ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 479, 2012-01-09 09:30

אורי מקלב: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אורי מקלב: אנחנו נבקש מחה"כ אריאל לפתוח.

אורי אריאל: בירושלים אנחנו עדים להיקפים משמעותיים של בנייה בלתי חוקית.

אורי אריאל: הדברים נמשכים שנים רבות.

אורי אריאל: זה לא מאתמול או היום.

אורי אריאל: לאורך שנים, זו המציאות.

אורי אריאל: בין השאר אנחנו מזהים בתוך הבנייה הבלתי חוקית מצבים בהם יש בנייה בלתי חוקית על קרקעות של יהודים, שמחזיקים בהן ברישומים מסודרים.

אורי אריאל: זה לא בערך.

אורי אריאל: זה לא דבר כללי.

אורי אריאל: אני תיכף אתן דוגמא אחת, שתיים או שלוש של דברים מן הסוג הזה.

אורי אריאל: בכל אופן, המציאות היא, שתחת טענות שונות: החל מכוח אדם וכלה בליווי משטרתי – יש פה את נציג המשטרה – מדינית, רגישות והמון מילים אחרות, בסוף, או יותר נכון בהתחלה, הקרקע של בעלי הקרקעות נגזלה.

אורי אריאל: לא זאת, אלא שיש גם מצבים בהם בנו את החומה והשאירו קרקעות של יהודים – כמו גם של אחרים.

אורי אריאל: זה לא דווקא נגד יהודים, אבל אני מדבר כרגע על התופעה הזו - מחוץ לחומה.

אורי אריאל: כאשר מבקש מישהו לבוא ולהגיע למקומו, אומרים לו: "זה מסוכן שם, והמשטרה לא יכולה ללוות".

אורי אריאל: אני ראיתי איך במקומות אחרים, בגדר – או איך שקוראים לדבר הזה ביהודה ושומרון – על כל מטה זיתים קטן הכריחו את המדינה לעשות פישפש או אפשרות אחרת להגיע.

אורי אריאל: זאת אומרת, נוצרים פה עיוותים קשים ביותר, משמעותיים ביותר.

אורי אריאל: אני רוצה לתת דוגמא אחת, שכותב לי עו"ד נתן גבאי.

אורי אריאל: אני נותן את הפרטים, ואולי לנוכחים אין תשובה.

אורי אריאל: אני לא יודע אם הם קיבלו את החומר מראש: בגוש 30571, חלקה 116 שכונת ענתא במזרח העיר.

אורי אריאל: בעלי החלקה הם משפחת שליט תושבי חיפה.

אורי אריאל: על השטח הזה נבנו למעלה מ-100 יחידות דיור.

אורי אריאל: תראו איך זה עובד: בעקבות היקף הבנייה הבלתי חוקי הזה החליט משרד הביטחון להותיר את שטח חלקה 116 מחוץ לחומת ההפרדה.

אורי אריאל: אמרו: אנחנו לא רוצים להכניס אוכלוסייה כזו או אוכלוסייה כזו.

אורי אריאל: היו כל מיני שיקולים.

אורי אריאל: למעשה, הם ניתקו את הקשר ואת היכולת להגיע או לעשות משהו.

אורי אריאל: הוגשו כנגד עברייני הבנייה עשרות תלונות, ומסיבות ביטחוניות פקחי העירייה לא מורשים – הם רוצים להגיע - להגיע לשטח ולאכוף את חוק התכנון והבנייה בשטח הזה.

אורי אריאל: כאלה דוגמאות אפשר להמשיך ולמצוא.

אורי אריאל: אני לא אעשה את זה עכשיו, אבל אני מוכן להעביר לכל מי שירצה את הנתונים האלה.

אורי אריאל: בכל אופן, הדבר הזה מצריך תיקון.

אורי אריאל: הוא לא לפי החוק.

אורי אריאל: עם כל הכבוד לכל השיקולים, אפשר פעם אחת להגיד: לגבי מקום אחד יש בעיה, אל תכנסו מחר.

אורי אריאל: סתם מישהו יגיד: ביום הזה יש רגישות מיוחדת.

אורי אריאל: זה לא יהיה ביום שני, אלא ביום שני אחריו.

אורי אריאל: אני, אגב, מסכים לזה.

אורי אריאל: אני יכול להבין שיקול כזה, אבל השיקול הזה ממשיך לאורך שנים ואנחנו מבינים שאין כוונה לשנות את זה.

אורי אריאל: זה לא שעכשיו זה ישתנה, אלא אם נשמע אחרת.

אורי אריאל: אני מעמיד את זה כשאלה לנציגי המדינה והעירייה.

