הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 69, 2011-12-18 10:00

טלב אלסאנע: תודה אדוני ראש העיר.

טלב אלסאנע: אורחים יקרים.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שנושא הדיון של הישיבה היום הוא: מדיניות הרשות למלחמה בסמים, ובעצם לא רק הרשות למלחמה בסמים, אלא כל משרדי הממשלה השונים, כדי להתמודד עם נגע הסמים והאלכוהול במגזר הערבי הבדואי בנגב.

טלב אלסאנע: אנו שמחים, אדוני ראש העיר, להיות אורחים שלך בעיר רהט, היא העיר הגדולה בנגב, ולכן חשוב מאד שאת הנושא הזה להתייחס אליו בישיבה, כאשר המטרה היא לא רק לגבי רהט, אלא לכלל היישובים הבדואים בנגב.

טלב אלסאנע: אני אעבור לגבי רשימת המשתתפים בדיון.

טלב אלסאנע: [מקריא את רשימת המוזמנים] אנחנו במהלך הישיבה היום נתייחס בהתחלה גם למדדי התופעה.

טלב אלסאנע: על איזה תופעה אנחנו מדברים?

טלב אלסאנע: באיזה מידה יש עליה?

טלב אלסאנע: ואיך מתמודדים כאשר בהקשר להתמודדות אנחנו נקבל גם התייחסות של משרד החינוך בתחום של הסברה במערכת החינוך, תחום של המינהל.

טלב אלסאנע: תכניות שרצות ברשויות המקומיות וגם ביישובים הלא מוכרים.

טלב אלסאנע: מה התכנית של משרד הרווחה לקדם תכניות בהקשר הזה?

טלב אלסאנע: גם משרד הבריאות לגבי העניין של הגמילה והטיפול.

טלב אלסאנע: באיזה מידה העניין של המצ'ינג, מאחר ואני מבין שכל הרשויות הערביות בנגב הם במקום 1, לצערנו, אשכול 1 מבחינת המצב הסוציואקונומי, דבר שמכביד על האפשרות של השתתפות של הרשויות בהרבה מהתכניות.

טלב אלסאנע: באיזה מידה זה מכביד?

טלב אלסאנע: באיזה מידה מאפשר, או לא מאפשר?

טלב אלסאנע: מתוך סקירה קצרה שעברתי ראיתי שהמצב, הנתונים הם, בלשון של המעטה, נתונים מזעזעים, כאשר אנו רואים בחלק מהיישובים למשל, עניין של יחידת סמים במחלקת הרווחה.

טלב אלסאנע: זה לא קיים באבו בסמה, זה לא קיים בְחוּרה, זה לא קיים בכסייפה, זה לא קיים בלקייה, זה לא קיים בערוער, זה קיים ברהט, שגב שלום, בתל שבע זה לא קיים.

טלב אלסאנע: רכז של הרשות לשיקום האסיר – זה לא קיים באף יישוב חוץ מרהט.

טלב אלסאנע: התכניות הלאומיות לילדים ונוער בסיכון – זה לא קיים בכסייפה, זה לא קיים בערערה בנגב.

טלב אלסאנע: זה לא קיים בתל שבע.

טלב אלסאנע: עיר ללא אלימות – זה לא קיים בלקייה, זה לא קיים בשגב שלום, זה לא קיים בתל שבע.

טלב אלסאנע: יחידה לקידום נוער – זה לא קיים בכסייפה התכנית הזו, גם בלקייה לא קיימת.

טלב אלסאנע: ערערה בנגב וגם בשגב שלום.

טלב אלסאנע: עניין של השירות לנוער וצעירים – זה לא קיים בלקייה, זה לא קיים בתל שבע.

טלב אלסאנע: עצם העובדה שיש הרבה תכניות שהם לא קיימות בהרבה יישובים כאשר אנחנו יודעים את המצב הקשה, חברה שהיא במעבר, חברה שהיא במשבר ושאנו יודעים שהקורבן של התופעות האלה, של הנגע הזה, בין אם זה סמים או אלכוהול, הם הצעירים.

טלב אלסאנע: זה המשאב האנושי החשוב ביותר.

טלב אלסאנע: כאשר המטרה שלנו שהיא למצות את הפוטנציאל שנמצא בתוך החברה, בקרב הצעירים.

טלב אלסאנע: הם הופכים להיות במקום נכס של החברה, הופכים להיות נטל של החברה.

טלב אלסאנע: ובמקום שנראה אותם תורמים לחברה, לא פעם פוגשים אותם בתוך כותלי, בין כותלי בתי הסוהר, וההתייחסות היא אחרת.

טלב אלסאנע: לכן מבחינת ההתייחסות אני אבקש אולי לקבל נתונים ממפקד המרחב, מהמשטרה לגבי מימדי התופעה, אחר כך לקבל התייחסות משרדי הממשלה השונים מה הם אכן עושים?

טלב אלסאנע: מה התוכניות שלהם?

טלב אלסאנע: מה המדיניות שלהם?

טלב אלסאנע: וגם נשמע מהרשות למלחמה בסמים, כאשר מדברים על מגזר ייחודי שיש לו את הבעיות הייחודיות שלו.

טלב אלסאנע: כפי שציין ראש העיר, עניין של העוני, עניין של אבטלה, עניין של המצוקות, וגם חברה שהיא במעבר, שיש לה בעיות ייחודיות.

טלב אלסאנע: אני אבקש מהמשטרה, מי מציג?

פרץ עמר: יציג מפקד תחנת רהט, את תחנת העיר רהט שבפזורה הבדואית קשה מאד לקבל את המספרים משום שעיקר הפעילות מתמקדת ביישובים, ביישובים עירוניים, הדוגמה של רהט היא הדוגמה שמשקפת כמעט את כל המגזר הבדואי, ותיכף נאמר מה אנחנו עושים, מה עשינו עד כה, ומה אנחנו עושים גם בהמשך.

פרץ עמר: קדימה, אייל.

אייל אזולאי: בוקר טוב לכולם.

אייל אזולאי: ראשית אני רוצה לברך את המתכנסים כאן, יש לזה חשיבות וסמליות.

אייל אזולאי: אנחנו רצינו להציג קצת נתונים בנושא סמים, אבל אני חושב שכדרך התמודדות זה לא רק בסמים.

אייל אזולאי: אנחנו מסתכלים על המכלול, וסמים זה אומר בכלל חוק.

אייל אזולאי: כל תרבות הציות לחוק, וכל הנושא של הסמים והאלימות, והירי, ויש פה הרבה מאד דברים שהכל נוגע אחד בשני, ולכן המצגת כאן היא תתייחס לא רק לנושא סמים, למרות שכמו שאפשר לראות, בכל פרמטרים של עבירות הסמים הן בשימוש, הם בסחר בסמים ואחזקת סמים, שזה דרגות שונות מבחינת החוק והחומרה, יש יותר עבירות.

אייל אזולאי: עכשיו, מה זה אומר יותר עבירות?

אייל אזולאי: זה אומר עבירות חשיפה.

אייל אזולאי: זה אומר שהמשטרה הגיעה ליותר מקרים של פתיחת תיקים.

אייל אזולאי: הנתונים כאן מתייחסים לנתונים של העיר רהט מתחילת השנה ועד היום, ביחס לאשתקד.

אייל אזולאי: שימו לב לנתון הזה: קודם כל ברהט התחנה עובדת במתכונת המתוגברת מזה כ – 8 שנים בשיתוף פעולה מלא עם העירייה.

אייל אזולאי: נתונים מאפיינים של המגזר הבדואי, למי שמכיר, כל הנושא של אירועי ירי, כל הנושא של הסמים, האלימות, אלה דברים שבעצם אם אנחנו מסתכלים על תרבות ציות לחוק, אלה סממנים ... במגזר הבדואי.

אייל אזולאי: אז למשל, אם אנחנו רואים במגמה של 3 שנים, בין 2009 עד השנה, אנחנו רואים שבאירועי ירי יש ירידה מתמשכת ומשמעותית באירועי הירי.

אייל אזולאי: שימוש ומסחר – אנחנו, יחד עם עוד רשויות, עם הרשות המקומית, עם האיממים, עם השייחים, עם אגף הרווחה, עם תכנית עיר ללא אלימות, בעצם, ברגע שאתם מאחדים כוחות ומתקצבים - יש תוצאות.

אייל אזולאי: אני בכוונה לוקח ומדגיש, כי לצערי בנושא הסמים אין את התקצוב, אין את הדברים.

אייל אזולאי: לטפל בתופעות, זה לא רק משטרה.

אייל אזולאי: אם תשימו לב לשקף האמצעי, בחודש ספטמבר 2009 המפכ"ל הקודם, דודי כהן, לאור שיחות ובדיקות של ראשי המגזר הבדואי שיש פה תופעה קשה מאד של ירי, החליטו לתקצב, מה זה לתקצב?

אייל אזולאי: לצורך העניין זה לא רק כספים.

אייל אזולאי: הביאו לפה יחידה שלמה של מג"ב, 50 לוחמים עם כל הציוד, הם עבדו פה מספטמבר 2009, ועד אפריל 2010.

אייל אזולאי: בתקופה הזאת הצלחנו לעשות פעילות מאד מאד אינטנסיבית של הגעה לכל בתי האב, חיפושים, עבודה מאד מאד קשה.

אייל אזולאי: הצלחנו לאסוף, רק בעיר רהט, משהו כמו 180 כלי נשק.

אייל אזולאי: 180 כלי נשק זה לא, אני מדבר על נשק לא חוקי.

אייל אזולאי: לא נשק חוקי, אלא נשק לא חוקי שבדרך כלל משמש בסכסוכים ובקטטות שמביאים לתוצאות קשות מאד.

אייל אזולאי: על אותו משקל שאנחנו רואים בקטטות תשימו לב שיש מגמה של ירידה.

אייל אזולאי: אומנם מתונה יותר לאורך השנים של, יש פחות קטטות.

אייל אזולאי: הדבר הזה נובע גם מכמה מקומות: תכנית עיר ללא אלימות שמוקצבת העיר, שעד אתה היא היתה מתוקצבת ב – 1,700,000 מיליון בערך בשנה, ועכשיו צמצמו את זה, לצערי, לצערי למשהו כמו מיליון שקל.

אייל אזולאי: התכנית הזאת בעצם היא מערכתית שגם המשטרה שותפה לה, הרשות, הרווחה, החינוך, יש פה הרבה מאד שחקנים שנכנסים לעניין הזה ועובדה שברגע שמשקיעים לאורך זמן יש תוצאות.

טלב אלסאנע: השאלה שלי אם הנתון הזה משקף תופעה בכלל הישובים הבדואים, או רק ייחודי לעיר רהט, כי כל התכניות שלנו ראינו, קיימות ברהט.

טלב אלסאנע: למשל: עיר ללא אלימות ותכניות אחרות.

טלב אלסאנע: האם השקף שהצגת לגבי קטטות וירי זה משקף ירידה בשאר היישובים הבדואים?

אייל אזולאי: אני חוזר על השאלה למי שלא שמע: האם הנתונים שמוצגים כאן, מתייחסים לכל יישובי מהגזר הבדואי בנגב?

אייל אזולאי: הדוגמה של רהט היא היא דוגמא לחינוך.

אייל אזולאי: כלומר, מה קורה כשמשקיעים, איזו תוצאה מקבלים?

אייל אזולאי: מפקד התחנה יתייחס.

פרץ עמר: מה שאייל הציג פה, כמובן בשיתוף פעולה, שילוב בין זרועות.

פרץ עמר: מה שקורה כאן ברהט זה משהו שמשקף את כל המגזר אבל כמובן יש שינויים מיישוב ליישוב.

פרץ עמר: לדוגמה: ההתנהלות בתוך העיר רהט, 60,000 תושבים ממוקדת ברשות מקומית אחת מול תחנת משטרה אחת, היא יותר פשוטה מבחינת ההתנהלות והיכולת להשפיע מאשר המגזר של הפזורה, שהוא יישובים קטנים יותר וזה פזור על כל המגזר.

פרץ עמר: המשמעות היא, לכמת את המספרים, לא בטוח שנגיע בכל היישובים לאותם מספרים.

פרץ עמר: המגמה היא אותה מגמה.

פרץ עמר: אני כמפקד מרחב רואה במגזר הבדואי, כל המגזר מבחינתי הוא שווה בין שווים.

פרץ עמר: כמובן יש את הקטע הצפוני שדווקא בו אנחנו כן יכולים להשקיע יותר משום שיש פה אנשים שניתן איתם, מה שנקרא, לשלב זרועות ולהשפיע.

פרץ עמר: לכן, מה שאתה רואה כאן זה משהו שהוא בעצם ניתן לכימות מדעי מבחינה מספרית, ואיתו, כמודל, אפשר לטפל בכל התופעות במגזר.

אייל אזולאי: השקף שמוצג כרגע, בעצם אני לא, לא אסבך אתכם בנתונים למי שלא מכיר, אבל יש איזה משוואה מאד מאד פשוטה, שוב, יותר עצורים, יותר כתבי אישום שווה הרתעה.

אייל אזולאי: המשטרה היא לא יכולה להיות בכל מקום בכל זמן, לכן יש איזה שהוא, המטרה של המשטרה היא לייצר הרתעה ככה שלמשל בן אדם נוסע בכביש, אם הוא יידע שהסיכוי שלו שייסע מהר ניידת משטרה תעצור אותו באיזה שהיא נקודה, הוא באופן אוטומטי ישגיח.

אייל אזולאי: אם הוא יידע בוודאות שהסיכוי שלו להיתפס הוא נמוך – אז הוא ירשה לעצמו, אם הוא לא עם משמעת עצמית, הוא ירשה לעצמו לעשות מה שהוא רוצה.

אייל אזולאי: אז שימו לב שהנתונים של העיר רהט, וזה גם מתייחס גם לעבודה שהמשטרה עושה, יש יותר עצורים, יותר כתבי אישום, יותר עצורים עד תום ההליכים, שזה בעצם מייצר הרתעה ועוזר לנו מאד, מחדד את שלטון החוק.

טלב אלסאנע: עוד שאלה, ברשותך, למפקד המרחב, לגבי השקף הקודם.

טלב אלסאנע: לגבי השקף הקודם, 47 אחוז מכלל המעצרים הינם מעצרים עד תום ההליכים?

אייל אזולאי: כן.

טלב אלסאנע: זה נתון גבוה מאד לדעתי.

אייל אזולאי: כבר אמרתי, אנחנו נמצאים, ביחס לרמה הארצית, הרבה יותר גבוה מאשר שאר המקומות.

אייל אזולאי: אני חושב שמפקד המחוז בזמנו הגדיר איך הוא רואה את רמת הציות לחוק במגזר, ואם הוא רואה, אם הוא נכנס ליישוב חורה, או לרהט, באופן די, במפתיע, הוא רואה האם הנהגים חוגרים חגורות?

אייל אזולאי: אם הם חוגרים חגורות בטיחות זה אומר ציות לחוק במגזר, ואני אומר לכם, תנסו אותי, תיגשו למקומות האלה, תסתכלו אם אנשים חגורים.

אייל אזולאי: אני אומר לכם, רוב האנשים במגזר הבדואי חגורים חגורת בטיחות.

אייל אזולאי: זה לא אומר שהם לא רוצים לשמור על הבטיחות שלהם, אבל בעיקרון זה משהו שמשפיע עמוק לציות לחוק.

אייל אזולאי: וזה לא רק למשטרה.

אייל אזולאי: זה הרשויות, זה הרבה מאד דברים שכרגע מתנהלים במגזר.

אייל אזולאי: בין היתר: עיר ללא אלימות.

אייל אזולאי: האגודה למלחמה בסמים ואלכוהול, וכל הדברים הנוספים שנכנסים פה כפעילויות שהם פעילויות חינוכיות גרידא.

אייל אזולאי: אתה עובד היום, אתה משפיע, זה כמו הטיטאניק, אתה מסובב את ההגה, הגחון של האונייה יתחיל לזוז רק בעוד תקופה ארוכה.

אייל אזולאי: ככה זה השקעה של היום אם תשפיע בעיקר על הצעירים, ובהמשך אני חושב שהתושבים היום די התבגרו בזה שהם באים ומבקשים מאיתנו להגביר את האכיפה, להגביר את ההשפעה שלנו, כי בסופו של דבר הם מבינים שמי שסובל בעיקר מהתופעות האלה, זה התושבים עצמם.

אייל אזולאי: קודם כל התושבים.

אייל אזולאי: אני חושב שאנחנו די מתקדמים בעניין הזה.

אייל אזולאי: יש עוד הרבה מה לעשות, אבל אנחנו די מתקדמים.

אייל אזולאי: המקום של התאונות דרכים זה נתון שבעיר רהט יש השקעה, באמת, השקעה גדולה מאד בתחום של התנועה.

אייל אזולאי: גם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, גם הרשות המקומית, גם המשטרה, גם אגף התנועה שעושה פה הרבה מאד פעילות.

אייל אזולאי: גם כאן שאפשר לראות שיש מיקוד של עשייה.

אייל אזולאי: למשל: למי שלא יודע, במגזר הבדואי יש תופעה של תאונות קטלניות, תאונות חצר: נסיעה לאחור ודריסה של פעוטות.

אייל אזולאי: הדבר הזה זה בעיקר מוּדעוּת, זה בעיקר מוּדעוּת.

אייל אזולאי: מה שעשו, למשל, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יחד עם המשטרה, ואם הרשות תעבור בכל בתי האב, 15,000 בתי אב, עברו מבית לבית סטודנטים עם לפטופ ועם איזה שהוא סרטון קצר ומצגת ועברו מבית לבית והסבירו, התוצאה של ירידה דרסטית, במיוחד בתאונות חצר, מ – 8 תאונות קטלניות של תאונות חצר לפני כמה שנים, לתאונה אחת של תאונת חצר בשנה האחרונה.

אייל אזולאי: אני עושה הקבלה, גם בנושא הסמים, אם הנושא יקבל את התקצוב המתאים, את ההתייחסות המתאימה, אין לי ספק שאפשר להגיע לתוצאות.

אייל אזולאי: בתחום המניעה - כדי לעשות דברים המשטרה עובדת, באמת משתדלת לעשות את המקסימום.

אייל אזולאי: אנחנו לא לבד, יש פה עוד שחקנים.

אייל אזולאי: אני אומר לכם שפה ברשות, יושב פה פאיז, ראש העיר, יושב פה סעיד, מנהל אגף הרווחה, יושב פה עלי אלהוזייל, מנהל אגף החינוך.

אייל אזולאי: אני אומר לכם שביחד אנחנו עושים דברים מדהימים, וכדי שיראו את הדברים, ישימו לב, יש פה קצת נתונים: 26 בתי ספר קיבלו הרצאות בשנה האחרונה, שזה 1,200 תלמידים, בעיקר בנושאים של סמים, אלימות, אלכוהול, בטיחות בדרכים.

אייל אזולאי: אלה הם תמונות שלא אני עשיתי, זה תמונות שאני לקחתי מהתקשורת, למי שלא מכיר את האתר הזה, זה 1,100,000 מיליון כניסות ביום.

אייל אזולאי: זה בערך כמו ווינט של האוכלוסייה היהודית, אז זה חשיפה גדולה מאד.

אייל אזולאי: לא אלימות, למשל, אני סתם אסביר לכם את התמונה הזאת.

אייל אזולאי: במרץ 2011 נרצח פה קייס אבוסיאם, זכרונו לברכה, נער מוכשר מאד בן 16, באמת נער תושב העיר הזאת.

אייל אזולאי: אין פה הרבה כאלה.

אייל אזולאי: עד שמביאים באמת נערים כל כך מוכשרים, הוא מת, מי שזוכר את האירוע, נרצח על רקע של קנאה.

