג'לס שנפגשים עם בית ספר בתל אביב, זה הרבה מאוד כסף בשביל קשר של עשרים תלמידים מפה ועשרים תלמידי משם, לא בטוח שזה תמיד הכי יעיל וצריך גם צריך לדעת באיזה שלב בחיים בהשוואה.

דב מימון: לכן יש הרבה ומבחינתנו חסר המאמץ הגדול לבדוק את הפרויקטים השוואתית.

דב מימון: זה אחד הדברים שהמכון מנסה לעבוד עליו - לנסות להקים גוף שיהיה מסוגל להעריך את הפרויקטים.

ג'אן שרל זרביב: אני הנציג של הפדרציה היהודית של צרפת בארץ.

ג'אן שרל זרביב: אם אפשר לחזור קצת אחורה, כי היום אנחנו מדברים על תקציבים.

ג'אן שרל זרביב: למי שלא יודע הקהילה היהודית בצרפת היא הקהילה השנייה בגודלה אחרי ארצות הברית.

ג'אן שרל זרביב: תסתכלו מה קורה פה.

ג'אן שרל זרביב: עידוד עלייה מצרפת עומד על 25 אלף שקל, אחר כך למשל "נפש בנפש" 24 מיליון שקל, אנחנו מדברים כאן על עלייה מארצות הברית שהיא פי שתיים מעלייה מצרפת, על קהילה שהיא בערך 10% מהקהילה בארצות הברית.

ג'אן שרל זרביב: אנחנו מבינים כאן

ג'אן שרל זרביב: שאנחנו לא בדיוק משחקים עם אותם כלים.

ג'אן שרל זרביב: אולי כאן צריך צדק חברתי.

ג'אן שרל זרביב: בעצם אם אפשר לעבוד במושגים, אני לא אומר שצריך להוריד מ"נפש בנפש".

ג'אן שרל זרביב: קשה עוד יותר לעבוד כשרואים את הקושי לעלות חבר'ה מאירופה מהסיבות ששמענו –המספרים כאן על הלוח.

ג'אן שרל זרביב: חבל שהנציג של הרבנות עזב, אם שמתם לב הוא הגיע לפגישה של וועדה שמטפלת בחיזוק בין קהילות יהודיות וארץ ישראל.

ג'אן שרל זרביב: אני רוצה להגיד לו שאני לא חושב שיש בעיה עם ארץ ישראל, אני חושב שהיהודים יודעים בדיוק איפה ארץ ישראל.

ג'אן שרל זרביב: כאן המושג הוא יותר מדינת ישראל – ישראל של היום.

ג'אן שרל זרביב: צריך לבדוק אותו כאן את הדגש.

ג'אן שרל זרביב: יש הרבה תכניות ומשקיעים הרבה כסף להביא קבוצות להיות בקשר עם בתי ספר וקבוצות מחו"ל, זה לא משרת את האינטרסים לא של המדינה כאן ולא של הקהילה שם.

ג'אן שרל זרביב: כי המפגש כאן הוא עם החלק הקטן של פלגים במדינה ולא משרת את האינטרס.

ג'אן שרל זרביב: אני לא מבקש מהכנסת לטפל בכל תכנית ותכנית, אך מאחר ואנחנו מדברים על עתיד ועל סכומים גדולים צריכים גם קריטריונים שמשרתים את שניהם ולא רק חלק מהמדינה הזאת.

דן ברג': בנוגע למה שאמרת.

דן ברג': הייתי רב בקהילה באנגליה, הונג קונג וחזרתי רק לפני שלושה שבועות.

דן ברג': כן נכון להשקיע בעתיד, אבל יש בעיות היום.

דן ברג': אני רוצה לעלות שתי בעיות.

דן ברג': אחת, יש הרבה אנשים באוניברסיטאות בעולם שהם יהודים, אבל מדברים נגד הארץ.

דן ברג': רק לפני יומיים היה פורום של אמנסטי העולמי שהיו יהודים שדיברו נגד הארץ, זה נותן כוח לאלה שנגדנו.

דן ברג': שנית, יש הרבה ישראלים שגרים בחו"ל שאין להם בכלל קשר עם הקהילות ויש את נקודת ההתבוללות של ישראלים שאינם קשורים.

עינת וילף: תודה רבה לך.

עינת וילף: בחלק מהדברים דנו ובחלק מהדברים נדון.

עינת וילף: בשבוע הבא נקיים ישיבה על יחסו של הדור הצעיר בעולם היהודי למדינת ישראל, על המגמות ומה ניתן לעשות.

עינת וילף: אני רוצה להודות לכולכם היום.

עינת וילף: ניקח את הנתונים שהבאתם יחד עם הנתונים שהוספו לנו כאן, ניצור את התמונה המלאה.

עינת וילף: אני חושבת שחלק מהעבודה שלנו היא אכן לדאוג שהתמונה הזאת תוצג באופן סדיר כדי שיהיה ברור שיש עניין מצידה של הכנסת לראות את המספרים האלה עולים ועולים בהתמדה.

עינת וילף: כמובן שככל שיתקדמו הדיונים עם הממשלה ותחליטו באילו בפרויקטים, נשמח לשמוע את הדיווחים על כך, וכמובן שבעקבות זאת נוציא קריאה שתומכת בהקצאת תקציבים ובתהליך מסודר של פיקוח ובקרה על היעילות של ההקצאה לטובת המטרות.