אורי אריאל: אם יש שינוי, אנחנו שמחים.

אורי אריאל: אם אין שינוי, הוועדה צריכה לתת את דעתה ולהגיד את דברה.

אורי מקלב: האם אתה ייחסת את דבריך רק לקרקעות של בעלות יהודית, שעליהן אין אכיפה?

אורי אריאל: מי שיבוא למעבר ליד קלנדיה יראה את התופעה הבאה: מכוניות עם לוחיות צהובות נכנסות ויוצאות בלי הפרעה.

אורי אריאל: נניח שאני או כמותי באים, אומרים: אסור לעבור פה.

אורי אריאל: אני מסתכל ימינה ושמאלה ואומר: כולם עוברים.

אורי אריאל: מה העניין?

אורי אריאל: אומרים לי: לא, לא, הם ערבים.

אורי אריאל: איזה ערבים?

אורי אריאל: ערבים ישראלים.

אורי אריאל: זאת אומרת, הם אזרחי מדינת ישראל.

אורי אריאל: אין בעיה לערבי ישראלי עם תעודה כחולה להגיע לענתא, לקלנדיה, לאן שהוא רוצה.

אורי אריאל: כאשר בא יהודי, אסור לא להיכנס בגלל סכנת חיים.

אורי אריאל: זו הגדרה של משמר הגבול והמשטרה, אלא אם הוא יתאם מראש.

אורי אריאל: בדרך כלל לא ילוו אותו, כי אין כוח אדם או כל סיבה אחרת.

אורי אריאל: במקרים מאוד מסוימים ויוצאי דופן – ואני הייתי בשניים כאלה – כן ליוו, כן הכניסו, אבל אתה לא יכול באמת לשמור על נכסיך.

אורי אריאל: אני אומר לך במפורש, שדיברתי עם ראש העיר בימים האחרונים, והוא אמר לי: אין לנו דרך לעשות את הדברים האלה בלי שהמשטרה או הצבא – שזה בכלל דבר מוזר.

אורי אריאל: איך הצבא עושה דברים בתוך שטח מוניציפאלי של ירושלים - ילוו אותנו לכל משימה.

אורי אריאל: איך מישהו הגדיר לי את זה?

אורי אריאל: "כל משאית אשפה מלווה".

אורי אריאל: זה חוסר שלטון.

אורי אריאל: זו הפקרות, בעברית פשוטה.

אורי אריאל: זו הפקרות מוחלטת, שאיננה שומרת על זכויות האזרחים.

אורי אריאל: אני אומר את זה בשיא השקט, אבל זה דבר חמור ביותר שבבירת ישראל אין ריבונות ויש הפקרות.

אורי אריאל: הדבר הזה צריך שינוי, לטובת כל האזרחים.

אורי אריאל: זה לא לרעת האזרחים שיש שלטון.

אורי אריאל: אמרו חכמנו: "לולא מוראה של מלכות, איש את רעהו חיים בלאו".

אורי אריאל: זה המצב שם, דרך אגב.

אורי אריאל: זה מה שקורה באזורים מסוימים מעבר לחומה: סמים ויריות.

אורי אריאל: מחנה פליטים קלנדיה נחשב לאחד המקומות, שמערב פרוע קטן לידו.

אורי מקלב: השאלה היא, האם בניית הגדר גרמה לכך שמאחורי הגדר נהיה יותר מסוכן, או שגם לפני זה היה מסוכן.

אורי מקלב: גם לפני בניית הגדר לא בנו בלי כוחות המשטרה.

אורי אריאל: אבל זה לא הדיון.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך, חה"כ אריאל, שגם הורדת בסטה בשוק מחנה יהודה דורשת עשרות שוטרים.

אורי מקלב: כך גם הורדת מרפסת בשכונות גילה.

אורי אריאל: אני שמח על המידע.

אורי אריאל: זה ממש לא חשוב.

אורי אריאל: יש מדינה, ברוך השם.

אורי אריאל: יש משטרה ויש עירייה, וזה תפקידן.

אורי אריאל: אלה סמכויותיהן.

אורי אריאל: אם המשטרה לא יכולה, שהעירייה תדאג להביא חברה פרטית.

אורי אריאל: בואו נשמע אותם.

אורי אריאל: שיימצאו פתרונות.

אורי אריאל: לא לפתור את זה, זה לא פתרון.

אורי מקלב: אני רציתי לדעת על מה אתה ממקד את השיחה.

אורי מקלב: האם אתה ממקד את השיחה דווקא בקרקעות של יהודים אחרי הגדר?

אורי מקלב: היה מסוכן להגיע גם לפני הגדר.

אורי אריאל: לא.

אורי אריאל: יש מקרים כאלה גם בתוך הגדר.