אייל אזולאי: שני חברים שלו לכיתה רצחו אותו, כי הוא הביא את הציונים הכי טובים, כי הוא היה, חובב אומנות, נקרא לזה, כולם, בקיצור, הוא היה תלמיד לדוגמה.

אייל אזולאי: נרצח.

אייל אזולאי: על מנת להתמודד עם התופעה הזאת, מעבר למשטרה שעצרה את האשמים והגישה כתב אישום, זה בסדר.

אייל אזולאי: זה צד אחד.

אייל אזולאי: עשו פה שרשרת אנושית, פאיז ראש העיר, יחד עם כל ...

אייל אזולאי: פה בעיר, 21,000 תלמידים, הייתם צריכים לראות מה זה.

אייל אזולאי: הקיפו את כל העיר שלובי ידיים עם שלטים, וזה רק חלק מהדברים.

אייל אזולאי: זה אומר שברגע שרוצים ...

אייל אזולאי: סביב משימה מסויימת, אז אפשר להגיע לתוצאות.

אייל אזולאי: שבוע ההדרכה, או הרשות לבטיחות בדרכים שמשקיעה, באמת, הרבה, לא נמצא פה, אני חושב, אף נציג שלהם, אבל צריך לפרגן להם, מנהל הרשות בדרום.

אייל אזולאי: זאת פעילות שנערכה במשך שבוע שלם בבתי הספר התיכוניים.

טלב אלסאנע: מנכ"ל הרשות.

אייל אזולאי: סליחה, בסדר, אבל הפרגון זה תמיד טוב, גם אם לא נמצאים.

אייל אזולאי: יש פה תמונות של שבוע הפעילות שנעשתה פה בבית ספר שהוא התיכון הגדול ביותר ברהט, משהו כמו, אם אני זוכר, 1,700 תלמידים.

אייל אזולאי: יש פה תמונות גם של הרובוט המשטרתי, וגם של, מצד ימין למטה, תשימו לב, זו סימולציה שמסבירים לילדים, מכניסים אותם לתוך האוטו, חוגרים אותם, והאוטו פשוט מסתובב 360.

אייל אזולאי: מי שלא עשה את זה אני ממליץ לו בהזדמנות לעשות, רק אז אתה מבין מה החשיבות של חגורת בטיחות.

אייל אזולאי: עכשיו, למה אני אומר עוד פעם את הדברים?

אייל אזולאי: זה מנטרה.

אייל אזולאי: איפה שמשקיעים ועושים ומסבירים ויש תקצוב ויש אמצעים ויש פעילויות, אני מניח שיש גם תוצאות.

אייל אזולאי: יש ירידה בהיקף התאונות.

אייל אזולאי: יש מוּדעוּת יותר גבוהה.

אייל אזולאי: אנשים בעצם לא מוכנים רק שהשוטר ייתן לו דו"ח על החגורה, הוא מבין את החשיבות של החגורה אחרי הדבר הזה.

אייל אזולאי: אני באמת ממליץ לכל אחד, אני עשיתי את זה, זה ממש מפחיד לעשות.

אייל אזולאי: פורום שייחים ומגשרים – אני חושב שזה מודל, אני לא יודע אם זה עובד בכל הארץ, אבל אצלנו ברהט זה עובד כבר שנה שלישית.

אייל אזולאי: יש כאן משהו כמו 30 שייחים שאנחנו בעצם, כמשטרה, מנסים להגיע לכמה שיותר.

אייל אזולאי: זה חינם, מה שנקרא, זה לא תקצוב, זה רצון טוב של האנשים עם יכולת השפעה.

אייל אזולאי: לאחרונה הוספנו גם את האימאמים של מסגדים, שפאיז גם בא ומוביל, והרווחה.

אייל אזולאי: אנחנו בעצם מגיעים לאוכלוסיות מכל הכיוונים: גם בהיבט של האכיפה של המשטרה בדו"חות, גם האימאם של המסגד שהוא מדבר בדרשת יום שישי על החשיבות שהבטיחות ודווקא נציגים שלנו בכל שבט ושבט.

אייל אזולאי: כל אחד כזה שיושב פה זה לא שבאנו ואמרנו לו: זה קורס שנמשך חצי שנה, יחד עם הרצאות מקצועיות, גם שלנו, גם של הרשות, של הרווחה, מסייעים לנו בהתמודדות עם כל התופעות בעיר.

אייל אזולאי: הפערים מבחינתנו, ופה אני נוגע בבעיות הכואבות.

אייל אזולאי: קודם כל המנטליות, המסורת של האוכלוסייה הבדואית השבטית – למרות שלאחרונה יש איזה שהוא שינוי במגמה, אבל ככלל, בדואים מטעמי כבוד, לא שהוא לא סומך על המשטרה, מטעמי כבוד הוא לא יבוא וימהר להגיש תלונה.

אייל אזולאי: כלומר, אם הוא רואה מישהו שסוחר בסמים אז הוא יבוא ויגיד למשטרה, או לראש העיר: יש בעיה של סמים.

אייל אזולאי: אבל תבוא תגיש תלונה, אתה רואה מי מוכר את הסם.

אייל אזולאי: הוא לא יעשה את זה.

אייל אזולאי: כלומר יש איזה שהוא רצון שמישהו אחר יפתור את הבעיה.

אייל אזולאי: הבעיה היא מאד כואבת, אבל עדיין יש לנו את הבעיה של חוסר שיתוף פעולה, לא מוסרים את שמות העבריינים.

אייל אזולאי: חמור מכך, לפעמים מפריעים לנו גם לעשות את העבודה.

אייל אזולאי: אני לא אומר, כולם, ואני לא עושה הכללה, אבל אלה המאפיינים שלנו בעבודה.

אייל אזולאי: אנחנו מגיעים לחיפוש סמים במתחם מסוים, לפעמים יוצאים כל השבט, עשרות אנשים, או מאות אנשים ומתעמתים עם השוטרים, כשהם עצמם לא יודעים למה, כי הם רואים משטרה.

אייל אזולאי: אנחנו משקיעים בכוח אכיפה מאד אינטנסיבי.

אייל אזולאי: יש איזה שהוא שינוי מגמה, משום שהיום אנשים לפחות מבינים, משתפים פעולה, וכשיש קטטה הם לא מחזירים, הם באים להגיש תלונה.

אייל אזולאי: הם סומכים על המשטרה ונותנים לה לעשות את העבודה שלה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

פרץ עמר: כבוד היושב ראש, קודם כל, אני רוצה לומר לפורום שאולי לא כל כך מכיר, בשנת 2011, המשרד לביטחון פנים הוסיף עוד 108 משרות.

פרץ עמר: 108 משרות של שוטרים במגזר הבדואי, שזה מתחלק, השנה יתחלק לתל שבע ולערוער, זה תוספת משמעותית מאד למגזר.

פרץ עמר: אם בתחנת העיירות ישנם 7 או 110 משרות, הוסיפו להם עוד 108, הכפילו להם את הכוח אדם במגזר הבדואי.

פרץ עמר: שימו לב, זה רק למגזר הבדואי של הפזורה.

פרץ עמר: הכוונה היא לתת שירותי משטרה טובים יותר למקומות שעד היום, כדי להגיש תלונה, אם בערוער אירע איזה שהוא תרחיש מסוים משיהו מרגיש כקורבן, הוא צריך להגיש תלונה בתחנת העיירות בצומת שוקת, המשמעות היא שהיום ניידת תבוא אליו הביתה ותיקח ממנו את התלונה, ותטפל בזה.

פרץ עמר: זאת אומרת, אנחנו בשנת 2011, 2012 נשפר את שירותי המשטרה למגזר הבדואי בצורה מאד מאד משמעותית.

פרץ עמר: אני חושב שיש פה איזה שהיא נקודת מפנה בעניין הזה.

פרץ עמר: כשאני מדבר על שירותי משטרה, אני מדבר על שירותי משטרה בכל התחומים: בנושא של שימוש בסמים ואלכוהול.

פרץ עמר: אני מדבר על תאונות דרכים ובטיחות בדרכים.

פרץ עמר: אני מדבר בכלל על עבירות רכוש ואלימות.

פרץ עמר: אני חושב שבמגזר הבדואי תוספת של 108 משרות אתם תרגישו את השינויים המשמעותיים בשנת 2012 בכל מה שקשור לשירותי משטרה ותחושת הביטחון של הציבור גם בפזורה וגם ביישובים הנוספים שיש מעבר לעיר רהט.

פרץ עמר: הכוונה, בסופו של דבר, לטפל במגזר, המגזר המיעוטים, המגזר הבדואי, כמו שמטפלים בעיר באר שבע.

פרץ עמר: אותם שירותי משטרה.

פרץ עמר: אותם שירותי משטרה שניתנים בעיר באר שבע יינתנו גם למגזר הבדואי.

פרץ עמר: אני חושב שאנחנו עשינו צעד ענק קדימה.

פרץ עמר: אם נסתכל בעשור האחרון, אני מדבר על כמות נוספת של תקנים מאד מאד משמעותית של מעל 200 שוטרים, או יותר, מאשר היו לפני 10 שנים.

פרץ עמר: אני, כמפקד מרחב, לאור תופעת הסמים ואלכוהול והשפעה שלה על התרבות וההתנהלות ביום יום בתוך היישובים, על תרבות הנהיגה, על תרבות הבטיחות בדרכים, בכלל בקטע החינוכי והערכי במגזר, החלטתי להכריז את נושא של אכיפה בנושא סמים כיעד מרכזי לשנת 2012 של מרחב הנגב.

פרץ עמר: אנחנו נגדיל את כמות האכיפה בתחום הזה.

פרץ עמר: אנחנו נמגר תופעות פשיעה בתחום הסחר בסמים גם לנערים וגם למבוגרים.

פרץ עמר: אני חושב שבמידה מסוימת, כמו שנאמר פה על ידי מפקד התחנה, איפה שאנחנו נוגעים – אנחנו משפיעים.

פרץ עמר: אנחנו נוגעים ומשפיעים.

פרץ עמר: אנחנו לא רוצים לעשות את זה לבד.

פרץ עמר: אנחנו רוצים לעשות את זה יחד עם הרשויות, יחד עם הרשות למלחמה בסמים, יחד עם רשויות נוספות שיש להם ...

פרץ עמר: אני חושב שזה לא בגלל מצוקות של כוח אדם, אלא בגלל היכולת ושילוב הזרועות באמת להביא ולהפנים ולהטמיע את הקטע החינוכי, שהוא הקטע החשוב.

פרץ עמר: כשדיברנו פה על הרתעה ולא מצאו את החוק, היא תוצאה ישירה, בעיקר בנושא של חינוך.

פרץ עמר: איפה שנחנך, איפה שנרתיע – אנחנו נשפיע.

פרץ עמר: אז זה מה שהיה לנו להציג.

פרץ עמר: אנחנו נעשה עוד הרבה.

פרץ עמר: יש עוד הרבה מה לעשות.

פרץ עמר: למרות שהתקדמנו בצעדי ענק בכל מה שקשור לאכיפה.

פרץ עמר: תודה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין את הפורום של שיתוף הפעולה בין המשטרה לבין הקהילה, מעורבות גם כן ... הרצאות.

טלב אלסאנע: לדעתי מתוך המצגת שראינו בכל הפרמטרים של קטטות, ירי ואלימות, רואים שהמגמה היא מגמה חיובית.

טלב אלסאנע: אבל הם אלה ...

טלב אלסאנע: כאשר רואים שאתם משלבים גם שייחים, גם אימאמים, גם העיר, ומנהלי המחלקות, לדעתי זה דוגמה טובה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לקבל א' – ממנהלי מחלקות הרווחה גם נציגים יכולים לעלות, לבקש רשות דיבור, אם הם רוצים להתייחס.

טלב אלסאנע: אני אבקש ממשרד החינוך את המדיניות שלו, התכניות שלו שהוא מריץ ביישובים בתוך מערכת החינוך במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: מי מתוך המערכת רוצה להתייחס?

טלב אלסאנע: כן.

נג'וא עבאס: בוקר טוב.

נג'וא עבאס: אני מפקחת במגזר הבדואי.

נג'וא עבאס: אני אציג חלק מהמערך שאנחנו עושים עם משרד החינוך בכל הנושא של מניעת התנהגויות סיכוניות, ובתוך זה מניעת שימוש בסמים, אלכוהול וטבק.

נג'וא עבאס: אני מייצגת את השירות הפסיכולוגי באזור דרום.

נג'וא עבאס: בנוסף ד"ר שלום אלדר יציג גם את הפעילות של היחידה לקידום נוער במחוז דרום.

נג'וא עבאס: שתי היחידות ביחד פועלות בתוך בתי הספר גם בתחום הפורמלי וגם בתחום הבלתי פורמלי.

נג'וא עבאס: נתחיל בפעילות המחוזית, אחר כך אני אתייחס לפעילויות הספציפיות שנעשות בתוך בתי הספר.

נג'וא עבאס: יש לנו בכל שנה, מה שנקרא: סמינר עמיתים.

נג'וא עבאס: סמינר עמיתים זה סוג של תלמידים מכלל בתי הספר העל יסודי והיסודי, אני אתייחס לחלוקת הנושאים לפי שכבת גיל.

נג'וא עבאס: כל שנה זה משתנה על פי הנושא שאנחנו בוחרים.

נג'וא עבאס: מכל כיתה נבחרים בין 2 ל – 3 תלמידים, שהם תלמידים מובילים, תלמידים שיש להם יכולת השפעה על החברים שלהם, ובכלל כל הרעיון של סמינר אמיתי זה שבני נוער מקשיבים אחד לשני יותר מאשר מקשיבים לנו כהורים, או כמורים, או כמבוגרים.

נג'וא עבאס: אז לקחנו את ההרצאה הזאת וניסינו להשפיע באמצעותה על בני נוער.

נג'וא עבאס: אנחנו לוקחים משהו כמו בין 15 ל – 20 תלמידים בכל בית ספר ומביאים לשני ימי שיא, תלוי בתקציב.

נג'וא עבאס: שני ימי שיא, או יום שיא אחד.

נג'וא עבאס: מעבירים אותם הרצאות וסדנאות, כאשר מכשירים אותם לחזור לאותם כיתות אם ולהעביר את אותם סדנאות ואותו ידע שהם רכשו בתוך הכיתות שלהם.

נג'וא עבאס: כמובן חשוב לי מאד לציין, שאותם תלמידים לא מגיעים בלי הקשר, אלא מגיעים לאחר תהליך הכנה מאד משמעותי שהם עוברים בבתי הספר, יחד עם היועצים החינוכיים.

נג'וא עבאס: הם עוברים סדרה של 5 סדנאות, כאשר עובדים יחד איתם בנושא של למידה, בנושא של מה יש בתוך הנרגילה?

נג'וא עבאס: נזקי עישון, נזקי סמים.

טלב אלסאנע: אחר כך מלווים את הפעילות שלהם הבית ספרית?

נג'וא עבאס: כן.

נג'וא עבאס: בהרצאה שהם עוברים עם היועצים על הנושא של לחץ חברתי, הם מגיעים אלינו לסמינר, ואחרי הסמינר הם בונים, יחד עם היועצים, תכנית פעולה בתוך הבתי ספר, ואז מה שראיתם פה - - -

טלב אלסאנע: האם בכל בית ספר בנגב, בכל בית ספר במגזר הבדואי, מתקיימת פעילות, או התקיימה, לגבי השלכות של הסמים והאלכוהול?

נג'וא עבאס: בכל הבתי ספר העל יסודי, כולל חטיבות ביניים, וכולל תיכון במגזר הבדואי, שזה 26 בתי ספר, התקיימה, השתתפו גם בסמינר למניעת שימוש בסמים ואלכוהול.

נג'וא עבאס: השנה זו פעם ראשונה שאנחנו מעלים את נושא האלכוהול, מניעת שתיית אלכוהול.

נג'וא עבאס: עשינו את הסמינר בתל שבע, השתתפו בו 150 תלמידים, שהם חוזרים לבתי הספר שלהם ומעבירים, זאת העבודה שלהם, שזה בעצם להיכנס לכיתות ולהתערב בתוך הכיתות.

נג'וא עבאס: עד לשנה שעברה היה לנו 26 מב"סים.

נג'וא עבאס: מב"ס זה תפקיד ספציפי למניעת שימוש בסמים ואלכוהול.

נג'וא עבאס: הוא קיצור של: מוביל בית ספרי למניעת שימוש בסמים ואלכוהול.

נג'וא עבאס: השנה, בגלל הגודל של בתי ספר, אז ביקשנו שכל מב"ס יכלול בתוכם שני מב"סים, שזה בעצם מב"ס אחד לחטיבת הביניים, ומב"ס אחד לחטיבה העליונה.

נג'וא עבאס: יש לנו 36 מב"ס במגזר הבדואי, והם מקבלים תגמול, תגמול לריכוז מהמשרה, ובעצם הפעילות שלהם היא אך ורק בתחום מניעת השימוש בסמים ואלכוהול, וזה נמצא בכל הבתי ספר העל יסודי.

נג'וא עבאס: לגבי הבתי ספר היסודיים נחלק את זה לשני חלקים.

נג'וא עבאס: בכל הבתי ספר שיש להם יועצים, מופעל בתוך בית הספר יועץ גם לפני שהיה הנושא המרכזי אורח חיים בריא, יועצי בתי ספר ערכו שבוע לקידום הבריאות, ובתוך זה בכל בית ספר מתייחסים לנושא של מניעת עישון.

נג'וא עבאס: עושים להם סדנאות, הרצאות עם רופא או עם היועצים עצמם.

נג'וא עבאס: בבתי ספר שאין בהם יועצים, תיכף טאלב בטח יתייחס לזה בחינוך החברתי, אז רכזי החינוך החברתי מפעילים את שבוע הבריאות, וגם הנושא הזה הוא נושא הכרחי בתוך שבוע הבריאות, אז כן, כל הבתי ספר יש להם.

נג'וא עבאס: מעבר לזה גם, האמת שזה מאד שימח אותי, היה לנו בשבוע שעבר היה לנו סמינר שהשתתפו בו 150 תלמידים, שבוע בתל שבע.

נג'וא עבאס: שבוע לפני היה סמינר ברהט שהשתתפו בו 130 תלמידים, ובעצם הם השגרירים שלנו בתוך הבתי ספר.

נג'וא עבאס: להבדיל משנים קודמות השנה זאת היתה השנה הראשונה שהורים באו וביקרו, היינו פה במתנ"ס והגיעו קרוב ל – 15 הורים שהתעניינו במה שאנחנו עושים.

נג'וא עבאס: שאלו שאלות, ישבו יחד איתנו בהרצאות.

נג'וא עבאס: מעבר לזה גם אנשי המקצוע, שהם היועצים החינוכיים בתוך בתי הספר, אני יועץ פה גם ליסודי וגם לעל יסודי.

נג'וא עבאס: נערכים כל שנה לפחות שני ימי עיון.

נג'וא עבאס: אחד מהם מתייחס לאיתור וטיפול בתלמידים בסיכון, ובתוך זה תלמידים משתמשים, וגם ימי עיון שמתייחסים להפעלת תכניות מתערבות ותכניות מניעה, המטרה שלנו היא להגיע לכמה שיותר תלמידים, ולפעול לא בכיוון של הטיפול בתלמידים משתמשים, אלא יותר במניעת התופעה.

נג'וא עבאס: אנחנו פועלים בבתי ספר יסודי לנושא הזה, למעשה, לתלמידים התמודדות עם מצבי לחץ כי בעצם, כשתלמיד בכיתה ד', בכיתה ג', ולצערי היום כל המחקרים מראים שגיל התלמידים הולך ויורד בשימוש בנרגילה או בעישון.