אורי אריאל: אני אמרתי שהגדר מחריפה את הבעיה.

אורי אריאל: זה לא שבתוך הגדר הכל נהדר.

אורי אריאל: אתה בתור ותיק ומנוסה בירושלים יודע, ונציגי העירייה יודעים, כמה אלפי בתים, שנבנו בבנייה בלתי חוקית, לא נהרסים ולא מופעל נגדם דבר, החל מגן המלך וכלה במה שאתה רוצה.

אורי אריאל: כמעט אין לזה סוף, לצערי הרב.

אורי אריאל: אני מיקדתי את השיחה דווקא באדמה פרטית של אנשים, כי כאשר המדינה לא שומרת על רכושה זה חמור ביותר.

אורי אריאל: זה מזמין הפקרות נוספת ועוד דברים.

אורי אריאל: כאשר מדובר באדם פרטי, ודאי שהמדינה צריכה לעזור לו ולהגן על הזכויות שלו, והדברים האלה לא נעשים.

אורי מקלב: תיכף נשמע את עיריית ירושלים: באיזה היקפים מדובר ועל מה מדובר.

אורי מקלב: לפני כן, חה"כ אברהם צרצור.

אברהים צרצור: אני רציתי להצביע על כמה סוגיות.

אברהים צרצור: המציאות שדיבר עליה חבר הכנסת אריאל איננה מוזרה.

אברהים צרצור: היא תוצאה של מציאות.

אברהים צרצור: ירושלים איננה מאוחדת.

אברהים צרצור: היא קרועה ושסועה.

אברהים צרצור: היא לעולם לא תהיה מאוחדת, בשום פנים ואופן.

אברהים צרצור: ירושלים איננה סוגיה ישראלית מובהקת.

אברהים צרצור: היא סוגיה פלסטינית-ערבית-מוסלמית-נוצרית ובינלאומית.

אברהים צרצור: צריכים לקחת בחשבון, שירושלים המזרחית היא חלק מאדמות כבושות, שנכבשו על ידי ממשלת ישראל בשנת 1967.

אברהים צרצור: הקהילה הבינלאומית עדיין לא מכירה בריבונותה של ישראל על ירושלים המזרחית, ועל כן כל מה שישראל מבצעת שם, הן מערבית לגדר והן מזרחית לגדר, בכל פינה בירושלים המזרחית הכבושה, הוא בניגוד לחוק הבינלאומי.

אורי אריאל: זה משמח, שכבודו מכיר בירושלים המערבית כבירת ישראל.

אברהים צרצור: אין שום ספק.

אברהים צרצור: אני אומר לך במלוא הכנות, כן.

אורי אריאל: זה חשוב מאוד.

אורי אריאל: זה נכבש ב-1948.

אורי מקלב: הוא מצהיר את זה לא בפעם הראשונה.

אברהים צרצור: בדיוק ככה.

אברהים צרצור: מאז ומתמיד זו העמדה שלנו.

אורי אריאל: בסדר גמור.

אורי אריאל: מבחינתי, זה שלמות.

אברהים צרצור: ירושלים המערבית היא בירתה של ישראל.

אברהים צרצור: ירושלים המזרחית היא חלק מאדמה כבושה, והיא ראויה להיות גם בירתה של מדינת פלסטין, שהיא קום תקום, גם אם חלק מהישראלים לא רוצים או אם חלק מהישראלים חפצים בכך.

אברהים צרצור: על כן, השאלה הנשאלת היא מה הדבר הזה שקובע את הטון של התכנון והבנייה בירושלים המזרחית.

אברהים צרצור: האם זה חוק התכנון והבנייה?

אברהים צרצור: האם אלה הם עקרונות הצדק הטבעי וכללי משחק שוויוניים?

אברהים צרצור: לצערי, התשובה לשאלות האלה היא חד משמעית: מה שקובע את הטון של התכנון והבנייה בירושלים המזרחית זה לא חוק התכנון והבנייה, אלה לא כללי הצדק הטבעיים, אלה לא כללי המשחק השוויוניים, אלא מדיניות של ישראל ולא חוק התכנון והבנייה.

אברהים צרצור: מדובר במדיניות של תכנון ובנייה, שמטרתה להבטיח רוב יהודי ומניעת חלוקתה של ירושלים.

אברהים צרצור: לצערי הרב, על כן כל מה שמתבצע בשטח ירושלים המזרחית בא כדי לשרת את המטרה והמדיניות הזו.

אברהים צרצור: בקצרה, אני אציג בפניכם כמה עובדות המדברות בעד עצמן.

אברהים צרצור: מה הדבר הראשון שישראל ביצעה כדי לממש את המטרות האלה שאתה דיברת עליהן?

אברהים צרצור: הפקעת קרקעות.

אברהים צרצור: הנה כמה נתונים: 24,000 דונם, שהם אדמה פרטית ברובה, הופקעו על ידי ישראל מאז 1967 ועד היום.

אברהים צרצור: הם מהווים 35% משטח העיר המזרחית.

אברהים צרצור: 50,000 יחידות דיור נבנו על אדמות אלה, מנווה יעקוב בצפון ועד לגילה והר חומה בדרום.

אברהים צרצור: הדבר המדהים והצועק לשמיים הוא, שפחות מ-600 יחידות דיור בסיוע ממשלתי כלשהו נבנו לאוכלוסייה הפלסטינית.

אברהים צרצור: האחרונה נבנתה לפני יותר מ-30 שנה, כבוד היו"ר.

אברהים צרצור: אלה עובדות שאי אפשר להתווכח איתן.

אברהים צרצור: לגבי היתרי בנייה בירושלים המזרחית – מאז 1967 הנפיקה עיריית ירושלים פחות מ-4,000 היתרי בנייה בעיר המזרחית.

אברהים צרצור: מכוחם נבנו כדין כ-8,000 יחידות דיור, אולם בד בבד גדלה האוכלוסייה הערבית בתקופה זו בכ-200,000 נפשות.

אברהים צרצור: בשנת 1967 היו במזרח ירושלים 12,500 יחידות דיור, והיום יש כ-40,000 יחידות דיור.

אברהים צרצור: משמעות הדבר היא, שמשטר התכנון בירושלים המזרחית – דהיינו: הישראלית – לא נתן ולו ראשית מענה לצורכי השיכון של האוכלוסייה הפלסטינית הגדלה.

אורי מקלב: לפי הנתונים שלך זה 20,000 יחידות דיור.

אברהים צרצור: בדיוק ככה.

אברהים צרצור: זו המסקנה שרציתי להצביע עליה.

אורי מקלב: למעלה מחצי.

אברהים צרצור: כן.

אברהים צרצור: אלה הסיבות שהביאו לבנייה בלתי חוקית.

אברהים צרצור: מסיבה זו, למעלה מ-50% מהדירות של העיר הערבית נבנו ללא היתרי בנייה.

אברהים צרצור: דירות אלו נתונות בסכנת צווי הריסה מתמדת.

אברהים צרצור: לכן, אני מבקש בישיבה הזו לפנות לכל הגורמים התכנוניים, הן בעיריית ירושלים והן בממשלת ישראל-משרד הפנים – אגב, לפני תקופה לא ארוכה קראנו בתקשורת שדווקא עיריית ירושלים הכינה תוכנית תב"ע שתשרת את האוכלוסייה הערבית במזרח ירושלים.

אברהים צרצור: מי שהתנגד ונתן הוראה כדי להקפיא את התב"ע היה שר הפנים.

אברהים צרצור: מה היתה הטענה שלו?

אברהים צרצור: שהתב"ע הזו נותנת יותר מאשר מה שנחוץ לאוכלוסייה הערבית בירושלים המזרחית.

אברהים צרצור: לכן, אם רוצים שוויון אמיתי בירושלים – אם אכן יש כאלה שרוצים באחדות אמיתית בירושלים.

אברהים צרצור: דבר שאני לא מאמין בו, אגב.

אברהים צרצור: - צריכים לפחות להתחיל בדברים המינימאליים ביותר: לתת זכות לגג, לבית, למקום מגורים לאלפי אנשים, שנמצאים עכשיו בסכנת השמדה, סכנת הריסה של ביתם.

אורי אריאל: סכנת השמדה?

אורי מקלב: סכנת השמדה לבניין.

אברהים צרצור: בניין זה העתיד שלהם.

אורי אריאל: ברוסיה התרסק מטוס, ואז הרדיו המקומי הודיע בדרמטיות: "התרסק מטוס עם 600 נוסעים.

אורי אריאל: כל הנוסעים ניצלו באש".

אורי מקלב: הוא אמר השמדה, ומיד אחרי כן גם הריסה.

אברהים צרצור: אין שום ספק.

אברהים צרצור: קורת גג זה דבר חיוני מאוד.

אברהים צרצור: בלי זה, אנשים נאלצים לעזוב את המקום.

אורי מקלב: תודה רבה לחה"כ אברהים צרצור.

אורי מקלב: זמננו מצומצם.

אורי מקלב: גברת ענתבי, בבקשה.

יעל ענתבי: אני חברת מועצת העיר ירושלים.

יעל ענתבי: יכול להיות שלחלק מהדוברים כאן הדיון הוא תיאורטי.