נג'וא עבאס: פעם חשבנו שמתחילים בכיתה ז' או בכיתה ח', והסמינרים באמת היו מתרכזים בגילאים האלה, והיום אנחנו רואים שמגיעים אלינו, בכיתה ג', תלמידים שמעשנים נרגילה, נרגילה מאד נפוצה במגזר, או שהם מעשנים סיגריות, ולכן אנחנו מתייחסים לכך בגיל מאד צעיר.

נג'וא עבאס: המוקד הוא: איך אני יכול לעמוד בפני לחץ?

נג'וא עבאס: אם מציעים לי סיגריה איך אני יכול להגיד: לא.

נג'וא עבאס: אנחנו יודעים שהתפיסה הגברית בחברה שלנו היא, שמי שמעשן הוא בעצם גבר.

נג'וא עבאס: אנחנו מנסים גם, בין היתר, לשנות - - -

טלב אלסאנע: מי מריץ את התכניות האלה בתוך בתי הספר?

טלב אלסאנע: יש את היועצים, או המורים?

טלב אלסאנע: יש מורה שקיבל הכשרה?

טלב אלסאנע: בתוך בתי הספר.

נג'וא עבאס: אנחנו עובדים בתוך בתי הספר - - -

טלב אלסאנע: כשאת אומרת "אנחנו", כמה אתם?

טלב אלסאנע: כמה תקנים?

טלב אלסאנע: כמה אנשים?

נג'וא עבאס: היום יש במגזר הבדואי 71 יועצים.

נג'וא עבאס: בכל בית ספר יש רכז חינוך חברתי, ביסודי וגם בעל יסודי, כשבעצם יש בחלק מבתי הספר צוות של יועצים ולא רק יועצת אחת.

נג'וא עבאס: שיטת המניפה אומרת שאותו יועץ חברתי מכשיר את חדר המורים, הוא נותן את ההדרכה לחדר המורים, נכנס לכיתה ואת אותם מסרים, אותם סדנאות שהוא בעצמו עבר, הוא מעביר לכיתה שלו.

נג'וא עבאס: המב"סים מוביל ... למניעת שימוש בסמים ואלכוהול, עוברים גם הכשרה של 30 שעות, והם גם מדריכים את חדר המורים.

נג'וא עבאס: אז בעצם יש שלוש פונקציות בבית ספר שמתעסקות עם הנושא הזה.

נג'וא עבאס: כמו ...

נג'וא עבאס: ברמה הכללית של מניעת ...

נג'וא עבאס: מדברים על סמים, אלא על כל ...

נג'וא עבאס: את המב"ס, את רכז החינוך החברתי, את היועץ החינוכי, שהם כולם מכשירים את המחנך, או חלקם גם מגיעים לתלמידים.

נג'וא עבאס: כמובן שברגע שאנחנו מאתרים, היועץ מאתר תלמיד שמשתמש אם זה בסמים, או באלכוהול, או מעשן, אז הוא עובד יחד איתו על פי תכנית ידועה מראש: שיחות פרטניות, וטיפול, והיו גם מקרים שגם שלחנו, לצערי, תלמידים למרכזי גמילה.

טלב אלסאנע: קיים שיתוף פעולה בין מערכת החינוך, בתי הספר לבין המשטרה בעניין הזה?

נג'וא עבאס: כמובן.

נג'וא עבאס: במקביל, כל סמינר שאנחנו חוזרים ומפעילים, היועצים החינוכיים חוזרים ומפעילים את התכנית בתוך בתי ספר, בתוך זה זה שבוע הבריאות שבעצם המשטרה עכשיו הציגה את הפעילות שלה, אז היועץ החינוכי, או הרכז חינוך חברתי מזמין של השיטור הקהילתי, ואת יום או סדרה באמצעות פעילות והמשטרה, באמת לזכותה ייאמר, מתאימים את התכנים שהם מעבירים לשכבת הגיל.

נג'וא עבאס: יש גם פעילות מעבר לכך, יש פעילות בעוד כמה יישובים וכל הנושא של הרצאות והגברת מעורבות.

נג'וא עבאס: בתוך התכניות שלנו הכלליות, לא רק מניעת שימוש בסמים ואלכוהול.

נג'וא עבאס: יש תכנית של כישורי חיים, שכל בתי הספר, אני יכולה להציע סקר אחרון שעשינו בנושא של כישורי חיים, כל הבתי ספר מכיתות א' עד ט' יש להם שעה אחת שבועית כישורי חיים, ששם בעצם הם עובדים ביחד עם התלמידים למתן כלים להתמודדות עם מצבי לעץ, התנהגויות סיכוניות, כל הנושא של קבלת החלטות, כי כשאני משתמש זה קבלת החלטה.

נג'וא עבאס: כשאני מנסה לעשן סיגריה, אז אני עומד בפני החלטה שאם אני אומר כן או לא.

נג'וא עבאס: בנוסף לזה ישנם 36 בתי ספר שנמצאים בתוך תכנית הדרכה אינטנסיבית ומקבלים הדרכה ממדריכי משרד החינוך שבאים אחת לשבועיים לבית הספר ועובדים יחד, צוות שמורכב ממנהל בית ספר, סגן מנהל, יועצת אגף חינוך, פסיכולוג של בית הספר וכל הצוות הזה יושב ובונה יחד עם המדריכה, על בסיס של סקר שאנחנו עושים, סקר אינטרנטי, כאשר על בסיס התוצאות האלה המותאמות לכל בית ספר ובית ספר, בונים תכנית פעולה לשיפור ולטיפוח האקלים הבית ספרי.

טלב אלסאנע: יש הערכות לגבי התכניות מידת הצלחה, עם הסקת מסקנות?

נג'וא עבאס: בשלב הראשון עוברים את הסקר האינטרנטי הזה שהוציא השירות הפסיכולוגי, בונים את תכנית הפעולה על פי הממצאים של הסקר, שנה וחצי בערך אחרי הפעלת התכנית אנחנו מעבירים עוד פעם את אותו סקר ואז יש לנו מקום להשוואה בין התוצאות הראשונות, לבין התוצאות האחרונות.

טלב אלסאנע: שאר התכניות שאתם מריצים, שאר התכניות?

נג'וא עבאס: בכישורי חיים יש לנו סקר אינטרנטי שאנחנו שואלים בעצם את היועצים ואת המדריכים, לא את התלמידים עצמם.

נג'וא עבאס: סקר האקלים, הוא הסקר היחידי, בנוסף להיותו פדגוגי ומתייחס לאקלים בחלקו הקטן, אבל סקר האקלים החינוכי של השירות הפסיכולוגי הייעוצי הוא הסקר היחידי שמגיע ישירות לתלמידים, ואנחנו מעבירים אותו לתלמידים מכיתה ד' עד תלמידים מכיתה י"ב.

נג'וא עבאס: הסקר הוא אנונימי, הוא לא סקר שהתלמיד אמור להזדהות.

נג'וא עבאס: ואז אנחנו שואלים גם משל, לגבי הנושא של הטרדה מינית, של שייכות, של דיאלוג מורה – תלמיד, יש שם כמה מרכיבים שהם יכולים להצביע על רמת הרווחה הנפשית של התלמיד בתוך בית הספר.

נג'וא עבאס: על פי התוצאות האלה - - -

טלב אלסאנע: לגבי העניין של הסקר, הוא בוחן אם יש תופעות.

טלב אלסאנע: השאלה, המטרה של הערכה של התכניות של משרד החינוך, באיזה מידה התכניות האלה יש להם הצלחה, והדבר השני – יש מקרים שמישהו, ילד, תלמיד שנזקק לטיפול, הוא זקוק למסגרת.

טלב אלסאנע: האם אתם משלבים אותו, יש לכם מענה לבעיות שאתם בהם נתקלים, או חוסר במתן מענה לגבי נוער שנזקק לעזרה ולסיוע?

נג'וא עבאס: נוער שצריך טיפול?

טלב אלסאנע: כן.

נג'וא עבאס: מעבר לתכניות המניעה, יש תכנית שהיא תכנית טיפולית לתלמידים שנמצאו תלמידים משתמשים.

נג'וא עבאס: התכנית הזאת נקראת: תכנית ...

נג'וא עבאס: לצערי הרב היא לא עובדת בכל הבתי ספר, כי תהליך ההכשרה של היועץ החינוכי לתכנית הזאת היא תהליך ארוך, ואחרי ההכשרה הוא גם ...

נג'וא עבאס: ובעצם הם יושבים, היועץ החינוכי יושב עם קבוצה שנמצאה כמשתמשת, או כקבוצה בסיכון, והוא מפעיל את תכנית התיקון שלו.

נג'וא עבאס: כמובן שאנחנו בבתי ספר לא עובדים ...

נג'וא עבאס: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם גורמי החוץ.

נג'וא עבאס: הצד החזק שלנו הוא המניעה, אבל עכשיו אנחנו ... לצד של הטיפול.

נג'וא עבאס: מעבר לתכנית ... יש גם את הרווחה שאנחנו עובדים יחד איתם.

נג'וא עבאס: אנחנו פונים לפקידי סעד, אנחנו פונים לעובדים סוציאליים, ובעצם כל שיתוף פעולה בין כל הגורמים, גם הרשות למלחמה בסמים, שהיא שותף מאד פעיל בהפעלת הסמינרים והכל, אז ככל שאנחנו משתפים פעולה עם גורמים ...

נג'וא עבאס: אז אנחנו מגיעים באמת לתלמידים גם במניעה וגם בטיפול.

נג'וא עבאס: תודה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אנחנו נעבור, אולי נשמע נציגי מועצת התלמידים, ואחר כך גם נשמע התייחסות, לפני שאנחנו גם נקבל התייחסות משרד הרווחה והתכניות שלהם, אני אשמח לקבל גם בעיות שנתקלים בהם מנהלי מחלקות רווחה, כדי שנשמע את ההתייחסות של משרד הרווחה.

טלב אלסאנע: יש לנו נציגי מועצת תלמידים ונוער מחוזית, חולוד חוג'יראת, סיאף אבו אעמור, בילאל פראינה.

טלב אלסאנע: [מדבר בערבית]

חולוד חוג'יראת: [מדברת בערבית]

טלב אלסאנע: ד"ר עלי אלהוזייל יתרגם את הדברים.

עלי אלהוזייל: מה שהיא אמרה שיש תכניות בבתי הספר.

עלי אלהוזייל: והתכניות בעצם לתלמידים.

עלי אלהוזייל: היא טוענת שהשימוש הוא בא עקב זמן פנוי שיש לתלמידים אחר הצהרים, שהם בוודאי מאחר והזמן שלהם הפנוי לא מנצלים אותו לדברים חיוביים, אז יש כאלה בסופו של דבר, ומגיעים לשימוש בסמים.

עלי אלהוזייל: היא לא שוללת שחלק קטן מהתלמידים שנוגעים בסמים גם בערוער.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אנחנו נקבל התייחסות לגבי הפעילות הלא פורמלית, התכנים, התכניות.

טלב אלסאנע: לגבי משרד הרווחה.

טלב אלסאנע: בבקשה, מי שרוצה יכול לבקש רשות דיבור.

טלב אלסאנע: אז אנחנו נוכל להתייחס.

טלב אלסאנע: אחרת אי אפשר לדעת מי רוצה.

אלעוברה סעיד: יש לי מצגת קצרה.

טלב אלסאנע: בסדר גמור.

טלב אלסאנע: אז נשמע מצגת מסעיד אלעוברה, מנהל מחלקת רווחה ברהט.

טלב אלסאנע: אבל סעיד, תנסה גם להציג את הבעיות שאתם נתקלים בהם כדי שנשמע גם התייחסות של משרד הרווחה, או משרדי ממשלה.

אלעוברה סעיד: שלום לכולם.

אלעוברה סעיד: אני מנהל אגף הרווחה.

אלעוברה סעיד: בעצם אני חושב שמה שאני מציג הוא כפיילוט לכל המגזר הבדואי.

אלעוברה סעיד: ראיתי את התכנית שהכינו ועדת הכנסת, אבל התמונה היא אחרת.

אלעוברה סעיד: כמובן השקף הראשון, ראש העיר דיבר על הנתונים מה שיש, טוב, נתונים דמוגרפיים – אוכלוסייה: 50,000 פלוס.

אלעוברה סעיד: אשכול סוציואקונומי 1.

אלעוברה סעיד: נתוני אבטלה מהגבוהים – 19 אחוז, מה שרשום, מכוח העבודה הפוטנציאלי.

אלעוברה סעיד: שכבתית שהיא 18 עד 21, זה גיל התגייסות.

אלעוברה סעיד: נשים צעירות, בשל המסורת, לא דורשות עבודה.

אלעוברה סעיד: תושבים – 62 אחוז מתחת גיל 18.

אלעוברה סעיד: רק 6 אחוז משתלבים בלימודים אקדמאיים.

אלעוברה סעיד: 80 אחוז מהמשפחות מתחת קו העוני.

אלעוברה סעיד: ממוצע נפשות במשפחה הוא כיום מעודכן, ממוצע 7 נפשות, כאשר הממוצע הארצי – 3.74.

אלעוברה סעיד: במגזר הערבי בכלל – 4.92.

אלעוברה סעיד: תופעות שימוש בסמים ואלכוהול בעיר רהט שרוב המשתמשים בסמים ואלכוהול בעליה מדאיגה בעיקר בקרב בני נוער.

אלעוברה סעיד: יש מספר שכונות, וזה מפקד התחנה גם יודע כמה, אנחנו נפגשים על זה מידי פעם, חלק מבני הנוער המשתמשים בסמים ואלכוהול שייכים למשפחות בהם ראש המשפחה מהגדה המערבית ואין דמות סמכותית בבית.

אלעוברה סעיד: יש נורמה שלפיה אפשר להשיג כסף בדרכים קלות, ויש לגיטימציה חברתית בקרב חלק מהמשפחות לכך.

אלעוברה סעיד: גיל השימוש בסיגריות וסמים במתכונת שאמרה המפקחת כאן הוא באמת בשנים האחרונות במגזר בגיל 8 ל – 12 עד 13, יש פגיעה בסמכות ההורים בהתפרקות המערכת המשפחתית בקרב חלק מהם.

אלעוברה סעיד: משתנים ייחודיים: שימוש - אמרנו היעדר פעילות פנאי והפעלה לנוער, היעדר מקומות תעסוקה.

אלעוברה סעיד: שיעור נשירה גבוהה ממערכת החינוך, לצערי, לצורכי סמים.

אלעוברה סעיד: עליה חדה בשיעור בני הנוער המעורבים בפלילים, וכאן נתייחס לתכניות של עיריית רהט והמתנ"ס, שפעלו ביחד בתכנית עיר ללא אלימות כדי לתת מענה, לתת הזדמנויות לבני הנוער הללו.

אלעוברה סעיד: היעדר רישום של מספר גדול של משתמשים שלא נמצאים במערכת טיפול.

אלעוברה סעיד: אין להם את הכוחות לצאת מהמצב בו הם נמצאים.

אלעוברה סעיד: המשפחה לא מספיק חזקה בעצמה על מנת לעזור, שיעור הנשירה המדווח בקרב בני נוער מהחינוך הוא 12 אחוז לשנה, הנתונים בפועל הם הרבה יותר גדולים.

אלעוברה סעיד: יש עליה חדה במעורבות ישירה של נערים בפלילים.

אלעוברה סעיד: אלימות לצורך שימוש בסמים, שוטטות, נהיגה ללא רישיון.

אלעוברה סעיד: שיתוף הפעולה של המערכות צריכה להיות יותר חזקה.

אלעוברה סעיד: עשרות נערים ברהט מופנים לשירות מבחן מידי שנה.

אלעוברה סעיד: עשרות נערים לא נמצאים במסגרות חינוך, שיקום או טיפול.

אלעוברה סעיד: מאות נערים בסיכון ומשפחותיהם ובקהילה.

פאיז אבו סהיבאן: ברשותך, אנחנו כרשות וגם מנהלת המחוז של משרד החינוך, הולכים בתחילת ינואר להקים בית ספר למניעת נשירה.

פאיז אבו סהיבאן: האישור הזה כבר קיבלנו ממשרד החינוך ואנחנו באמת, רק דרך המסגרות המתאימות לילדים שלנו.

פאיז אבו סהיבאן: יש ילדים שנותנים להם מסגרת מעשית.

פאיז אבו סהיבאן: רוצים להשתלב בבית ספר אז אנחנו בתחילת ינואר, בעזרת השם, אנחנו נקים את בית הספר הזה.

אלעוברה סעיד: הנתונים מאגף הרווחה ברהט: 25 מטופלים, מטופלים מוכרים לרווחה באופן ספציפי.

אלעוברה סעיד: 16 מטופלים מוכרים לרווחה, אך אינם משתפים פעולה.

אלעוברה סעיד: התקציב השנתי, רבותיי, הוא 30,000 שקל, זה היה מצ'ינג.

אלעוברה סעיד: אני לא מאשים את משרדי הממשלה, תקן אחד של עובד סוציאלי ברהט, בעיר רהט, שהוא אמור להיות המטפל.

אלעוברה סעיד: תכנון להקמת קבוצה טיפולית, לסיוע למשפחות, מרכזי גמילה.

אלעוברה סעיד: פערים נוספים: מלחמה בסמים.

אלעוברה סעיד: מה שהבנתי זה חינוך, עובד סוציאלי לבד לא יכול גם לבקר בבתי ספר, וגם לתת מענה בשירותי הרווחה.

אלעוברה סעיד: שיתוף הפעולה בין מערכות השונות ביישוב, זה חייב, חינוך, רווחה, מתנ"ס, משטרה, כולם צריכים לשלב ידיים.

אלעוברה סעיד: הכשרת כוח אדם מיומן בתחומי המינהל והתכנון.

אלעוברה סעיד: בניית תכנית אסטרטגית בתחום המניעה, וזה תפקידך, אדוני ראש העיר שלנו, שולחן עגול, כל המערכות לטפל בתופעה האנטי חברתית, פתיחת מרכז גמילה.

אלעוברה סעיד: כיום, המכור כשהוא מתעורר, קובעים לו טיפול בשעה 9:00, הוא מתעורר ב – 11:00, ועד שהוא מגיע לקבל דמי כיס, וכאן יש לי שאלה למערכות ניהול.

אלעוברה סעיד: צריך את השירות הזה בתוך הקהילה.

אלעוברה סעיד: אישפוזית, הקצאת המשאבים, הגברת האכיפה.

אלעוברה סעיד: אמנם אתם עושים די, אבל עדיין בקרב בני נוער צריך עוד להגביר את האכיפה.

אלעוברה סעיד: המשאבים שמקצה משרד הרווחה ומשרדי הממשלה, היעדר מועדון חברתי למכורים, יש רק תקן אבל אין את המסגרות הטיפוליות.

אלעוברה סעיד: אין מועדון.

אלעוברה סעיד: אין יחידה פוסט אישפוזית.

אלעוברה סעיד: אין כלום.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אנחנו נבקש התייחסות למה שאין, מה שאמר סעיד: אין ואין.

טלב אלסאנע: אנחנו נבקש התייחסות גם מהרשות למלחמה בסמים, וגם נקבל התייחסות ממשרד הרווחה ומשרד הבריאות.

טלב אלסאנע: אז אנחנו נבקש התייחסות של משרד הרווחה, משרד החינוך.

טלב אלסאנע: ההתייחסות הזאת בוודאי מי שיעיד הוא יאיר הרבה היבטים שגם קשורים למשרד החינוך.

שלום אלדר: יחידות לקידום נוער.

טלב אלסאנע: אני ביקשתי שאתם תהיו, חשוב לי מאד שתהיו, ואנחנו נשמע אתכם.

טלב אלסאנע: כן.

שלום אלדר: תודה.