יעל ענתבי: אני מייצגת בעיריית ירושלים את שכונת פסגת זאב – שכונה הצמודה לאזור הנקרא "מחנה הפליטים שועפת".

יעל ענתבי: אני לא הייתי קוראת לו מחנה פליטים, כי בקושי יש בו שניים וחצי פליטים.

יעל ענתבי: רובם הם שוהים בלתי חוקיים מרמאללה, משכם ומכל מיני מקומות.

יעל ענתבי: אף אחד לא עושה בעניין הזה שום דבר.

יעל ענתבי: אנחנו בפסגת זאב, בנווה יעקב, בגבעה הצרפתית, סובלים יום-יום מאזלת היד של הרשויות.

יעל ענתבי: לפני זמן מה כתבתי מכתב לראש הממשלה, עם העתק לשר לביטחון הפנים, וביקשתי: "בואו תעשו סדר במקום הזה.

יעל ענתבי: זה מקום שנמצא מתחת לאף, וצובר תאוצה של בנייה בלתי חוקית, של רעש הגורם לאיכות סביבה לא טובה באזורים האלה".

יעל ענתבי: אגב, גם לתושבים הערבים.

יעל ענתבי: גם הם באים אליי בטענות: "תעזרי לנו לעשות סדר".

יעל ענתבי: אני מדברת על אנשים משכונת השלום, מראס חמיס.

יעל ענתבי: ראש הממשלה לא ענה לי, אבל מהמשרד לביטחון פנים ענו לי ואמרו: "כל בקשה של עיריית ירושלים להיכנס למחנה הפליטים שועפת, אנחנו מגבים, אנחנו נותנים, יש סדר".

יעל ענתבי: במילותיו: "משטרת ישראל מסייעת לעיריית ירושלים באבטחת הכוחות הפועלית באכיפת חוקי הבנייה, ככל הנדרש".

יעל ענתבי: זו פשוט זריית חול.

יעל ענתבי: כולנו יודעים, שבקושי המשטרה נכנסת למקום.

יעל ענתבי: כדי לא להאריך בדברים, הכנתי משהו קצר לקרוא, גם בגלל ההתרגשות מהמעמד מול חברי כנסת.

אורי מקלב: לא נראה לי שחברי מועצה, במיוחד של עיריית ירושלים, מתרגשים.

אורי מקלב: גם לא משולחן כזה.

אורי מקלב: השולחן שלכם יותר מפואר.

יעל ענתבי: זה כדי שיהיה יותר מסודר.

יעל ענתבי: חה"כ מקלב, אתה שאלת קודם אם עשיית הגדר גרמה לנו להדיר את רגלינו משם.

אורי מקלב: אמרתי, שלא היה פחות מסוכן לפני הגדר להגיע לאותם אזורים שחה"כ אריאל ציין.

אורי מקלב: גם לפני כן לא נכנסו למקומות האלה בלי משטרה.

יעל ענתבי: אני יכולה להגיד לך בוודאות שכן.

יעל ענתבי: לפני כן לא ממש התלהבנו, וכוחות הביטחון לא ממש התלהבו להיכנס.

יעל ענתבי: מרגע שבנו את גדר ההפרדה, אין כניסה לשם.

יעל ענתבי: זה כאילו חיץ.

יעל ענתבי: לא כאילו.

יעל ענתבי: ממש הגדרנו את הגבולות המחודשים של ירושלים.

אורי מקלב: אני גר בשכונת רמות.

אורי מקלב: זה 20 מטר מהבית שלי.

אורי מקלב: די בקצה.

אורי מקלב: אין גדר שם.

אורי מקלב: הכחולים לא נכנסים בלי ליווי.

אורי מקלב: גם אם רואים גנב של רכב מתחת לרכב, אף אחד לא נכנס.

אורי מקלב: זה גם בלי הגדר.

אורי מקלב: המצב הזה היה קיים גם קודם.

יעל ענתבי: בכל זאת,יש בזה משהו פסיכולוגי.

יעל ענתבי: ברגע שיצרנו את הגדר, יצרנו חיץ.

אורי מקלב: אני אמרתי, שהגדר לא צריכה לגרום לבעיה לאכוף את החוק, גם אם הגדר היא בשביל דברים אחרים ולא בשביל להוציא את החוק מאחורי הגדר.

יעל ענתבי: אני אומר לך עוד משהו: אנשים מרמאללה לא יכולים להיכנס חופשי לפסגת זאב.

יעל ענתבי: אנשים מרמאללה יכולים להיכנס חופשי לראס חמיס, שכונת השלום ומחנה הפליטים שועפת.

יעל ענתבי: זאת הבעיה.

יעל ענתבי: זה יוצר אי, שבו כל אחד יעשה מה שהוא רוצה.

אורי מקלב: תסבירי למה פנית לראש הממשלה ולא פנית לראש עיריית ירושלים?

יעל ענתבי: השיחות עם ראש עיריית ירושלים נעשות כמעט על בסיס יומיומי.

אורי מקלב: מה הבעיה שלו עם האכיפה?

אורי מקלב: מה הוא אומר?

אורי מקלב: מי שממונה על אכיפת חוק תכנון ובנייה זו העירייה.

יעל ענתבי: ממה שנאמר לי, ידיו של ראש העיר ירושלים כבולות.

יעל ענתבי: אנחנו נשמע אחר כך את הדרג המקצועי.

יעל ענתבי: הוא לא יכול להיכנס, הוא לא יכול לעשות סדר.

יעל ענתבי: אני מסכימה עם חה"כ אברהים צרצור: אנחנו לא צריכים רק לאכוף את החוק, אלא גם לתת שירותים.

יעל ענתבי: רבותיי, מדובר כאן בהרבה כסף.

יעל ענתבי: לראש העיר ירושלים אין את הכסף גם לתת את השירותים וגם לעשות את האכיפה.

יעל ענתבי: כאן צריך התייחסות של האוצר לנושא הזה.

יעל ענתבי: מבחינתי, הדבר הטוב ביותר היה לעשות ניקיון במחנה הפליטים שועפת, לעשות פינוי-בינוי, ואז להחזיר את האנשים בצורה מסודרת.

יעל ענתבי: ראש הממשלה בנימין נתניהו התייחס בישיבת הממשלה מיום ה-23 לאוקטובר, לאכיפת החוק במגזר הערבי ומגזרי המיעוטים, ואמר באופן חד משמעי: "אין שתי מדינות.

יעל ענתבי: אין מדינה בתוך מדינה.

יעל ענתבי: אנו חיים במדינה אחת: מדינת ישראל, היא מדינה יהודית ודמוקרטית.

יעל ענתבי: אני זועק נגד האכיפה הלא שוויונית, הן בהיבט החיובי המצריך הנגשת שירותי משטרה, והן בהיבט המצריך אכיפה קפדנית יותר.

יעל ענתבי: יש תחושה בציבור שרמת האכיפה בקרב סוגי הציבור הללו נמוכה בהרבה.

יעל ענתבי: אני מחויב לשנות זאת.

יעל ענתבי: אני דורש אכיפה שוויונית בכל חלקי מדינת ישראל".

יעל ענתבי: לפי הפרסומים, ראש הממשלה הנחה את השר לביטחון הפנים, יצחק אהרונוביץ, לגבש בהקדם תוכנית להשוואת רמת האכיפה בכלל המגזרים.

יעל ענתבי: לפי מה שקיבלתי מהמשרד שלו, נראה שהוא חי בסוג של "לה, לה, לנד".

יעל ענתבי: כמו כן, ראש הממשלה קרא לאזרחי ישראל לדווח על כל מקרה פשע שיתקלו בו, ואמר: "יש לנו משטרה טובה, שתדע לטפל בכל מקרה".

יעל ענתבי: ברצוני לעדכן אתכם, כי בשכונות הירושלמיות, שועפת וענתא, לא קיימת אכיפת החוק במספר נושאים: האחד, עבירות בנייה.

יעל ענתבי: משטרת ישראל אינה מאבטחת את פקחי עיריית ירושלים באכיפת חוקי הבנייה.

יעל ענתבי: התוצאה היא: מאות מבנים, ביניהם רבי קומות, נבנים במקום ללא אישור בנייה וללא פיקוח.

יעל ענתבי: מבחינה סיסמולוגית, זה במקום הכי גרוע.

יעל ענתבי: רעידת אדמה אחת והכל נהרס.

יעל ענתבי: אני לא יודעת מי יהיה אחראי לכך.

יעל ענתבי: הנושא השני – עבירות איכות הסביבה.

יעל ענתבי: לא נאכפות עבירות רעש, כגון רמקולים מגני אירועי, מואזין, זיקוקי דינור.

יעל ענתבי: בנוסף, במקום שוהים המון שוהים בלתי חוקיים.

יעל ענתבי: כל הנ"ל גורם לכך, כי בשכונות אלו, אשר בשטח השיפוט של ירושלים ובשטח מדינת ישראל בפועל, אין ריבונות ישראלית.

יעל ענתבי: אזלת היד של כוחות הביטחון גורמת לנו התושבים בשכונות פסגת זאב, נווה יעקב והגבעה הצרפתית, סבל רב.