עוגניה חננאל: בוקר טוב, אני עובדת סוציאלית ואני מפקחת במחוז דרום בשירות טיפול בהתמכרויות.

עוגניה חננאל: כמה דברים שרשמתי לעצמי בעקבות הדברים שנאמרו, של סעיד מהשירות לאוכלוסיית היעד שלנו, שזה מכורים לסמים, אלכוהול והימורים מבוגרים ובני נוער באמצעות הרשויות המקומיות.

עוגניה חננאל: מתוך 34 רשויות מקומיות ב – 10 מהן יש יחידות ספציפיות לטיפול במכורים.

עוגניה חננאל: זאת אומרת 24 רשויות במחוז בעצם מקבלות שירותים מיחידות סמוכות, ורק 10, שזה באופן טבעי, מן הסתם, הרשויות הגדולות יותר, השירות מטפל באמצעות תקנים בתוך הרשויות המקומיות.

עוגניה חננאל: רהט היא אחת מתוך ה – 10 האלה.

עוגניה חננאל: מרכז היום, שעלה כאן קודם, יש לנו יחידה עם סמכויות.

עוגניה חננאל: אגיד כמה מילים כלליות, קודם כל, על הטיפול שניתן ביחידות.

עוגניה חננאל: העובדת הסוציאלית שעובדת עם מי שנמצא בתוך היחידה לטיפול בהתמכרויות, שוב, אוכלוסיית היעד שזה המכורים ובני משפחותיהם.

עוגניה חננאל: מרכזים, מרכזים אזוריים יש לנו במחוז הדרום, רק בשביל שתבינו על מה אנחנו מדברים, אחד בבאר שבע, ואחד באילת, מרכז היום בבאר שבע הוא אחד ויחיד שפועל ונותן מענה לכל הרשויות בפריפריה, ורהט נמצא בתוכם.

עוגניה חננאל: רק בשביל שתבינו את סדרי הגודל: בבאר שבע, שזו עיר עם למעלה מ – 200,000 תושבים, 220, משהו כזה, יש מרכז יום, שכמו שאמרתי הוא אזורי, מקבל אוכלוסייה מכל רשויות הפריפריה.

עוגניה חננאל: ברגע נתון נמצאים שם בערך 20 מטופלים.

עוגניה חננאל: זאת אומרת, שמיותר לציין שאי אפשר להקים מרכז כזה בכל אחת מהרשויות.

טלב אלסאנע: אבל הנתון הזה מראה על בעייתיות כלשהי.

עוגניה חננאל: המשרד מסייע במימון נסיעות לאנשים שאין להם יכולת לממן את הנסיעות.

עוגניה חננאל: אמרתי לכל עובד סוציאלי, לכל מנהל מחלקה, ואני אומרת פעם נוספת: לא יהיה אדם שלא יקבל טיפול כי אין לו כסף לנסיעות.

עוגניה חננאל: אין, לא היה וגם לא יהיה.

עוגניה חננאל: כל אדם שאין לו את הדרך להגיע למרכז בבאר שבע, העובדת הסוציאלית תפנה אלי, והמשרד, השירות יממן את זה.

עוגניה חננאל: אף פעם, מעולם לא היה מצב שאדם לא קיבל טיפול, לא רק במרכז יום, גם לא באשפוזים או בקהילה טיפולית בגלל שלא היה לו כסף.

עוגניה חננאל: אין חיה כזאת, חד משמעית.

עוגניה חננאל: אני חייבת גם - - -

טלב אלסאנע: עצם העובדה שהנתון לגבי התייחסות למרכז יום בבאר שבע.

טלב אלסאנע: האם המרכז הזה, את מאמינה שהוא אכן נותן מענה ליישובים הבדואים בנגב?

טלב אלסאנע: האם הנתון של 20 מטופלים בתוך המרכז זה לא מראה על, מציב סימן שאלה גדול?

טלב אלסאנע: כי לא יכול להיות שמרכז אזורי, שיש בו אולי 400,000 נפשות שהוא אמור לתת מענה, יש רק 20 מטופלים שנמצאים בתוך המרכז הזה.

עוגניה חננאל: או.

עוגניה חננאל: קיי.

עוגניה חננאל: אז קודם כל, המרכז היום כמובן לא השירות היחידי שניתן למטופלים.

עוגניה חננאל: אנחנו מדברים על רצף של שירותים שמרכז היום הוא רק אחד מהם, חשוב לציין את זה.

עוגניה חננאל: כן, מדובר באוכלוסייה, למי שפחות מכיר, זו אוכלוסייה שההבאה שלה לטיפול והתמדה בטיפול היא מסובכת בפני עצמה.

עוגניה חננאל: אבל אני ציינתי את זה כעובדה, אני לא רוצה לומר לאנשים פה בחדר שטיב השירות במגוון השירות, בכל מקום שהוא, הוא פונקציה של תקציב ומספר מטופלים.

עוגניה חננאל: במקום קטן, יש שירות עני לעניים.

עוגניה חננאל: אני חייבת לציין לטובה שמאז ומתמיד, לפחות בתקופה שאני עובדת, שזה מספיק שנים, יש שיתוף הפעולה של מחלקת הרווחה עם ראש הרשות, לבחור ולעשות כל מה שהם יכולים על מנת שבית הספר יהיה מאויש עם כל הבעיות של הרשות המקומית, וזה אני חייבת להגיד בקול רם.

עוגניה חננאל: הטיפול ביחידה הוא איתור, טיפול ושיקום, אני גם רוצה להגיד שחלק מתוך אותן רשויות, אני מדברת על באר שבע, קריית גת, רהט, אופקים, נתיבות, שדרות, ירוחם, דימונה, אילת וערד, חלק מהתקנים כבר במימון אותה רשות מקומית.

עוגניה חננאל: עדיין יש חלון הזדמנויות והצעתי לו לקדם תכנית של טיפול ואפילו ישבנו יחד מספר פגישות.

עוגניה חננאל: הושקע הרבה זמן ואנרגיה.

עוגניה חננאל: בסופו של תהליך אמר מנהל מחלקת הרווחה: נושא הטיפול במכורים לא על סדר היום של הרשות המקומית.

עוגניה חננאל: ככה שגם עם מעט המשאבים שיש לנו כבר היה ניסיון לתגבר משהו בתוך המגזר הבדואי, זה נפל, לצערי הרב, ובהחלט מסיבה של הרשות המקומית ולא של המשרד.

עוגניה חננאל: מה עוד תירצו לדעת?

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קיי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אני מודה למפקד המרחב שכיבד אותנו בנוכחותו והוא חייב לעזוב אותנו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אנחנו נשמע את הרשות לשיקום האסיר, מר שבתאי ארטוב, מנהל היחידה האזורית.

טלב אלסאנע: בבקשה.

שבתאי ארטוב: אני תמיד אוהב לתת את הנתון הזה בפתיחת כל דיון שמדבר על מה שקרה למגזר הבדואי בעשור האחרון.

שבתאי ארטוב: זה אחד הדברים הכי מדאיגים, מה שבעיני הופך את הבעיה הזאת לבעיה לאומית, היא לא מטופלת ברמה המקומית, בוודאי לא ברמה לאומית, מבחינתי.

שבתאי ארטוב: חבר הכנסת, זה תפקידך להציג את זה בכנסת ולנסות להסביר, שבעשור האחרון מספר האסירים הבדואים במחוז דרום גדל ב – 500 אחוז.

שבתאי ארטוב: אין לזה אח ורע בשום אוכלוסייה אחרת, מה שיכול להצביע ולהסביר באופן כללי - - -

טלב אלסאנע: סליחה, לא שמעתי את הנתון הזה, תחזור שנית.

שבתאי ארטוב: אמרתי שמספר האחוזים שאסירים במגזר הבדואי גדל בעשור האחרון הוא האחוז הגבוה ביותר בארץ.

שבתאי ארטוב: הוא גדל ב – 500 אחוז.

שבתאי ארטוב: בשנת 2000 היו 100 אסירים בפועל בזמן נתון, וכיום יש כ – 500 אסירים מהמגזר הבדואי.

שבתאי ארטוב: זה מספר מדאיג, זה מספר מטריד, זה מספר שהולך ועולה כל הזמן.

שבתאי ארטוב: וזה נתון שחייב להאיר את תשומת לבנו.

שבתאי ארטוב: האחוז הגבוה ביותר, וזה מצביע אולי, זה נשמע לא טוב, אבל, זה לא עבירות תעבורה, זה עבירות של סיכון חיי אדם יותר מתחבורה ציבורית, מפני שהוא נכנס לפני כ – 7 שנים והעלה באופן דרמטי.

שבתאי ארטוב: אבל זה מראה על איזה שהיא תפיסה, או איזה שהוא עולם שאנחנו חייבים לתת גם על זה את הדעת, מדובר על איזה שהיא התנהגות כוללת, מה שנקרא, "על הגבול",

שבתאי ארטוב: זה לא רק לנהוג ללא רישיון, אלא מה שמצאנו ש– 50 אחוז מהעבירות נעברו בגילופין.

טלב אלסאנע: 50 אחוז בעבירות גילופין?

שבתאי ארטוב: 50 אחוז מהעבירות שנעברו, שעברו החל בשימוש, בעבירות תעבורה, החבר'ה היו בגילופין.

שבתאי ארטוב: זאת אומרת שאחוז השתייה, אחוז השימוש באלכוהול בשנים האחרונות, אני לא רוצה להצביע באחוזים, כי לא נעשה מחקר, אבל ללא ספק עלה לאין שיעור, שבפועל אין שום מענה בשטח.

שבתאי ארטוב: זאת אומרת, מבחינתי אין שום מענה בשטח לעניין הזה של בעיית הסמים באוכלוסייה הבדואית.

שבתאי ארטוב: חבר'ה שותים ושותים בלי סוף, כמובן שזה פתח רחב מאד לעבור עבירות.

שבתאי ארטוב: מי שלא שותה, אחד הסממנים של אלכוהול זה שהוא מסיר עכבות, וכשהוא מסיר עכבות אז אפשר לעשות הרבה דברים מטרידים.

שבתאי ארטוב: לצערי, הרשות לשיקום האסיר, בנושא השתייה ביחס לגודל האוכלוסייה כאין וכאפס.

שבתאי ארטוב: הנתון בטבלה הזאת הוא לא נכון, יש רכז שיקום האסיר במשרה מלאה, גם בתל שבע יש לנו אבל זו השקעה אפסית לעומת הצורך.

שבתאי ארטוב: אני באופן אישי הגשתי תכנית בשווי 3 מיליון שקלים כדי לטפל למגזר הבדואי ספציפי, שזה אומר הקמת מרכזי טיפול.

שבתאי ארטוב: הקמת הוסטל לשיקום האסירים.

שבתאי ארטוב: הקמת מרכז ערב שיבואו אליו אסירים משוחררים, אזורי, שיבואו אליו אנשים מהאזור, שיקומו בבוקר, ילכו לעבודה, מה שקשור לשיקום אסירים, ובעיני הבעיה הכי משמעותית כשאני בא לשקם אסיר מהמגזר זה הנושא של התעסוקה.

שבתאי ארטוב: אין תשתית תעסוקתית ראויה המאפשרת.

שבתאי ארטוב: ההיפך, ההיפך הגמור.

שבתאי ארטוב: החבר'ה האלה והעובדה שהם אסירים, הם גם אסירים מהמגזר, אבל בכלל יש קושי עצום לשים לב לתעסוקה, ולכן אין תעסוקה – אין שיקום, לא יעזור, מי שלא קם בבוקר למקום עבודה, הסיכוי שלו לחזור לעשות עבירות ולעשות מה שהוא עשה לפני שנכנס למאסר, זה מאה אחוז.

שבתאי ארטוב: אם אנחנו משנים את התפיסה, ומדברים כמו בני אדם זה חייב לעבוד.

שבתאי ארטוב: זה אומר מבחינת השראה, זה אומר, למשל, לתמרץ מעסיקים שיעסיקו אסירים משוחררים.

שבתאי ארטוב: על כל העסקה של אסיר משוחרר, משרד התמ"ת יכול לתת על פי סיכום של 1,000, 1,500 שקל בחודש ואז תגרום לזה שיהיה מוטיבציה.

שבתאי ארטוב: בעניין הזה התכנית שלנו לשנת 2012, הגשנו אותה לאישור תקציב משרד האוצר, לפחות שיהיה מענה סוציאלי לכל היישובים האלה, לכל היישובים שמופיעים פה ברשימה.

שבתאי ארטוב: לצערי הגדול לא, אני כן רוצה להחזיר את זה קצת לראשי רשויות.

שבתאי ארטוב: כשאני ניגש לדורה , לכסייפה, לכל היישובים האחרים ואני מבקש להשתתף איתי במאבק לצורך שיקום, שיקום אסירים.

שבתאי ארטוב: אז הם אומרים לי: אין לי כסף, זה לא בסדר העדיפויות.

שבתאי ארטוב: אני לא חושב שאפשר להתעלם.

שבתאי ארטוב: פעם אמרו: אין סמים, אין מכורים, אין אסירים.

שבתאי ארטוב: אבל ראינו בעשור האחרון, ברגע שהשקענו במקום מסוים, ברגע שהשקענו בתל שבע הצלחנו להוריד את אחוז המכורים האלה שחוזרים למאסרים.

שבתאי ארטוב: זה פר השקעה כספית.

שבתאי ארטוב: זאת אומרת, ברור לחלוטין שאם אנחנו נשקיע יותר, אנחנו נוריד את מספר האסירים החוזרים לבתי סוהר.

שבתאי ארטוב: זה נתון שהוא גם במגזר הרגיל, בוודאי במגזר הבדואי.

טלב אלסאנע: אני חושב שהמסר ברור.

שבתאי ארטוב: אני מצאתי לנכון, שדווקא במגזר הבדואי האוכלוסייה, משום מה, מגיבה לסמכות בצורה טובה, ולא חוזרים לבית הסוהר.

שבתאי ארטוב: זאת אומרת, אחוז הרצסיביים במגזר הבדואי נמוך יותר ממקומות אחרים.

שבתאי ארטוב: כמובן שזה פר השקעה.

טלב אלסאנע: אני חושב שהנתונים הצגת הם מזעזעים לגבי שיעור העבריינות.

טלב אלסאנע: לגבי גם כן עניין השירות, לגבי שיקום האסיר, ומתן הזדמנות להשתקם ולהשתלב בתוך החברה.

טלב אלסאנע: אני חושב שזה דברים חשובים מאד.

טלב אלסאנע: אנחנו ניתן את דעתנו, בסכום הישיבה לעניין.

עוגניה חננאל: כמו שאתם יודעים, המשרד עובד מול הרשויות המקומיות במצ'ינג של 75 אחוז מימון המשרד, 25 אחוז רשות מקומית.

עוגניה חננאל: מה שנוצר ברהט, לענייננו זה שהפרה צריכה להיניק יותר משהעגל יכול לינוק.

עוגניה חננאל: אני לא אגיד: רוצה.

עוגניה חננאל: זאת אומרת, בתקציבים שלנו, וזה מאד חשוב לדעת.

עוגניה חננאל: בתקציבים שלנו יש תמיד יותר כסף ממה שהרשות מסוגלת להשלים את החלק שלה על מנת ליצור את המאה אחוז.

טלב אלסאנע: והתוצאה שהקהילה נענשת.

טלב אלסאנע: כי הרשות היא חלשה.

טלב אלסאנע: ורשות שהיא יכולה להשלים – מקבלת.

טלב אלסאנע: והרשות שהמצב שלה קשה – לא מקבלת.

טלב אלסאנע: ולכן המציאות הזו לא הגיונית.

טלב אלסאנע: יש תכניות לא מיושמות.

עוגניה חננאל: חלק מתקציבי הרשות להשלים את המצ'ינג.

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קיי.

טלב אלסאנע: זה יהיה חבל.

טלב אלסאנע: כי בסופו של דבר, העלות של אחזקת עבריין היא הרבה יותר מעלות של השקעה בו כדי למנוע חזרתו לעבריינות.

טלב אלסאנע: אז נקבל התייחסות, לפני שנקבל נשמע ד"ר אלהוזייל.

טלב אלסאנע: התייחסות של משרד הבריאות.

טלב אלסאנע: כן, בבקשה.

מרינה רפפורט: שלום לכולם.

מרינה רפפורט: מכל הדברים הטובים ששמענו יש ירידה לפי מה ששמעתי מנציגי המשטרה.

מרינה רפפורט: אבל כמובן יש דברים עם השפעות.

מרינה רפפורט: למשרד הבריאות, יש קשר מאד נקודתי עם הרווחה ברשויות המקומיות.

מרינה רפפורט: לא מפנים טיפול.

מרינה רפפורט: הכל טוב ויפה, כולם לא ישתמשו בסמים, זה טוב מאד.

מרינה רפפורט: אבל לא כולם מצליחים להיגמל.

מרינה רפפורט: לפחות כשצעירים, במשך הזמן אנחנו ראינו שגם המוּדעוּת הולכת וגוברת, וגם בריאות יורדת.

מרינה רפפורט: מצב הבריאות יורד.

מרינה רפפורט: אז לכן הם פונים באופן עצמאי לטיפול אבל במשרד הבריאות בנויה מערכת מאד מוצלחת לגבי טיפול בהתמכרות לסמים.

מרינה רפפורט: למשל בבאר שבע, יש מרכז מתדון שנותן את המענה לתושבי באר שבע, ויש בכמה מהערים האחרות, כמו קריית גת,למשל, או קריית מלאכי.

מרינה רפפורט: ישנם 420, 430 מטופלים.

מרינה רפפורט: ויש מרכז גמילה נוסף שהוא מטפל בתושבי טבריה.

מרינה רפפורט: יש שם רופאה בחצי משרה, לצערנו, יהיה עוד מעט עוד רופא, אבל יש לנו 280 מטופלים.

מרינה רפפורט: וכמה, אתם חושבים, יש מהמגזר הבדואי?

מרינה רפפורט: סך הכל, גם בבאר שבע, שישנם 2 מתל שבע, ו – 6 מטופלים מפריפריה, וכאן עוד 6.

מרינה רפפורט: סך הכל בסביבות 15, 16 מטופלים בדואים שמקבלים טיפול באמצעות מתדון.

מרינה רפפורט: ומתדון גם כן יש שיטות שונות של טיפול.

מרינה רפפורט: אפשר לטפל בעזרת מתדון.

מרינה רפפורט: אפשר אחר כך להוריד ל – 40 מיליגרם, יש שיטות שונות.

טלב אלסאנע: את מאמינה שבחצי תקן של רופא, או רופאה, אפשר לתת מענה לפריפריה?

מרינה רפפורט: יש שם משרד וחצי.

מרינה רפפורט: פשוט עכשיו מסיבות רופא חולה, מנהל המרכז חולה, בינתיים אני ממלאה את המקום.

מרינה רפפורט: אני גם שם.

מרינה רפפורט: אבל זה משרה וחצי.

מרינה רפפורט: הבעיה שלנו זה רק משרה אחת של עובדת סוציאלית שלנו.

מרינה רפפורט: כשאנחנו מבקשים, למשל, להפנות מטופלים יותר ויותר, אין מענה.

טלב אלסאנע: כשאת אומרת: אין מענה.

טלב אלסאנע: מה הכוונה?

מרינה רפפורט: שלא מפנים.

טלב אלסאנע: אין שיתוף פעולה ביניכם לבין הרשויות המקומיות?

מרינה רפפורט: יש לנו ועדה שמחליטה מה החולה הזה צריך.

מרינה רפפורט: אם הוא צריך טיפול במתדון, הוא צריך גמילה או גמילה ביתית, הוועדה מחליטה.