יעל ענתבי: התושבים חשים שהם חיים באנרכיה, והפסיקו להאמין באפשרות ליישם את שלטון החוק במדינת ישראל.

יעל ענתבי: ברשותכם, עוד שני משפטים.

יעל ענתבי: יש לי גם רעיונות.

יעל ענתבי: מה אני מציעה כדי לפתור את הבעיה?

יעל ענתבי: להעביר את הבידוק הביטחוני למזרח שועפת.

יעל ענתבי: היום יש לנו בידוק בטחוני בחלק המערבי של השכונה.

יעל ענתבי: זאת אומרת, כל התושבים הערביים יכולים, כמו שאמרתי לכם, להגיע משכם ומרמאללה, ישירות לראס חאמיס ומחנה הפליטים שועפת.

יעל ענתבי: אין שום בידוק.

יעל ענתבי: ככה אנחנו יוצרים אי בעייתי ביותר.

יעל ענתבי: אם יהיה לנו בידוק בצד השני, אנחנו נוכל להגביל את הכניסה שלהם.

יעל ענתבי: כלומר, להעביר את הבידוק הביטחוני למזרח שועפת.

יעל ענתבי: שם קיימת גדר הפרדה נוספת לרוחב כביש ענתות.

יעל ענתבי: אגב, זה כביש שהושקעו בו 150,000,000 שקלים וכבר 5 שנים לא נפתח לתנועה.

יעל ענתבי: בנוסף, חשוב מאוד להקים תחנת משטרה בלב שכונת שועפת.

יעל ענתבי: לערוך מבצעים של שבועיים-שלושה ולטהר את האזור מאלפי השוהים הבלתי חוקיים ששוהים בו.

יעל ענתבי: מבחינתם של קרוב ל-100,000 תושבי פסגת זאב ונווה יעקב, מדובר בהכרח ולא רק בדיון תיאורטי.

אורי מקלב: תודה רבה לך, חברת המועצה יעל ענתבי.

אורי מקלב: על חלק מהדברים שאת העלית פה לא נערכנו כדי לענות.

אורי מקלב: אני מניח, שבישיבות עבודה בין העירייה לבין הממשלה הדברים האלה צריכים לעלות.

אורי מקלב: אנחנו, כחברי השדולה למען ירושלים – אורי אריאל הוא אחד מיושבי הראש של השדולה – מוכנים לדון בכך, ואולי אפילו לקיים ישיבה מיוחדת.

אורי מקלב: היום אנחנו ממקדים את הדיון בנושא של הבנייה והאכיפה.

אורי מקלב: תיכף נשמע נתונים, האם מדובר רק בבעיה של אכיפה, האם מוצאים צווי הריסה, האם ננקטים פעולות אכיפה כאלה ואחרות ורק השאלה של הביצוע היא הבעיה.

אורי מקלב: תיכף נשמע יותר נתונים.

אורי מקלב: אנחנו ניתן רשות דיבור לעוד דוברים בנושא הזה, ורק אז נבקש שיענו.

יעל ענתבי: עוד דבר קטן: ההצעה של ראש העיר לשים את המנהל הצבאי באזור הזה, היא דבר שהגיע מחוסר אונים כי הוא לא יכול לאכוף את חוקי הבנייה במקומות האלה.

אורי מקלב: נשמע תיכף.

אורי מקלב: אני לא חושב שצריך להגיע למצב שהוא לא יכול לאכוף.

אורי מקלב: העירייה צריכה להוביל בעניין הזה.

אורי מקלב: צריך לבקש את עזרת הממשלה.

אורי מקלב: כפי שכאשר לא היה תקציב לעיריית ירושלים כל הכנסת ידעה שאין תקציב וצריך תוספת תקציב לעיריית ירושלים, כך גם אפשר לנקוט בפעולות הסברה ולעורר את המערכת, כולל המערכת הממשלתית, אם הנושא הזה מאוד חשוב לעיריית ירושלים.

אורי מקלב: רפאל אנג'ל מעטרת הכוהנים, בבקשה.

רפאל אנגל: אני באתי לדבר על הכותל המערבי.

רפאל אנגל: כולנו מכירים את הפנים שלו, את המקום הקדוש הזה לנו.

רפאל אנגל: לכותל המערבי יש גם חצר אחורית, שנקראת "הכותל הקטן".

אורי מקלב: זה במירכאות חצר אחורית.

רפאל אנגל: זה המצב.

אורי מקלב: "הכותל הקטן" אולי יותר קדוש.

רפאל אנגל: נכון.

רפאל אנגל: יש כאלה שאומרים שהוא גם יותר קדוש מבחינת הקרבה.

רפאל אנגל: הקדושה של המקומות האלה שווה.