טלב אלסאנע: מידת שיתוף הפעולה ביניכם לבין הרשויות המקומיות, לבין מחלקות הרווחה, באיזה מידה אתם נפגשים, מבקרים, מנסים להגיע למטופלים כדי להתמודד עם הבעיה שלא מפנים אליכם?

טלב אלסאנע: מנסים לאתר.

מרינה רפפורט: הצוות מאד עמוס, ל- 280 מטופלים יש עובדת סוציאלית אחת ו – 2 מדריכות.

מרינה רפפורט: אנחנו לא יכולים לצאת ולחפש, אנחנו מבקשים שיפנו אלינו.

מרינה רפפורט: למרות שאנחנו עמוסים עד אפס מקום, אז אנחנו מקבלים אנשים, אבל לא מפנים.

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קיי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מרינה רפפורט: יש מרכז לטיפול מתדון, יש ניידת שמטפלת בפריפריה מגיעה ללהבים, רהט, ויש שם 6 מטופלים, ויש גם בלקייה 2.

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קיי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: ד"ר עלי אלהוזייל בבקשה.

טלב אלסאנע: מנהל מחלקת חינוך בעיריית רהט.

עלי אלהוזייל: לדעתי יש עליה במספר אסירים, אולי זה לחומרה שנאמרה על ידי המשטרה: יותר עצורים, יותר כתבי אישום, אני רוצה להגיד שאנחנו סובלים משני תחומים חוץ מאלכוהול וסמים, זה אלימות, אלימות זה מתחיל באוכלוסייה בכלל, אבל בשנים האחרונות זה אלימות תוך משפחתית.

עלי אלהוזייל: כולכם יודעים שאפילו מתוך המסגרת המשפחתית הקרובה: אחים, דודים, בני דודים, זה מאד מזעזע ועליה באלימות שבסופו של דבר מגיעים ללשכה.

עלי אלהוזייל: רק אני אומר שזאת תופעה, אלימות בבתי ספר במשך השנים, בשנה האחרונה אני רוצה להגיד שיש ירידה, אבל יש סוג חדש של אלימות, כאשר אפילו המורים לא מעיזים להעיר לתלמידים.

עלי אלהוזייל: אני מדבר כרגע על שני מקרים, בבית ספר מסוים, שאיימו על מורה ואמרו לו שאם יגיד לי שהוא סבל מתקיפה, הוא יוענש על ידי משפחת התלמיד.

עלי אלהוזייל: הדבר החמור ברהט זה עבירות התנועה.

עלי אלהוזייל: בשעות מסוימות בלילה, עושים על הכביש מה שהם רוצים, לפעמים בא ומדבר עם חבר שלו, גם נושא החניונים אני חושב שהעירייה צריכה לאכוף את החניונים, צריך לסמן את מקומות החניה, וצריך גם שיהיו מאבטחים של הרשות עצמה.

עלי אלהוזייל: נושא סמים – אני חש גם הסמים זה לא רק נחלת הגברים.

עלי אלהוזייל: יש נשים ברהט שגם משתמשות באלכוהול, ויש עליה, במיוחד בבית ספר מסוים אני אפילו צפיתי בסרטון של בית הספר, שתלמידים ישבו בחצר, שתו, ואחר כך הם טענו שהם נכנסו לבית ספר והשחיתו ציוד.

עלי אלהוזייל: נושא סמים זה לא חדש.

עלי אלהוזייל: זה שנים.

עלי אלהוזייל: שימוש בסמים קלים, וסמים כבדים, התחום הזה הוא רב שנים.

עלי אלהוזייל: הסברה זה רק באוכלוסייה של תלמידים, האוכלוסייה של המבוגרים והאוכלוסייה של האנשים הצעירים, היא צורכת סמים מסוכנים, גם בחתונות יש גם כלות צעירות שלוקחות את זה, פשוט מאד מרוב טיפשות של אנשים שמקבלים את זה כי זה דבר משמח, נותן מצב רוח, אבל זה סם לכל דבר, והמשטרה יודעת שיש גם כדורים בתוך היישוב הזה.

עלי אלהוזייל: הרבה אנשים בתוך היישוב אומרים: אתה נותן כדור, אתה מרגיש טוב.

עלי אלהוזייל: אף אחד לא מסביר לאנשים שמחוץ למסגרות הפורמליות את הסכנה.

עלי אלהוזייל: אחרי תקופה מסויימת אתה רואה הרבה, או המשטרה שהיא מגלה מישהו, קודם כל יש את העבירה עצמה, ויש את העבירה של האדם נגד המשטרה.

עלי אלהוזייל: זאת אומרת: דחיפה, או אדם תחת השפעת סמים בוודאי לא רואה את עצמו מי ששותה פה בחצר של המתנ"ס.

עלי אלהוזייל: אנחנו ביקשנו שהמצלמות הנייחות והניידות שיצלמו ה לא יתכן, במיוחד ברחבת העירייה, ברחבת המתנ"ס, ברחבת בתי ספר המשטרה עשתה כמה פעולות במיוחד באזור, אבל בכל זאת זה כמו עשה, עשבייה קשה שאי אפשר להוריד אותה, אתה צריך לעקוב אחריה כל הזמן.

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קיי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: ד"ר שלום אלדר, ממונה קידום נוער.

טלב אלסאנע: כאשר אני מסתכל על הרשימה של הפרוייקט הזה, באיזה מידה הוא מיושׂם ביישובים הבדואים בנגב, אני רואה שבכסייפה, בלקייה, בערוער בנגב, בשגב שלום לא מיושם.

טלב אלסאנע: אנחנו גם נקבל התייחסויות של הפרוייקטים של משרד הרווחה שהוא מריץ, מדוע הם לא מיושמים בכל היישובים הבדואים.

טלב אלסאנע: אחר כך נשמע בסוף את המענה לצרכים שהועלו כאן, מבחינת הרשות למלחמה בסמים.

טלב אלסאנע: מה המדיניות שהיתה?

טלב אלסאנע: מה המדיניות שתהיה?

טלב אלסאנע: כי כל המטרה שלנו היא גם כן לגבש מדיניות עתידית, ולא בכדי קיימנו את הישיבה היום, כי אנו מוּדעים לצרכים ואנו מנסים להתמודד, ואני מקווה שהעתיד יהיה יותר טוב מהעבר מבחינת ההתמודדות, לא מבחינת התפשטות התופעות השליליות.

טלב אלסאנע: כן, בבקשה.

שלום אלדר: שלום לכולם.

שלום אלדר: שמי שלום אלדר.

שלום אלדר: אני מפקח ממונה במחוז על התחום של קידום נוער ולמידה.

שלום אלדר: אני רוצה, קודם כל, להגיד תודה על הכינוס ויישר כוח ונקווה שיהיו עוד ישיבות כאלה.

שלום אלדר: אני רוצה לדבר על המדיניות של משרד החינוך.

שלום אלדר: המדיניות של משרד החינוך לפתיחת יחידות לקידום נוער ברשויות היא בבחינת: ברוכים הבאים, אהלן וסהלן.

שלום אלדר: הלוואי ויהיה אפשרי.

שלום אלדר: אני רוצה לומר, הנימה האישית שלי, אני מאד מעוניין להיות בכל רשות, יותר מאשר ברשות במגזר היהודי.

שלום אלדר: זאת התפיסה שלי ואני מנסה לעשות את זה ולהיאחז.

שלום אלדר: העובדה, אני יכול להגיד לך כמויות של סמים ברהט שישבתי פה בישיבות צוות ביחידה.

שלום אלדר: לצערי, מאז שהיחידה ברהט נסגרה, 4 שנים, אנחנו מנסים לעשות כל מאמץ, אנחנו בדיאלוג מתמיד עם הרשות על מנת להקים יחידה.

שלום אלדר: מבחינת המשרד יש עניין.

שלום אלדר: בהחלט יש עניין.

שלום אלדר: יש בטבלה שלפניך כתוב שברהט קיים.

שלום אלדר: לא.

שלום אלדר: בשגב שלום קיימת יחידה, ברהט לא קיימת עדיין יחידה.

שלום אלדר: יש תקציב, אנחנו שומרים תקציב כבר שנה שניה ולצערי - - -

טלב אלסאנע: מה הבעיה, מה הסיבה?

שלום אלדר: היכולת של הרשות.

שלום אלדר: לא רק היא, לא רק הרשות היחידה.

שלום אלדר: היכולת בכלל, אני לא צריך לספק לך את המצב הסוציואקונומי של הרשויות במחוז שלנו, שהם חלשות.

שלום אלדר: המצ'ינג הוא קשה.

טלב אלסאנע: אז אתם מענישים אותה בגלל שהיא חלשה?

שלום אלדר: חס וחלילה.

שלום אלדר: נהפוך הוא.

שלום אלדר: נהפוך הוא.

שלום אלדר: אנחנו מעמידים תקציב, והתקציב לא מצליח להתגבש ולהתממש.

שלום אלדר: אז אין מה לעשות.

שלום אלדר: אני מעוניין.

שלום אלדר: ימצאו אנשים ומקום, מהיום להיום אנחנו עושים את זה.

שלום אלדר: אני רוצה לומר שבסך הכל בארבעת הרשויות שאנחנו פועלים, מטפלים בכ – 300 בני נוער.

שלום אלדר: מתוכם בערך 200 נמצאים במצב של נשירה מבית הספר.

שלום אלדר: 100 עדיין בתוך כתלי בית הספר.

שלום אלדר: זאת אומרת שהמערכת שלנו מטפלת גם בנוער שבתוך בית הספר, וגם באמצעות היחידות לקידום נוער.

שלום אלדר: היחידות לקידום נוער זה מדיניות של הרשות.

שלום אלדר: המדיניות של משרד החינוך בהחלט כן.

שלום אלדר: בהחלט כן להיות, להעמיד את כל המשאבים שניתנים במגזר היהודי, אותו דבר.

שלום אלדר: לטעמי, צריך לתת למגזר הבדואי יותר.

שלום אלדר: צריך להתאמץ.

שלום אלדר: לא יודע באיזה צורה, אולי במעורבות שלך במשרדי הממשלה שיקבלו, אולי, פרמטרים שונים להתייחסות, על מנת שנוכל לקיים באמת את היחידות, כי מה לעשות?

שלום אלדר: הרשויות הם חלשות.

שלום אלדר: לי חסר, למשל, נתון אחד שלטעמי הוא בהחלט אחד הגורמים לסיכון, זה תופעת הביקור הסדיר.

שלום אלדר: אני לפני 4 שנים, יותר אני חושב, מלפני קודמך, ראש העיר הקודם ברהט, הנחתי לו נתון מזעזע של מספר הנערים שלא מבקרים בבית הספר, וזה בערך 1,200 נערים שיש לו בעיה של ביקור סדיר.

שלום אלדר: ישב המפקח, המקביל שלי, על הביקור הסדיר ואמר: 600 מהם אנחנו יודעים.

שלום אלדר: על 600 עדיין הביקור הסדיר לא ידע.

שלום אלדר: אני חושב הנתונים האלה יכולים לתת לנו את מימדי התופעה של גורמי סיכון, שברגע שאתה מקבץ אותם, ואתה יודע לפחות מה הבעיה, אז אתה יכול להתחיל לבנות תכניות להתייחסות.

שלום אלדר: לגבי הנושא שאנחנו דנים בו היום, אנחנו ביחידות לקידום נוער, הם מתחלקות לשני חלקים: חלק אחד החינוכי – טיפולי, וחלק אחד – השלמת השכלה.

שלום אלדר: יש ממש מערכת של השלמת השכלה ממצב של קרוא וכתוב, אי ידיעת קרוא וכתוב, עד למצב של בגרות מלאה.

שלום אלדר: תלוי בנכונות של הנער, תלוי בתכניות, ותלוי בפרק הזמן שהוא נמצא ביחידות לקידום נוער.

שלום אלדר: בדרך כלל, שנה וחצי.

שלום אלדר: ככל שהוא מגיע בשלב יותר מתקדם של הלימודים אנחנו יכולים להחזיר אותו.

שלום אלדר: מגיעים אלינו כ – 45 אחוז מבני הנוער שהם לא מצליחים בלימודים, מגיעים ליחידות לקידום נוער.

שלום אלדר: יתר 55 אחוז מתחלקים לכל מיני בעיות סיכוניות אחרות.

שלום אלדר: אחת המטרות העיקריות שלנו ביחידות לקידום נוער, זה מניעת התנהגות סיכונית.

שלום אלדר: מצמידים לנער, לכל 24 נערים, מצמידים מדריך חינוכי – טיפולי, שהוא בא מהתחום של החינוך, או מתחום של עבודה סוציאלית, מצמידים אליו, והוא הופך להיות האבא, האמא, הדוד, הכל של אותו נער.

שלום אלדר: ממצב של הוא קולט אותו עד למצב שהוא משלב אותו בתכניות.

שלום אלדר: אנחנו גם מטפלים בנושא של העצמה ומנהיגות והתנדבות בקהילה.

שלום אלדר: חשוב לנו שנער מקבל שגם ייתן.

שלום אלדר: אנחנו גם עושים הכנה לעולם התעסוקה.

שלום אלדר: במגזר היהודי אנחנו גם עושים הכנה לשירות משמעותי בצה"ל.

שלום אלדר: במגזר הבדואי, באופן טבעי, זה פחות בא לידי ביטוי.

שלום אלדר: כמובן הנושא של השלמת ההשכלה.

שלום אלדר: לצערי הרב, אני אומר כאן שבמגזר הבדואי יש לנו התמודדות לגמרי לא קלה גם על רקע של כח אדם.

שלום אלדר: לא תמיד מוצאים כוח אדם מיומן כדי שיבוא ויבצע את העבודה.

שלום אלדר: לפעמים זה מעכב את תחילת העבודה שלנו.

שלום אלדר: אנחנו מתעכבים ומתעכבים עד שאנחנו מוצאים את כוח האדם.

שלום אלדר: יש מערכת גדולה מאד, גם ברמת המטה, וגם ברמת הרחוב, של הכשרה.

שלום אלדר: כל יחידה כזאת מלווה על ידי שני מנחים מטעם המחוז.

שלום אלדר: הוא מנחה ... טיפול והתנהגות סיכונית, ומנחה להשלמת השכלה.

שלום אלדר: אנחנו יושבים ביחד עם מנהל היחידה, עם מנהל ההשכלה באותה יחידה, עם המדריך חינוכי – טיפולי של הנער אחת לשבוע, שבועיים, רואים איפה הנער נמצא, באיזה מצב נתון, ומדברים על התכניות שלו להבא.

שלום אלדר: אם החליפה שתפרו לו היא טובה ונכונה ומתאימה, כי צריך להכין, לבנות אולי את הזה, הכל ביחד עם הנער.

שלום אלדר: זאת צורת העבודה שלו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: לגבי התכניות החינוך הלא פורמלי, פעילות חוץ בית ספרית מבחינת משרד החינוך, כי שמענו מחולוד, אז אחת הבעיות, אם יש התייחסות מטעם משרד החינוך, איזה תכניות מיישמים במגזר הבדואי, מפקח טאלב אבו חאמד.

טאלב אבו חאמד: שלום לכולם.

טאלב אבו חאמד: אני מתייחס למה שהחברים שלי אמרו לגבי בעלי משרות בחינוך הבלתי פורמלי, יש גם בעלי תפקידים שהם בחינוך הבלתי פורמלי החוץ בית ספרי.

טאלב אבו חאמד: יש לנו הכשרות לבעלי התפקידים ברמה מחוזית, וגם הכשרות ברמה רשותית, שהנושא הזה הוא חלק בלתי נפרד מהפשרה שהם מקבלים אותה, וכל אחד למוסד שלו, אם זה הבית ספר, או זה המתנ"ס.

טאלב אבו חאמד: זה גם מגיע ברמת צוותים בית ספריים, כמו המובילים הבית ספריים בנושא הסמים, מניעת סמים ואלכוהול, ומשם זה מגיע לתלמידים.

טאלב אבו חאמד: אנחנו במשרד החינוך רואים בכל התכניות שאנחנו מפעילים בחינוך הבלתי פורמלי תכניות מניעה, ותכניות חוסן לכל ההתנהגויות הסיכוניות.

טאלב אבו חאמד: אנחנו מפעילים תכניות ברמת המנהיגות הצעירה, וגם הנושא הזה ספציפית דרך כל פעילות של מנהיגות צעירה אם זה מועצת התלמידים בבית הספר, אם זה מועצת התלמידים ...

טאלב אבו חאמד: שהיום יש לנו רוב הרשויות במגזר הבדואי יש מועצת נוער רשותית.

טאלב אבו חאמד: דבר שלפני כמה שנים לא היה.

טאלב אבו חאמד: גם לגבי קבוצות של מד"צים, מדריכים צעירים, יש לנו גם תכנית מעורבות חברתית קהילתית מזרחית, חברתית בבית ספרי, וגם רשותי.

טאלב אבו חאמד: כמו שיש רכז בית ספרי, יש גם רכז רשותי.

טאלב אבו חאמד: ויש לנו תכנית של החידון המיוחד שעשינו לפני 6 שנים למגזר הבדואי, ועוד תכניות, שאני יכול לבנות הרבה תכניות שכולן עובדות סביב הטמעת ערכים של סובלנות, כל כבוד לאחר, של הגברת שותפות ליישוב שלך, לבית ספר שלך, גם התנהגויות של השחתת רכוש.

טאלב אבו חאמד: גם התנהגויות, בכלל, כל ההתנגדויות הסיכוניות שהם התנהגויות לא רצויות.

טאלב אבו חאמד: היום אנחנו רואים במסגרת הפעילות של המעורבות החברתית גם בחוץ הבית ספרי, יש הרבה קבוצות נוער, אם לוקחים לדוגמה את רהט, יש מגוון של היענות של בני נוער לתכניות האלה בפעילות שלהם וההשתתפות.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: שיפאא אלסאנא, מנהלת מחלקת רווחה, מועצה, יישוב לקייה.

טלב אלסאנע: בבקשה.

שיפאא אלסאנע: שלום לכולם.

שיפאא אלסאנע: שמענו שיש בעיה.

שיפאא אלסאנע: אנחנו מסכימים שהבעיות קיימות.

שיפאא אלסאנע: הצרכים קיימים.

שיפאא אלסאנע: אני באה מהשטח, אני מכירה את מה שקורה במגזר.

שיפאא אלסאנע: יש בעיה מאד רצינית, יש לנו בעיה מאד רצינית בתחום הלא פורמלי מיוחדת, בגלל התקציבים של הרשויות, שהרשויות לא יכולות להשתתף במצ'ינג, התקציבים נכנסים, נטמעים בתוך הגירעונות של הרשות ואי אפשר לבצע את התכניות.

שיפאא אלסאנע: אני תמיד אומרת, אנחנו לא צריכים לשבת ולבכות כל הזמן, אלא באמת למצוא את הדרך הנכונה ומתאימה לצרכים של האוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה: קבוצת הנוער בסיכון, אוכלוסיית המשתמשים, למנוע להשתמש בעתיד, אוכלוסייה שהיא באמת בעלת צפי גדול להיכנס לעולם של הסמים, אלא ביחד לחשוב איך אנחנו באים ומטפלים.

שיפאא אלסאנע: אחד הדברים שאני צריכה בתוך היישוב שלי בשביל להתחיל להתייחס לבעיית הסמים, לטפל, וגם לעשות תכניות הסברה, קודם כל, א', ב' – בן אדם, כוח אדם כוח אדם שיוכשר למען המטרה הזו, שגם יטפל, וגם יעשה מן איגום משאבים בתוך היישוב.

שיפאא אלסאנע: אני רואה שותפות בין הגורמים בתוך הקהילה, בתוך היישוב, זה א', ב' התאמה של התכניות.

שיפאא אלסאנע: אם זה חינוך – מחלקת הנוער, מחלקת, כל מי שמטפל בעניין של החינוך, אם זה רווחה, ואם זה משטרה, משטרה קהילתית.

שיפאא אלסאנע: זה א', ב' של ההצלחה שלנו.

שיפאא אלסאנע: להקים ועדה יישובית, בכל יישוב, להקים ועדה יישובית שהיא בטוחה, השותפים הרלוונטיים לזה, כולל רשות, כולל ראש הרשות.

שיפאא אלסאנע: אם ראש הרשות לא ייקח את זה על סדר היום שלו, ייקח על עצמו לקדם את הנושא, ואני מאד מברכת את מר פאיז על הדרך המבורכת הזו לקחת את העניין ברצינות ועל סדר היום בלי זה אנחנו לא נצליח להתקדם הלאה.

פאיז אבו סהיבאן: שיפאא, ברשותך, אני עשיתי שלשום הקדמה לעניין הישיבה הזאת.

פאיז אבו סהיבאן: כששמעתי שטאלב מגיע לפה, גם הועדה מגיעה לרהט אז דיברנו על העניין הזה בכל המסגדים ברהט, וזה נתן באמת הד חיובי בכל העיר כמעט בקשר לעניין הזה.

טלב אלסאנע: לגבי מה שאמרה שיפאא, סליחה, אני חושב שעל פי חוק יש חובה שבכל רשות מקומית תהיה ועדה מקומית שתדון בעניין של הסמים ואלכוהול.

פאיז אבו סהיבאן: יש לנו את זה.

טלב אלסאנע: והיא מתקיימת?

טלב אלסאנע: והיא מתכנסת?

טלב אלסאנע: והיא מתווה תכנית?

פאיז אבו סהיבאן: לצערי לא.

שיפאא אלסאנע: לנו אין ועדה כזו בכלל, גם לעשות סדר עדיפויות.

שיפאא אלסאנע: במשרד הרווחה, אני חושבת, עוגניה, אני חושבת גם משרד הרווחה צריך להשתנות בהתאם, וגם אין את כוח האדם ותקציבים הולמים ומתאימים לתנאים של השטח.

שיפאא אלסאנע: זה צחוק מהעבודה התקציבים בתחום הסמים.

שיפאא אלסאנע: צחוק מהעבודה שזה באמת אני לא יכולה להפעיל כוח אדם בתוך המחלקה, אני חושבת שבקטע הזה משרד הרווחה צריך לקחת את האחריות ולהגיד: כוח אדם שמיועד, כמו שמייעדים את זה לזה, ולזה, מתקציבים שיש לי, כוח האדם שיש לי, אני לא יכולה לממן משרה לסמים.

שיפאא אלסאנע: אלא זה בא מכוח עליון ואני חושבת שגם דבר מאד מאד חשוב, להדגיש אותו עוד פעם: השיתוף פעולה, השולחן העגול שיבוא מכולם.

שיפאא אלסאנע: אני, נג'וא, אני לא שומעת דיווחים מהתיכון.

שיפאא אלסאנע: אני לא מקבלת דיווחים מהתיכון.

שיפאא אלסאנע: אין שיתוף פעולה כמעט, מפחד, מחשש לחשוף את הבעיה, אנחנו לא מקבלים.

שיפאא אלסאנע: אני יודעת, אמהות מגיעות אלי שהבן שלהן השתמש בסמים עם עוד.

שיפאא אלסאנע: הילדים האלה לומדים בבתי ספר וכולם יודעים, ואנחנו אחרונים שלא יודעים על זה.

שיפאא אלסאנע: אז לכן חשוב מאד להציף את הבעיה בצורת ועדה יישובית מקומית שאנחנו כולנו נשב ונדבר אחד עם השני, על מנת, באמת, להגיע לאוכלוסייה החשובה ביותר.

שיפאא אלסאנע: בתחום של ההסברה, קודם כל לחדד, להציף את ההורים.

שיפאא אלסאנע: להעלות את המודעות.

שיפאא אלסאנע: יש לנו בעיה עם לשדל נערים לסחר בסמים.

שיפאא אלסאנע: יש לי במחלקה 3 נערים שמשדלים אותם בסחר בסמים.

שיפאא אלסאנע: הסוחרים הגדולים כבר פשטו רגל, אז הם משתמשים בנערים אלה.

שיפאא אלסאנע: אז להקצין את הסמכות ההורית מול הילדים, להעלות את המודעות שלהם שהילד מסתובב אחרי שעה מסויימת, איפה הילד?

שיפאא אלסאנע: איפה הוא הולך?

שיפאא אלסאנע: מה קורא עם הילד?

שיפאא אלסאנע: לראות מה עובר על הילד שלו.

שיפאא אלסאנע: צוות המורים.

שיפאא אלסאנע: אני חושבת חלק מהמורים וחלק מהצוות הם לא כל כך מגלים הסימפטום של משתמש, או הסימפטום שהוא עלול להשתמש, שהוא בסיכון.

שיפאא אלסאנע: לכן שני המישורים האלה: גם המורים וגם צוות המורים,

שיפאא אלסאנע: לקחת אותם כתכנית במשרד החינוך, זה אתם יכולים לעשות, לא אני את הרווחה, אלא גם אתם ביחד איתנו נוכל לעשות את זה ביחד, כי יש בעיה.

שיפאא אלסאנע: יש בעיה מאד כואבת שבעצם הנערים האלה הם קורבן של הסוחרים הגדולים, וזה הולך ומתפתחת התופעה הזאת.

שיפאא אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: יפה מאד.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: אנחנו נשמע את הנציג של הרשות, את מנכ"ל הרשות, מר גלר, לגבי התייחסות והמדיניות של הרשות, בבקשה.

יאיר גלר: בוקר טוב.

יאיר גלר: תודה לכולם.

יאיר גלר: ראשית אני רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, על הקיום של הועדה הזאת כאן ברהט.

יאיר גלר: אני חושב שגם המקום וגם הסוגיה כמובן מאד מאד משמעותיים בחברה הבדואית, ואני מאד שמח על הדיון הזה, הוא בשבילנו מאד מאד חשוב.

יאיר גלר: אני מודה לך, אדוני ראש העיר, על האירוח, באמת תודה רבה.

יאיר גלר: אני רוצה להגיד כמה מילים.

יאיר גלר: אנחנו נחלק את ההתייחסות שלנו לשניים: אני בכמה מילים ואחרי ד"ר וליד חדד.

יאיר גלר: כאשר אני אתן כמה כותרות: ראשית, אני שמח מאד על המודעות של העלאת הנושא בכל מדינת ישראל.

יאיר גלר: הנתונים, אני רצתי, אם ראיתם אותי לפני כמה דקות, רצתי למכונית להביא כמה נתונים עדכניים ואני רוצה להגיד לכם שדווקא החברה הערבית, אם אני משווה אותה לחברה היהודית, במצב עוד הרבה יותר טוב מבחינת סמים ואלכוהול.

יאיר גלר: עד לפני שנתיים שלוש, הנושא של אלכוהול כמעט לא עלה.

יאיר גלר: הוא לא עניין הרבה אנשים, פרט לנהיגה בשכרות ומכירה מתחת לגיל 18 לא היתה חקיקה, ובשנתיים האחרונות קרה תהליך מאד מאד יפה וחשוב במדינת ישראל, וזה הנושא של העלאת תחום האלכוהול והסמים כמובן, אבל במיוחד האלכוהול, וזה קיבל תעדוף מאד מאד משמעותי ואני חושב שהממשלה והכנסת, הממשלה - עם חבר הכנסת אהרונוביץ כמוביל, כשר לביטחון פנים, והכנסת – יושב ראש הועדה, חבר הכנסת טלב אלסאנע, מן הצד השני, יחד עוד עם הרבה מאד משרדי ממשלה אחרים, ועוד גופים, חלקם מיוצגים פה, כמו הרשות לשיקום האסיר, אבל כמובן המשרדים של חינוך, רווחה ובריאות, אני חושב שהרימו את הכפפה.

יאיר גלר: עצם העובדה שהיום יושבים ומדברים פה בכזה להט ובכזאת עוצמה על הבעיה זה אומר שעשינו את עבודתנו היטב, משום שאי אפשר להתעלם יותר.

יאיר גלר: עוד לפני שנתיים מנהלי בתי ספר אמרו: אצלנו אין בעיה של סמים, אצלנו אין בעיה של אלכוהול.

יאיר גלר: ראשי ערים וראשי רשויות מאד מכובדים במדינת ישראל אמרו: אצלנו אין נרקומנים.

יאיר גלר: לא רחוק מפה, אחת הערים הגדולות, כמה?

יאיר גלר: 10, דרומה אמר לי ראש העיר: אצלי אין בעיה.

יאיר גלר: בינתיים הוא כבר לא ראש העיר, התחלף, וכמובן פתרנו את הבעיה שם ברמת טיפול מסויימת.

יאיר גלר: אבל זאת רק הדוגמה.

יאיר גלר: כלומר, הנושא הזה היום על סדר היום, הוא על סדר היום החברתי ואני חושב שאי אפשר, לא רק שאי אפשר להתעלם, אלא מחויב תהליך של מציאת פתרון ומציאת מענה.

יאיר גלר: בשנה האחרונה, כאמור, חל תעדוף מאד מאד משמעותי לכיוון גם של המגזר ואני תיכף אדבר באמת על הפתרונות ועל המענה.

יאיר גלר: יש היום תעדוף הן ברמת כוח האדם, הן ברמת התקציבים.

יאיר גלר: מטבע הדברים, כמובן, זה לקח זמן, אבל כבר בימים אלה, ודיבר ראש העיר על כך שאמור להיכנס לכאן מתאם, בפעם הראשונה ללא מצ'ינג משום שגם כאן, טלב זה לזכותך, כל הזמן.

יאיר גלר: בלי מצ'ינג, בלי מצ'ינג, עזוב את האוכלוסיות האלה ואת הערים החלשות האלה, עזוב את המצ'ינג.

יאיר גלר: אז הוקצע פה תקציב 5 שנתי של כמיליון ש"ח שיכלול את המתאם ואת הפעילות.

יאיר גלר: אני אשמח מאד, כמובן, אם הרשות תסייע.

יאיר גלר: כל שקל נוסף הוא שקל נכון והוא הולך לפעילות טובה וחיובית וחשובה לרשות.

יאיר גלר: אבל אני אומר, בכל מקרה העסק יוצא לדרך.

יאיר גלר: הרכבת יוצאת לדרך, בלי שביתות אני מקווה, אלא היא באמת יוצאת לדרך ואנחנו מתחילים פה ברהט.

יאיר גלר: זה המקום הראשון.

יאיר גלר: אבל אליה יצטרפו עוד רשויות נוספות.

יאיר גלר: אנחנו מדברים היום על תל שבע ושגב שלום, וחורה, ולקייה, ואבו בסמה, וערערה, וכספייה, על הערים האלה ייכנסו בהמשך, אולי לא באותו היקף, כי בסך הכל פה עומד להיות, כאמור, מושקע תקציב גדול של כמיליון ש"ח לעיר, ולא בכל מקום יהיו את היכולות כוח אדם ואת התקציבים.

יאיר גלר: אבל ספק שהכיוון זה הכיוון.

יאיר גלר: הדבר הבא שאני רוצה להגיד, ואני מאד מאד מודה לך על מה שאמרת.

יאיר גלר: רבותי, אין יותר טריבונות.

יאיר גלר: כולם על המגרש וכולם משחקים.

יאיר גלר: זה אומר שזה הממשלה וזה אומר שזה הכנסת וזה אומר הרשות המקומית וזה אומר שזה הקהילה וזה אומר שזה המשטרה וזה אומר הורים.

יאיר גלר: אני מאד שמח, אני כל הזמן חיפשתי את הראשון שיגיד: ההורים.

יאיר גלר: רבותיי, במגזר היהודי ההורים מקבלים היום משקל עצום בעבודה מול הנושא הזה, מול הסוגיה ואני יודע שכאן זה יותר קשה.

יאיר גלר: אני מכיר את התהליכים, אני מכיר את התרבות.

יאיר גלר: תיכף וליד בטח ידבר על זה יותר לעומק, אבל יש קושי עצום, אבל הם חלק חשוב.

יאיר גלר: אני אומר לכם שעם כל הכבוד לטלב, ועם כל הכבוד לראש העיר, וכל הכבוד לי, הילדים כבר לא כל כך מקשיבים לנו.

יאיר גלר: להורים שלהם הם כן מקשיבים, ולחברים שלהם.

יאיר גלר: תיכף אני אדבר פה על מועצות התלמידים כמה הם חשובות.

יאיר גלר: להורים ולחברים התלמידים מקשיבים.

יאיר גלר: הילדים הצעירים כן מקשיבים, ואדוני ראש העיר, חייבים לעשות פה מאמץ עצום לחבר את ההורים ואת התלמידים.

יאיר גלר: אתה תראה איזה השפעה שזה עושה תוך מספר חודשים ספורים ואתה אפילו תופתע אתה מהתוצאות, שלא לדבר על העלויות שהם כמעט אפסיות.

יאיר גלר: אנחנו לוקחים עלינו את ההכשרה במקרה הזה.

יאיר גלר: זאת אומרת, הרשות עושה את ההכשרה, מממנת, בונה את ההכשרות, היא מכשירה את האנשים.

יאיר גלר: זה אנחנו יודעים לעשות נהדר.

יאיר גלר: אבל אני לא יכול במקום ההורה, או במקום התלמיד לרוץ בלילה.

יאיר גלר: את זה אתה חייב פה להוביל את המהלך הזה.

טלב אלסאנע: משמרות הורים?

יאיר גלר: סיירות הורים.

יאיר גלר: היום בערב, לדוגמה, היום בשבע וחצי בערב עבדך הנאמן עומד בראשון לציון, ערב הוקרה עם ראש העיר, עם דב צור, ואומר תודה ומברוק לכל הסיירות הורים בראשון לציון.

יאיר גלר: הם עושים עבודה נפלאה.

יאיר גלר: אנחנו עוברים ככה מעיר לעיר ואומרים: כל הכבוד.

יאיר גלר: יש היום יותר מ – 100 סיירות הורים כבר במדינה.

יאיר גלר: לצערי, במגזר פה לא רואים אותם.

פאיז אבו סהיבאן: התחלנו, אבל עוד פעם, אני זימנתי כל מיני הורים ודיברנו על זה, הוצאנו מנשר, אבל לצערי הרב.

יאיר גלר: זה קשה, אני יודע.

פאיז אבו סהיבאן: זה קשה בהתחלה.

יאיר גלר: נכון.

פאיז אבו סהיבאן: גם העמדתי רכב לרשותם.

יאיר גלר: אני יודע שזה יכול להיגמר באלימות, אבל צריך, אי אפשר.

יאיר גלר: אתה יודע, יש איזה שלב שאתה אומר: לא מפחד יותר.

יאיר גלר: יש בעיה, כולנו מדברים על הבעיה, זה חלק מהפתרונות.

יאיר גלר: ההורים ותלמידים זה חלק מהפתרון.

יאיר גלר: אי אפשר להתעלם יותר.

יאיר גלר: הדבר הנוסף שאמרת פה על היוזמה של אנשי דת והמסגדים – מצויין.

יאיר גלר: בחברה היהודית זה לא קיים.

יאיר גלר: אצלכם זה יותר חזק.

יאיר גלר: אהלן וסהלן, תעשו את זה.

יאיר גלר: רק בשביל הנתונים, אני הסתכלתי פה, אז באלכוהול החברה המוסלמית הרבה פחות.

יאיר גלר: קודם כל זה בכל מדינת ישראל.

יאיר גלר: אין היום כבר מי שכן ומי שלא, זה בנים, בנות.

טלב אלסאנע: יש איזה שהוא מחקר עדכני שנעשה לאחרונה?

יאיר גלר: עדכני, עדכני, זה של ארגון הבריאות העולמי, כמובן ספציפי לישראל.

יאיר גלר: ממצאים ראשונים ישראל 2011.

יאיר גלר: זה יולי האחרון, שזה 4, 5 חודשים.

יאיר גלר: אני רק אתן לכם, ככה, במספרים: השתכרות אי פעם בכיתה י"א, י"ב: אז המגזר היהודי הוא פי 5 מאשר המגזר המוסלמי.

יאיר גלר: נכון שהבנות פה קצת מעוותות את הסטטיסטיקה, כי מדובר פה על בנים.

יאיר גלר: אני לא זוכר מי דיבר פה על בנים.

יאיר גלר: הבנות שהם שותות פחות, מעוותות.

יאיר גלר: בנים יהודים זה 49 אחוז, מול 8 אחוז.

יאיר גלר: כיתה י' – 32 אחוז מול 10 אחוז.

יאיר גלר: כיתה ח, כי אנחנו יודעים שהגיל כבר מדובר שהוא הולך ויורד.

טלב אלסאנע: אפשר לעשות, לקבל השוואה לעומת מחקר קודם?

טלב אלסאנע: כדי לראות את המגמה שיש?

יאיר גלר: כן, כן.

יאיר גלר: קודם כל המגמה יורדת.

יאיר גלר: אז אני קודם כל חייב להגיד שמאז כניסת התכנית הלאומית לאלכוהול לפני שנתיים, בדצמבר 2009, לפני שנתיים ששוב הממשלה והכנסת הובילו אותה עם הרבה מאד חקיקה, יש שתי ירידות מאד יפות: אחת זה בנושא של הילדים, גילאי 10, 11.

יאיר גלר: שם מבין 15 ל – 20 אחוז ירד ל – 5, 6 אחוזים.

יאיר גלר: כאן ההורים לקחו אחריות, דרך אגב.

יאיר גלר: כי בדרך כלל הרי הם לא יוצאים.

יאיר גלר: ילד בכיתה ז' לא יוצא לפאב לשתות.

יאיר גלר: הוא שותה בבית.

יאיר גלר: ההורים לקחו אחריות.

יאיר גלר: אז באותן רשויות שההורים לקחו אחריות יש ירידה מצויינת.

יאיר גלר: הירידה השנייה זה בנושא של נוער.

יאיר גלר: גם שם יש ירידה, ששוב, זה נכון שהתחושה היא שכולם שותים וכולם מסוממים.

יאיר גלר: אני שומע הרי את האמירות האלה.

יאיר גלר: האמירות האלה אנחנו בודקים אותם כל הזמן, כל 3 חודשים, וגם שם, בשנתיים האחרונות באלכוהול יש ירידה מאד יפה של נוער.

יאיר גלר: עדיין זה הרבה מאד, כמובן, כי אנחנו מתייחסים לפרט וכל אחד ששותה הרי אני יודע שהנזק שהוא יגרום אם בתאונת דרכים, או באלימות, או בעבירה אחרת הוא מאד מאד קשה.

יאיר גלר: אבל השנתיים האחרונות יש ירידה יפה.

יאיר גלר: בינואר, אם לא יהיה שינוי, תהיה ועדת שרים לאלימות, בראשותו של השר לביטחון הפנים ואנחנו מתכוונים לבקש תכנית נוספת לשנתיים, תקציב נוסף לשנתיים.

יאיר גלר: אני מניח שאתה וודאי תעזור לנו בעניין הזה, כי יש תוצאות.

יאיר גלר: יש הצלחות.

יאיר גלר: גלעד עכשיו פה הדובר, יש לו את הנתונים החדשים, אני מניח שזה תוך יום, יומיים, שלושה אתם תיראו את זה גם בעיתונים.

יאיר גלר: בקיצור, כדאי ורצוי ואפשר לעשות מעשה.

יאיר גלר: אגב, איפה שיש בעיה, עם מריחואנה וחשיש פחות במגזר.

טלב אלסאנע: אין התייחסות שלגבי, שמדובר במגזר המוסלמי בכלל, אין התייחסות לגבי המגזר הבדואי למשל בנגב?

יאיר גלר: אין לי את זה פה.

יאיר גלר: אם אתה רוצה זה ניתן לבדיקה.

יאיר גלר: לאסוף כמה חודשים, ויהיו לנו את הנתונים.

יאיר גלר: אנחנו יודעים לבדוק את הדברים האלה.

יאיר גלר: אז מריחואנה וחשיש פחות, אלכוהול פחות, סמים קשים יותר.

יאיר גלר: הרבה יותר, את זה צריך לזכור.

יאיר גלר: יש לי פה את הנתונים של LSD ודברים, צרות מהסוג הזה, כאן יש בהחלט הרבה יותר במגזר בקרב בני נוער.

טלב אלסאנע: באיזה תחומים?

יאיר גלר: LSD, קוקאין, קראק, הרואין וסמים יותר קשים.

טלב אלסאנע: יש יותר במגזר?

יאיר גלר: כן.

טלב אלסאנע: מאשר הממוצע הארצי?

יאיר גלר: כן.

יאיר גלר: אלה נתונים חדשים, חדשים, ממש עכשיו, ממש מהמכבש, מה שנקרא.

יאיר גלר: הנה: אופיום, הרואין, קוק פרסי, קראק וקוקאין, כאן יש בהחלט יותר.

יאיר גלר: במגזר הערבי יש יותר.

יאיר גלר: במריחואנה וחשיש פחות, ואלכוהול פחות, אבל בסמים קשים מהסוג הזה, למרות שאני לא אוהב את המילה: קשים – קלים.

יאיר גלר: יכול להיות בגלל הנגישות, אני לא נכנס לסיבות.

יאיר גלר: עכשיו, מה שרציתי להגיד, מאחר וכאן דובר על הבעיה, המכרז אמור כאמור להסתיים בימים אלה.

יאיר גלר: ייכנס אדם, יפעיל את כל המערכות הקהילתיות והציבוריות והפרטיות, גם אם יש כאלה פה, שיוכלו לסייע בצורה כזאת או אחרת, וכאן אני מעביר את רשות הדיבור לד"ר וליד חדד שייתן לכם תמונה יותר גדולה.

חולוד חוג'יראת: [מדברת בערבית]

עלי אלהוזייל: [מתרגם את הנאמר] היא אומרת שפשוט להורים אין את הידע המספיק בשביל ללמד את הילד, איך הם יכולים לעזור לו, ואז צריך ממש לתרגם ולהביא בהסברה לקהילה - - -

- אעמר: אני חושב שאנחנו צריכים שיקחו את בני הנוער ויכניסו אותם למסגרות שימלאו להם את זמן הפנאי שלהם.

- אעמר: זה יתחיל מגיל צעיר, אני חושב שרובם ידעו שזאת הדרך ולא יצאו מהנתיב.

- אעמר: אז זה בדיוק מה שאנחנו צריכים לעבוד היום, אנחנו צריכים למצוא את אותן מסגרות, שאנחנו מעצבים אותם בגיל צעיר, בהתנהגות שלהם בעבודה בתחום הזה, אז למשל, תלמידים שצוברים את הידע, לא יצטרכו לגשת לדרך הלא נכונה.

- אעמר: גם אנחנו חייבים תכניות, כדי לחזק את הביטחון העצמי של התלמיד.

- אעמר: יש המון תלמידים בעלי ביטחון עצמי ירוד מאד.

- אעמר: אני חושב שזה גורם מאד מאד משמעותי בדברים האלה.

- אעמר: במיוחד אם אנחנו צריכים לעבוד על זה ברצינות.

- אעמר: אנחנו צריכים מודל נוער, חברים שהם בני נוער.

- אעמר: בקשר לנוער בסיכון, אני חושב לטפל בנוער בסיכון וגם לקדם נוער נורמטיבי.

- אעמר: להשקיע בנוער נורמטיבי כמה שיותר, שלא ייווצר מצב שהם ישתמשו בסמים או אלכוהול, אחרת, אנחנו צריכים עוד פעם לטפל בנוער בסיכון.

- אעמר: אנחנו צריכים לעבוד שלא יהיה נוער שילך לדברים האלה.

- אעמר: אנחנו צריכים לתמוך, לתת להם להרגיש שיש להם את המעמד שלהם, לתת להם כל מיני מסגרות, צריך שיהיה גם יותר תקציבים, עוני ונשירה מבית ספר זה גם גורם מאד משמעותי בדברים האלה.

טלב אלסאנע: תודה רבה, הצגת את הדברים בצורה יפה.

טלב אלסאנע: אנחנו נשמע את ד"ר וליד חדאד בבקשה.

וליד חדאד: כבוד יושב ראש הועדה, כבוד ראש העיר.

וליד חדאד: תודה רבה על הדיון.

וליד חדאד: לפי דעתי זה דיון מאד חשוב בתקופה הנוכחית.

וליד חדאד: לפני שנה היה לנו דיון בשפרעם בועדת הסמים.

וליד חדאד: אני חושב לפחות פעם ראשונה של הדיון על המגזר הערבי, אני חושב שזה מאד מבורך.

וליד חדאד: החברה הערבית, כידוע, מוגדרת כחברה במעבר מבחינה סוציולוגית.

וליד חדאד: חברות במעבר מבחינה סוציולוגית סובלות מהרבה בעיות אלימות, גם המשכילים שבינינו עוברים את המשבר הזה.

וליד חדאד: אנשים אחרים שאין להם את הכלים להתמודד עם זה.

וליד חדאד: הבעיה המרכזית אצלנו במגזר הערבי, בחברה הערבית, זו מצוקה כלכלית תעסוקתית.

וליד חדאד: מי שמנהל את העניינים, ראש העיר, משאיר את זה לאנשים אחרים.

וליד חדאד: לעניין השימוש בסמים, זה עלה בחלק מהמקומות, אבל זה אולי עניין יותר למשטרה אם הוא עובר חוקים, מבחינתנו, אנשים שעוסקים במניעה.

וליד חדאד: ערבות ועזרה הדדית, אנחנו היום מדברים במושג של "גמישות תרבותית".

וליד חדאד: אין התייחסות לזה כמעט בארץ.

וליד חדאד: היום אתה לא יכול לטפל בבחור בסמים ברהט על פי דעות פסיכולוגיות שמבוססות על תיאוריות מערביות.

וליד חדאד: צריך להתאים את זה תרבותית.

וליד חדאד: אנחנו מנסים, ברשות למלחמה בסמים, במיוחד בטיפול ומניעה, ואני גם אתייחס לזה בהמשך, להתאים את זה למרכיבים התרבותיים של החברה הערבית.

וליד חדאד: גם הרשות לשיקום האסיר, אתה דיברת על זה, הרי אסיר בכלא שנמצא, אני לא יודע, על פשע מסוים, נניח אלימות במשפחה.

וליד חדאד: אם אתה מכיר את התרבות שלו, זה כן מהדברים שאני אומר:

וליד חדאד: סכסוך תרבותי, כל מיני עבירות וגם העובדים הסוציאליים שמטפלים, זה חמור מאד אם עובד סוציאלי מבאר שבע, אין מי שהוא דובר השפה, אין מי שהוא מתוך החברה.

וליד חדאד: אתה לא יכול לבוא ולהגיד שהוא מרגיש שהממסד מתנכל לו, לא יודע, דופק אותו, כל מיני מושגים, והוא נענש.

וליד חדאד: שני דברים אמרנו ויאיר התייחס לזה: זה שינוי במדיניות ורגישות אמיתית.

וליד חדאד: אם אין שינוי במדיניות, אנחנו התייחסנו לשינוי במדיניות וגם התאמת המדיניות לתכניות.

וליד חדאד: נסתכל על חלק מהדברים, על המגזר היהודי, מגזר ערבי, זה כל המגזר הערבי בארץ.

וליד חדאד: זה כולל הנוצרים, המוסלמים והדרוזים אם נסתכל זה מה שמבחינתי אומר הרגישות האמיתית.

וליד חדאד: 61.23 מהמגזר היהודי שותים אלכוהול, במגזר הערבי – 16.3.

וליד חדאד: זה מתחיל להשתנות - 10.3 אצל היהודים משתמשים בסם הקוקאין, אצלנו 16 אחוז.

וליד חדאד: האחרון, שזה סמים אחרים, אני מדבר על הסמים הקשים: הרואין, אקסטזי, טריפים – 4.9, בחברה הערבית 9.3, אם החברה היהודית המשתמשת באלכוהול, 61 אחוזים מהיהודים שותים אלכוהול לעומת הערבים.

וליד חדאד: אבל אצלנו, החברתית אז אותם נערים שהתחילו בשתיית אלכוהול בגיל בית ספר ממשיכים אני מקווה שאנשי המקצוע, במיוחד משרד החינוך, משרד הרווחה, עושים הכל כי אסור להסתכל, אסור להשתמש באלכוהול בחברה הערבית, אצלנו היא מתחילה עם שתיית אלכוהול.

וליד חדאד: אני הייתי קצין מבחן לנוער עברתי במוסדות לנוער עבריין.

וליד חדאד: ראיתי נערים, כי האבא 15 שתה בירה בגיל 15, אצל היהודים זה פשוט מאד שהבעיה מתחילה אצלנו עם שתיית אלכוהול.

וליד חדאד: תחום קהילה – התחום שאני עובד בו, תחום קהילה ברשות, אנחנו בארץ נמצאים ב – 16 רשויות.

טלב אלסאנע: 16 מתוך כמה רשויות?

וליד חדאד: מתוך כמעט 60 ומשהו רשויות בתחום קהילה, אנחנו ב – 16, אבל אנחנו מתקצבים תקציבי פעולה, לצורך העניין רשות שמקצה תקציבים לרשויות נוספות.

וליד חדאד: מועצה אזורית גלבוע, בשמת טבעון, טובא סנגריה, תל שבע, תקציבים - - -

טלב אלסאנע: אני רוצה להגיד למנכ"ל הרשות שאנחנו רוצים לראות את היישובים הבדואים, לאור המצב החברתי, רוצים לראות אותם ברשימה של 16 הרשויות.

וליד חדאד: בשקף הבא.

וליד חדאד: אנחנו מכשירים עובדים סוציאליים, אנשי חינוך, אנשי רווחה מכל התחומים.

וליד חדאד: מכשירים אותם איך לעבוד בתחום הסמים - - -

טלב אלסאנע: הסמכויות שאתה מציג, דברים נפלאים.

טלב אלסאנע: השאלה: זה רק דברים תיאורטיים?

טלב אלסאנע: זאת אומרת, אתם מתכננים, או זה מיושם?

טלב אלסאנע: בכמה יישובים זה מיושם?

טלב אלסאנע: איפה זה פועל?

וליד חדאד: זו תכנית שקשורה בתחום הספורט הימי, זה קיים ב – 4 יישובים בצפון.

טלב אלסאנע: למה התכניות האלה לא מיושמות בנגב?

וליד חדאד: תיכף אגיע לזה.

וליד חדאד: אני מדבר על מה שיש היום.

עטא אבומדיעם: אדוני, יש אקדמאים מובטלים.

יעקב נוי: מי שעושה את המכרז זה עיריית רהט.

יעקב נוי: זה לא אנחנו.

וליד חדאד: אמרו לי שפרסמו בעיתונים.

וליד חדאד: ניגשו 5 אנשים.

וליד חדאד: 2 מתאימים, אבל אמרו שיש לנו תואר - - -

טלב אלסאנע: מי שמפרסם את המכרז זה הרשות המקומית, כן.

עטא אבומדיעם: ...

עטא אבומדיעם: עד שיגיע מישהו, כבר אתם מתחילים ... בתפקיד.

עטא אבומדיעם: זה כבר ייפול.

עטא אבומדיעם: אז אני מבקש מכם שתפרסמו ארצי ...

עטא אבומדיעם: ואסור שיהיה דבר כזה כל כך מסוכן, ותחכה שמישהו עדיין יסיים את התואר שלו.

עטא אבומדיעם: אני אומר לך יש אקדמאים מובטלים במגזר הבדואי.

יאיר גלר: כן, אבל הטענה שלך היא לא לכיוון של וליד.

יאיר גלר: ראש העיר פה - - -

עטא אבומדיעם: זה חמור, אתה בשבילנו אתה - - -

טלב אלסאנע: וליד, כן, בסדר,לא להיכנס לויכוחים.

וליד חדאד: ביום רביעי שעבר, היה כנס ה – 6 למאבק בסמים, בחברה הערבית.

וליד חדאד: השתתפו 220 אנשי מקצוע.

וליד חדאד: המחקר שהציג אותו ד"ר שחאדה, מי שמעניין לשמוע, הוא מרצה באוניברסיטת באר שבע, ומרצה במכללת לוינסקי, עשה מחקר על הנוער הערבי שבמצוקה, אני אישית הופתעתי לראות שהמורה והיועץ תמיכה בעמותות – אנחנו תומכים בעמותות שמגישות בקשות לאגודה למלחמה בסמים, לא רוצה להגיד עוד פעם, מי שמגיש, יש עמותת הגליל.

טלב אלסאנע: סליחה, וליד, לגבי עמותת אל ג'ליל, אגודת אל הגליל, איזה תכנית הם הריצו והאם הם ממשיכים בתכנית, ולמה הם לא מתוקצבים?

וליד חדאד: הם לא מתוקצבים.

טלב אלסאנע: אני יודע שהם הריצו תכנית, שהתכנית היתה מוצלחת והשנה הופסקה הפעילות מסיבות תקציביות.

טלב אלסאנע: איפה זה עומד?

וליד חדאד: תשובות אצל יאיר.

וליד חדאד: מבחינתי הם עשו עבודה נפלאה.

וליד חדאד: נכנסו ליישובים, עשו פעילות בכפרים שיש להם פעילות, עשו עבודה נפלאה.

וליד חדאד: מבחינתי, אני בעד.

טלב אלסאנע: בסדר.

טלב אלסאנע: אתם קיבלתם את הערכה הזו?

טלב אלסאנע: אתם מודעים לקיום שלה?

וליד חדאד: תכניות 2012 – אנחנו נמצאים בתהליכים מתקדמים.

וליד חדאד: לפני חצי שנה, היו ברהט, בטייבה, כפר קאסם, דלית אל כרמל, ...

וליד חדאד: משרד ראש הממשלה, הם ...

וליד חדאד: אנחנו לא עושים את המכרז ... יצאו למכרז.

וליד חדאד: משרד ראש הממשלה, הם החליטו על יישובים.

וליד חדאד: אנחנו כרשות למלחמה בסמים ...

וליד חדאד: אני לא יודע איך החליטו על היישובים, אבל אלה היישובים ...

וליד חדאד: תכנית עם ברוורמן.

טלב אלסאנע: זה התכנית של 13 היישובים הערביים במדינה.

וליד חדאד: אז כל היישובים כבר שמה, חוץ מהיישובים האלה שאני מקווה, הכסף נמצא.

וליד חדאד: הרשות למלחמה בסמים היא גוף מקצועי, התכנית החדשה שלנו עכשיו זה תכנית של המשרד לביטחון פנים, תכנית המתחמים.

וליד חדאד: יש לנו 4 מתחמים, עיירות בנגב שזה מועצה אזורית אבו בסמא, לקייה, שגב שלום, תל שבע אנחנו שם ניכנס ברגע שנקבל את האות הירוק.

וליד חדאד: מתחם נצרת, כפר קאנא, טייבה, טירה, קלאנסווה, יקבלו תקציב כפול.

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קיי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אנחנו ניתן למנכ"ל הרשות, מר גלר שישלים את ההתייחסות, ואחר כך, עטא, ניתן לך זכות לשאול שאלות בצורה מסודרת.

יאיר גלר: קודם כל תכנית המתחמים – התקציב אמור להגיע ממש בתוך ימים ספורים.

יאיר גלר: זה תוכנן על ידי המשרד לביטחון פנים.

יאיר גלר: כלומר, כאן אפילו לא צריך אישורים של כל הממשלה, התכנית הזאת כבר אושרה.

יאיר גלר: בדרך הנה ניסיתי לברר אם כבר הכסף הגיע.

יאיר גלר: בכל מקרה, הערכה שלי שזה עניין של ימים והכסף יגיע.

יאיר גלר: כלומר גם ניכנס לאותם יישובים שציינתי.

יאיר גלר: עמותת הגליל, אני שוב, בלי להתחייב, אבל בתחילת 2012 יקבלו כסף דרך מקור תקציבי נוסף.

יאיר גלר: אני מאד מעריך את מה שהם עושים.

יאיר גלר: עושים עבודה בהחלט יפה.

יאיר גלר: התחלנו איתם בשנה שעברה, גם השנה ב – 1012 אנחנו נתקצב אותם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: עטא, בבקשה.

עטא אבומדיעם: אני רוצה להפנות את השאלות יותר לכיוון המפקח הארצי: מדוע אין הסברה לנוער?

עטא אבומדיעם: או קו חם בערבית?

עטא אבומדיעם: ואפילו לעודד קו חם ומודיע?

עטא אבומדיעם: אני מעודד דווקא להיות מודיע לסמים הזה, אין בזה שום בושה.

עטא אבומדיעם: עכשיו, איפה אתם בקטע הזה?

עטא אבומדיעם: בקטע של ההסברה מבחינה תקציבית בתקשורת הערבית, בעיתונות?

עטא אבומדיעם: מה החלק היחסי שאתם בקמפיינים ארציים במלחמה בנהיגה בשכרות, או במיגור תופעות שימוש בסמים, איפה זה מתבטא - - -

טלב אלסאנע: המנכ"ל יענה לשאלות האלה, זה בעניין של מדיניות, אז המנכ"ל יענה.

עטא אבומדיעם: או.

עטא אבומדיעם: קיי.

עטא אבומדיעם: המצלמות שדיבר עליהם, חלק מהמקומות שהם מקומות פשיעה בלילה, אנחנו רוצים שנקבל תשובה האם אתם מממנים יחד עם הפרוייקטים - - -

יאיר גלר: זה לא אנחנו.

עטא אבומדיעם: אז אנחנו מבקשים גם לדעת, אם אפשר מהעירייה, היא עובדת טוב ונאמנה - - -

פאיז אבו סהיבאן: אני אתן לך את התשובה.

עטא אבומדיעם: המצלמות, ממש אנחנו חיים בכפר הזה, בעיר הזו, ממש המקומות שאין בהם מצלמות מנוצלות לפעמים, וגם יש לנו מקום שהוא באמצע היישוב שהוא לתפארת בלילה, אבל מאחר ואין מצלמות, יש נערים שיכולים לנצל את זה לרעה.

עטא אבומדיעם: האם אתם מתכוונים שזה יהיה עובד מתנ"ס?

עטא אבומדיעם: או עובד עיריית רהט?

עטא אבומדיעם: אם זה עובד עיריית רהט, מדוע המכרז מפורסם על ידי עיריית רהט, ושיהיה העובד ייקלט בוועדת מכרזים ... והאם אתה השתתפת בדיון הראשון עם נציג הרווחה של עיריית רהט, היה שותף בישיבה, או לא?

עטא אבומדיעם: והוא לא היה שותף.

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קיי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עטא אבומדיעם: זה חמור מאד.

טלב אלסאנע: אז אנחנו נקבל התייחסויות אחרי שנשמע את נציג הרשות לשיקום האסיר.

רונן אילון: אני רוצה להתייחס לאיזה שהוא פן שאולי הוא לא כל כך עלה.

רונן אילון: אני חושב שהדבר העיקרי שעולה מכל מה שאומרים, מציגים תכניות מאד יפות, ובאמת נעשות תכניות מאד יפות.

רונן אילון: משרד החינוך והרשות למלחמה בסמים, תכנית אופי כאלה ואחרות.

רונן אילון: אבל אני רואה את זה בקצה קו הרצף.

רונן אילון: אני רואה את זה בכלא.

רונן אילון: אולי זה לא לגבי כל האוכלוסייה הנורמטיבית, אבל זה בהחלט מעיד על המגמות.

רונן אילון: המגמה היא מגמה של עלייה.

רונן אילון: לא שום ירידות, אני לא יודע מאיפה זה נלקח.

רונן אילון: הפן שחסר לי, זה קצת חשיבה ביקורתית.

רונן אילון: תשאלו את עצמכם, גם משרד החינוך גם הרשויות שעוסקות במניעה, ועוסקות בחינוך, והכל, האם ההתערבויות שאנחנו עושים היום רלוונטיות לדור הנוכחי?

רונן אילון: האם הם אלה כלים?

רונן אילון: דיברנו, כבר יש תקציבים, לא מממשים, כי לרשויות חלשות אין.

רונן אילון: דיברנו על מקומות שאין תקציבים, צריך להגביר.

רונן אילון: זה נכון.

רונן אילון: זה הדבר הדומיננטי.

רונן אילון: אבל יכול להיות שיותר תקציב זה יותר לעשות מה שעד עכשיו לא עובד יותר?

רונן אילון: אז אולי קצת להחליף את הדיסק ולחשוב על דרכי מניעה שיהיו רלוונטיות להיום?

רונן אילון: ואני אומר את זה באחריות.

רונן אילון: אני עובד סוציאלי, אני מכיר את העבודה.

רונן אילון: ישנן הרבה דרכים שהם לא רלוונטיות, דרכי מניעה שמשתמשים בהם היום, ומי שירצה אני מוכן להעביר לו לא מעט רעיונות להתערבות מול החבר'ה הצעירים האלה, איך מתחברים אליהם.

רונן אילון: מי שהיה שומע אותם רק קצת יודע איך מתחברים.

רונן אילון: הכל מתחיל באחרים משמעותיים.

רונן אילון: מי היום משפיע על החברים שלהם.

רונן אילון: דיברנו על ירידה, גיל 11, 10.

רונן אילון: חוכמה גדולה.

רונן אילון: זה הגיל היחידי שעדיין מקבל סמכות הורית.

יאיר גלר: לא, גם נוער.

יאיר גלר: זה לא נכון, גם בנוער יש נתונים יפים.

רונן אילון: חבר'ה, בואו נחליף דיסק.

יאיר גלר: אז תיכף אני אספר לך.

רונן אילון: השיטות של היום, התערבות ומניעה לא עובדות.

רונן אילון: בואו נהיה ביקורתיים.

רונן אילון: אני מרשה לעצמי להיות ביקורתי, ואני יכול לבוא ולהגיד שאני מגיע לכלא, אתה הערת הערה מאד חכמה, לגבי העובדים הסוציאליים מסתכלים בהיבט של הפער התרבותי.

רונן אילון: אחד הדברים שאני, לפחות, מנסה להנחיל אצל עובדים סוציאליים בכלא:

רונן אילון: אל תספר לי שההוא לא משתף פעולה.

רונן אילון: הרי זה לא בתרבותו.

רונן אילון: תמצא את הדרך איך לעבוד איתו.

רונן אילון: זאת הביקורת.

רונן אילון: ובואו פעם אחת נעצור, נפסיק ...

רונן אילון: את התקציבים ובואו נחשוב מה שאנחנו עושים נכון להיום.

רונן אילון: תודה.

טלב אלסאנע: מאה אחוז, תודה רבה.

יאיר גלר: אני אעשה את זה מאד בקצרה, כי זמננו באמת קצר.

יאיר גלר: אני רוצה להגיד לך שבחצי שנה האחרונה כל מערכי ההסברה שלנו השתנו.

יאיר גלר: לא כל, אבל חלק.

יאיר גלר: פעלנו דרך "כוכב נולד".

יאיר גלר: השלב הבא של הקמפיין יהיה דרך "האח הגדול".

יאיר גלר: הקמפיין האינטרנטי שנעשה עכשיו לנוער, רק באינטרנט, נעשה בינם לבין עצמם.

יאיר גלר: זה נקרא: "חברים בלי להגזים".

יאיר גלר: חבל, אתה לא נתקל בזה, כי ממרום גילנו אתה כבר לא כל כך מסתכל בדברים האלה.

יאיר גלר: אבל התקציבים, אותם תקציבים שהיו הבסיס בדיוק שימשו לחשיבה ההפוכה שלא לעשות מודעות גדולות בעיתונים שהילדים לא רואים אותם, אלא ללכת אליהם לפייסבוק ולגוגל ולאינטרנט ושמה אתה יכול לראות אותנו היום ואתה יכול לראות אותנו בענק.

יאיר גלר: זה בדיוק מה שעושים היום.

יאיר גלר: זאת אותה חשיבה שונה ממה שהיתה.

יאיר גלר: מילה נוספת אחרונה שעלתה פה – נהיגה.

יאיר גלר: אנחנו לא מטפלים בזה, אבל עכשיו אנחנו בונים תכנית יחד עם הרשות לבטיחות בדרכים, ביחד עם הרשות למלחמה בסמים אנחנו בונים תכנית ל – 2012.

יאיר גלר: גם שם אנחנו נכנסים.

יאיר גלר: קו חם לנוער נוסה בעבר בשפה הערבית, לא צלח.

יאיר גלר: היו אלינו, נדמה לי, או פניה אחת או שתיים.

יאיר גלר: אנשים לא, מסתבר שהם יודעים כבר לדבר עברית, או בשפות אחרות.

יאיר גלר: פונים אלינו, יש לנו היום גם בערבית וגם ברוסית,וגם באנגלית וגם בעברית.

יאיר גלר: אין שום בעיה.

יאיר גלר: אם יהיה צורך – אנחנו מיד נעשה את זה.

יאיר גלר: חבל על הכסף.

יאיר גלר: הוקצה אדם, ישב מוקדן במיוחד לשפה הערבית, לא היו פניות.

יאיר גלר: פשוט אנשים מסתבר שהם מוצאים את הדרכי קשר או דרך האינטרנט בכתיבה, או בעברית, כאשר מדובר בטלפון, כי יש לנו 7 ימים בשבוע קו חם.

יאיר גלר: תקציבי הסברה – סומנו גם ל – 2012, כמו גם בשנים האחרונות.

יאיר גלר: יש 300, 400, אני כבר אומר לך: אין מגבלה.

יאיר גלר: וליד אומר שהוא צריך – אז הוא יקבל.

יאיר גלר: ואם צריך מחר להדפיס עוד, כי כאן עלה איזה מישהו שאמר שחסר חומרי הסברה.

יאיר גלר: תאמין לי, הלוואי וזאת תהיה הבעיה.

יאיר גלר: ב – 5 דקות אני עושה, נותן לו עוד תקציב שיעשה.

יאיר גלר: זה כסף קטן כל הנושא של חומרי הסברה.

יאיר גלר: גם היום מסומן תקציב ל – 2012, ו – 2013.

יאיר גלר: אין בעיה של כסף בנושא של הסברה.

יאיר גלר: חבל אפילו לפתח את העניין הזה.

יאיר גלר: רק אני אומר, אני דבר אחד לא מוכן לשנות, למרות שאתה לוחץ עלי: הוא יהיה עובד עירייה המתאם.

יאיר גלר: כי חשוב לי שראש העיר ייקח אחריות.

יאיר גלר: סליחה שאני אומר את זה.

יאיר גלר: חשוב לי שהעירייה תיקח אחריות.

יאיר גלר: הוא חייב להיות עובד המקום.

יאיר גלר: גם אם אני משלם את שכרו זה יהיה דרך העירייה.

יאיר גלר: אני נותן לעירייה והעירייה תשלם לו את הכסף.

שיפאא אלסאנע: העובד הזה ברוב המקרים לא משלבים אותו ברווחה.

יאיר גלר: זה אחריות של ראש העיר.

יאיר גלר: קטונתי מלתת לו עצות.

שיפאא אלסאנע: כי זה עיקר העבודה זה עם רווחה.

יאיר גלר: רווחה, חינוך ובריאות.

יאיר גלר: בדיוק.

יאיר גלר: התפקיד של מי שיגיע הנה הוא לתאם בין כולם, אבל הוא צריך להיות מומחה וכפוף לראש העיר.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: יש הערה לראש העיר בבקשה?

פאיז אבו סהיבאן: כן.

פאיז אבו סהיבאן: קודם כל, את התקן הזה, בגלל הבירוקרטיה שאנחנו נתקלים בה כרשות, ואישור משרד הפנים לכל תקן, אפילו אם זה מסובסד במאה אחוז, אני צריך לשלוח מכתב לשפיצר, זה יכול לקחת שבועיים.

פאיז אבו סהיבאן: אתה בתכנית הבראה.

פאיז אבו סהיבאן: זה לא שלך.

פאיז אבו סהיבאן: תשמע, אז אני בחרתי באמת להפעיל את זה דרך המתנ"ס.

פאיז אבו סהיבאן: אני חושב שזה גם צעד טוב על מנת לחסוך כל הבירוקרטיה הזאת.

פאיז אבו סהיבאן: הרי אני יושב ראש עמותת המתנ"ס, וגם כל עובד המתנ"ס הוא כפוף אלי, אז הוא ממילא כפוף אלי, גם מנהל המתנ"ס.

פאיז אבו סהיבאן: לכן אני לא חושב שזאת בעיה.

פאיז אבו סהיבאן: אבל מה שחשוב שאנחנו כרשות אנחנו הולכים גם לרשת כל מרכז העיר במצלמות.

פאיז אבו סהיבאן: כבר הוצאתי הזמנה, והחלטתי שנעבוד על כל העניין הזה, וגם יש לנו מוקד עירוני דרך המשטרה, דרך גם "עיר ללא אלימות".

פאיז אבו סהיבאן: אנחנו גם הולכים בתחילת ינואר לאייש אותו בתצפיתן שינווט באמת את הכל, ויעקוב אחרי כל הפעילות במרכז העיר.

טלב אלסאנע: יפה.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: נג'וא.

נג'וא עבאס: כן, אני רק אתייחס ממש בקצרה לכמה נקודות.

נג'וא עבאס: אני רוצה להרגיע את כל האנשים שהעלו את כל הנושא של הלאמה תרבותית.

נג'וא עבאס: אף תכנית התערבות בבתי ספר לא נעשית בסגנון של "העתק – הדבק" מהמגזר היהודי.

נג'וא עבאס: אנחנו מתייחסים למציאות בה חיים בני הנוער.

נג'וא עבאס: כשתלמידה באה ואומרת: לי מותר לי לעשן, כי סבתא שלי יושבת ומגלגלת בבית סיגריות.

נג'וא עבאס: אז אנחנו מתחברים לאותה ילדה מאותו מקום.

נג'וא עבאס: גם כל הנושא של תרבות הבילוי אצל הנערים ואיפה שהם יושבים ומעשנים סיגריות.

נג'וא עבאס: כמובן שתכנית אופי, או כל תכנית אחרת שבאה מהמגזר היהודי, מהאוריינטציה המערבית לא מתייחסת לזה, והאנשים כן מתייחסים לפן התרבותי.

נג'וא עבאס: עוד משהו, יוצאים מתוך הנחה פשוטה שכל הדיווחים שמגיעים לרווחה הבית ספר יודע.

נג'וא עבאס: בית ספר של 1,000 תלמידים עוברים, בטוח עוברים הרבה התנהגויות סיכון והרבה תלמידים בסיכון שלא מגיעים ליועצת הבודדת שנמצאת בבית הספר.

נג'וא עבאס: אז זרימת המידע אנחנו מאד מקווים שתהיה בין המסגרות זרימת מידע הדדית: הבית ספר מודיע לרווחה, והרווחה גם מודיעה.

נג'וא עבאס: אני עדה, כמפקחת על היועצים, אני עדה להרבה מקרים של דיווחים ושיתופי פעולה מצויינים, עדיין חסר ואנחנו גם, אנחנו ואתם גם פועלים בנושא.

נג'וא עבאס: עלה פה נושא ההורים בצורה מאד חזקה.

נג'וא עבאס: בכל היישובים, בכל בתי הספר יש ניסיון בלתי נלאה להביא הורים לסדנאות.

נג'וא עבאס: אבות ואמהות.

נג'וא עבאס: אנחנו אפילו עושים את הסדנאות בנפרד.

נג'וא עבאס: מזמינים אמהות בנפרד, ואבות בנפרד.

נג'וא עבאס: אני לא אשקר את הנמצאים ואני אגיד שאנחנו מגיעים ל – 100 אחוז הורים.

נג'וא עבאס: לא.

נג'וא עבאס: אנחנו לא מגיעים, לצערי, ל – 100 אחוז הורים.

נג'וא עבאס: מתוך 1,000 תלמידים אנחנו מגיעים אולי ל – 60, לפעמים 70 הורים שמגיעים.

נג'וא עבאס: אבל כל, מבחינתנו כל הגעה של הורה לבית ספר הוא ניצחון אדיר ואנחנו, בגלל הילדים, אנחנו מגיעים ככה לגני ילדים, לבתי ספר, לבתי ספר על יסודי.

נג'וא עבאס: אותה אמא היא אמא ל – 6, 7 ילדים, אז כשאנחנו מביאים אותה לסדנא, בעצם אנחנו כוללים בתי ספר, אבל שוב, לשיפאא וגם לאחרים, אני חושבת שמשרד החינוך הוא לא לבד פה.

נג'וא עבאס: נכון שעיקר המאמצים אמורים להיות במערכת החינוך, ואנחנו באמת משקיעים מאמצים אדירים.

נג'וא עבאס: אבל בלי שיתוף פעולה בין משרדי הממשלה על כל הבריאות, רווחה, הרשות למלחמה בסמים, אף אחד לא יכול את זה לבד.

נג'וא עבאס: תודה.

טלב אלסאנע: תודה רבה רבותיי.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שישיבה זו חשובה.

טלב אלסאנע: גם אנחנו נחשפנו, גם הצפנו את הבעיה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לברך את ראש העיר שאירח את הדיון החשוב הזה ולדעתי במסגרת המסקנות של הועדה בישיבתה היום אנחנו מודעים יותר לבעייתיות של המצ'ינג שגורם לכך שהרבה תכניות חשובות מאד אינן מיושמות, ולכן נפנה למשרד האוצר.

טלב אלסאנע: בכל מה שנוגע ליישובים שנמצאים באשכול 1 מבחינת מצב סוציואקונומי לפטור אותם מהבעיה של המצ'ינג בתחום של חינוך, רווחה ובריאות.

טלב אלסאנע: הדבר השני – יש חשיבות רבה לטיפול מערכתי משולב של כל המערכות.

טלב אלסאנע: לכן להירתם, ההערה שצוינה לגבי שיתוף פעולה עם הקהילה, עם ההורים, לקיחת אחריות, זה עניין חשוב.

טלב אלסאנע: אני רוצה לברך את משטרת רהט, ראש העיר, שיתוף הפעולה.

טלב אלסאנע: זה דוגמה כאשר רואים את העלייה מבחינת ההישגים שגרמה לירידה בקטטות, בירי, בכל מיני תופעות שליליות.

טלב אלסאנע: אלא מה?

טלב אלסאנע: הדברים, הנתונים שאנו יוצאים מהם מזועזעים מאד, עניין אחוז האסירים והעבריינות שבמהלך 10 השנים האחרונות, עליה של 500 אחוז.

טלב אלסאנע: זה נתון מזעזע, זה נתון מדהים.

טלב אלסאנע: אנחנו מאבדים את הנוער שלנו.

טלב אלסאנע: אנחנו מאבדים את הצעירים.

טלב אלסאנע: במקום שנפגוש אותם באוניברסיטאות, אנחנו הולכים לפגוש אותם בבתי סוהר.

טלב אלסאנע: זה דבר מזעזע.

טלב אלסאנע: הנתון השני שצריך לבחון אותו: מדוע 50 אחוז מהאסירים האלה עבירות תעבורה, רבותיי.

טלב אלסאנע: לכן זו שאלה שמופנית למשטרה.

טלב אלסאנע: צריך לבחון מה קורה?

טלב אלסאנע: מדוע הנתון הזה קיים אך ורק לגבי הנגב?

טלב אלסאנע: אולי המשטרה, באיזה שהוא מקום, יש הגזמה בעניין של התייחסות.

טלב אלסאנע: לא כל מקרה צריך להפוך אותו לפושע, עבריין, ציית – לא ציית, ואנחנו נחשפנו בעבר, במהלך הביקור שלי בבית הסוהר, אולי נדבר על זה עם מפקד המרחב, מפקד המחוז בעתיד, מבלי להקל ראש בהתמודדות עם העבריינות והפשיעה.

טלב אלסאנע: אנחנו מבחינים בין מידע לבין פשע ועבריינות.

טלב אלסאנע: עניין של התכניות של הרשות למלחמה בסמים – וליד הציג תכניות מצוינות בכל מיני תחומים איך להגיע ולהציף בעיה דרך התרבות, דרך מוזיאונים, דרך ספורט.

טלב אלסאנע: זה לא נמצא בנגב.

טלב אלסאנע: וביישובים הבדואים שהם הכי יישובים שנתונים במשבר של מעבר קשה מבחינה חברתית, מבחינת הזהות ויש השלכות ויש משברים ויש נשירה ויש אנשים שנופלים, ולכן אנחנו רוצים לראות את התכניות האלה מיושמות.

טלב אלסאנע: במהלך הדיון שלנו שיהיה מעקב בעוד 6 חודשים, אנחנו רוצים לקבל דיווח מה התקדם מהיום לעוד 6 חודשים.

טלב אלסאנע: לעניין של מתאמים – אני רוצה לציין שזה דבר מזעזע שאין מתאם סמים בשום יישוב ערבי בנגב?

טלב אלסאנע: איך יכול להיות דבר כזה?

טלב אלסאנע: זה לא מתקבל על הדעת.

טלב אלסאנע: לכן אנחנו רוצים לראות ברהט, אבל לא רק ברהט.

טלב אלסאנע: יש מקום לבחון מבנה שהוא רב תכליתי משולב שייתן מענה לסוגיה הזו בהיבטים רבים ואם ייבחן הדבר שיהיה ברהט, כי רהט היא העיר המרכזית ליישובים הבדואים, ולדעתי צריך להתמודד ולהתמקד ברהט בהיבט הזה.

טלב אלסאנע: עניין של השירותי רווחה – אני חושב שהמענה שניתן למסגרות טיפוליות איננו הולם, איננו מהווה מענה אמיתי לצרכים של הקהילה, ולדעתי צריך להקים מסגרת טיפולית הולמת את מסגרת רהט בכל צורה שתימצא.

טלב אלסאנע: זה נכון, כי יש בעיה תרבותית של המטופלים.

טלב אלסאנע: מגיעים לבאר שבע.

טלב אלסאנע: יש כאלה שמגיעים לבאר שבע ומתמכרים שם.

טלב אלסאנע: זה לא אומר שהסיבה היא באר שבע, אבל יש בעיות אמיתיות, ולכן חוסר התאמה.

טלב אלסאנע: לכן הולכים למסגרות טיפוליות בתמרה, במקומות אחרים.

טלב אלסאנע: צריך לכאן שיקבלו.

טלב אלסאנע: כי עד שמגיע לתמרה, חוזר, אני לא יודע מה קורה איתו בדרך.

טלב אלסאנע: לכן צריך לפתח מסגרות כאן, בחברה הערבית הבדואית בנגב.

טלב אלסאנע: אנחנו נמשיך ונעקוב אחרי הנושא הזה.

טלב אלסאנע: אני מודה לכל המשתתפים ושיהיה לכם בהצלחה במלאכה שאתם עושים.

טלב אלסאנע: תודה רבה, הישיבה נעולה.