רפאל אנגל: יהודים התפללו במקום הזה, וקיוו להתפלל במקום הזה יותר מ-2,000 שנה.

רפאל אנגל: כיום, יש שם הר של זבל – מזבלה מקומית.

אורי מקלב: חשבתי שיש שם בנייה בלתי חוקית.

רפאל אנגל: בסופו של דבר זה הוביל לבנייה בלתי חוקית.

רפאל אנגל: כיום יש שם הר של זבל, ומסיבה בלתי ברורה אין שם אכיפה בכלל, לא משטרתית, לא עירונית ולא שום דבר.

רפאל אנגל: מישהו, מתישהו, החליט שהפתרון של הר הזבל הזה הוא פשוט לכסות אותו בפח.

רפאל אנגל: לא להכניס את הזבל לפח, אלא פשוט לכסות את הזבל בפח.

רפאל אנגל: הלבישו על ההר של הזבל פח איסכורית, כאשר פח האיסכורית מכסה את הזבל.

רפאל אנגל: לא פינו את הזבל ואז שמו פח כדי שלא יזרקו שם זבל, אלא הפח מכסה את הזבל.

רפאל אנגל: הפח הזה גם מחובר לקיר ולרצפה עם בטון וברזלים, באופן בלתי חוקי לחלוטין.

רפאל אנגל: מתישהו בשנות ה-70, עיריית ירושלים עשתה עבודות תחזוקה במקום, בגלל בנייה בלתי חוקית אחרת, והשאירו שם פיגומים.

רפאל אנגל: בינתיים התושבים בסביבה זרקו זבל בין הפיגומים, מעל הפיגומים, בתוך הפיגומים.

רפאל אנגל: שנים לא עושים עם זה שום דבר.

רפאל אנגל: השאלה שלי היא כזו: לדבר הזה אין אכיפה בכלל.

רפאל אנגל: המשטרה לא נותנת אפשרות לאכיפה, גם לא לפינוי הזבל הזה שפוגע בכותל, שהוא אתר מורשת לאומית באופן יומיומי, וגם לא להשלכת זבל פשוטה ויומיומית, שאפשר למנוע אותה לפני שזה נהיה הר.

רפאל אנגל: המשטרה פשוט לא אוכפת.

אורי מקלב: יש אכיפה בתוך הכותל.

רפאל אנגל: אין אכיפה.

רפאל אנגל: המשטרה לא נותנת סיוע לעירייה לאכוף שם את החוק.

רפאל אנגל: אני מבקש, שהוועדה תקבע לוחות זמנים.

אורי אריאל: זה דומה לגשר המוגרבים.

אורי אריאל: אולי ישימו ליד הכותל הקטן כבאית, והם ישמרו שם.

אורי מקלב: זה לא עזר.

אורי אריאל: אז צריך כבאית גדולה.

אורי מקלב: או שלא עובדים שם.

אורי מקלב: זה לא הנושא המדויק שלנו היום.

אורי מקלב: זה נכון שיש שם חוסר אכיפה, אבל אנחנו דיברנו על בנייה בלתי חוקית.

אורי מקלב: בגלל החשיבות של הכותב הקטן, אני נתתי לך לדבר.

רפאל אנגל: ועדת חינוך החליטה כבר לפני שנה, שצריך לעשות משהו בעניין ולנקות שם.

רפאל אנגל: עד היום לא קרה שום דבר.

רפאל אנגל: זה נשאר במקום.

רפאל אנגל: אני מבקש, שהוועדה תקבע לוחות זמנים לפינוי הדבר הזה.

רפאל אנגל: יש שם חתיכת זבל, ואף אחד לא אוכף את החוק שם.

רפאל אנגל: צריך לאכוף את החוק ולפנות את הזבל.

אורי אריאל: זו גם פגיעה בחוק העתיקות.

אורי אריאל: הכותל מוגדר כעתיקה, וזו פגיעה חמורה ומשמעותית בחוק העתיקות, מעבר לכל מה שנאמר, בלי להפחית מהערך של מה שנאמר.

אברהים צרצור: יש כל כך הרבה פגיעות בירושלים המזרחית, גם במקום הקדוש הזה.

אורי אריאל: נכון.

רפאל אנגל: צריך לאכוף את החוק, וצריך שהכנסת תוודא שזה נעשה.

אורי מקלב: הכנסת פתוחה לדון בכל הדברים האלה.

אורי מקלב: עמותת רגבים, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע מה יסבירו כאן נציגי שלטון החוק.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש, ברשות אדוני היו"ר, להקריא מתוך עמדת פרקליטות המדינה שהוגשה לפני חודש, ביום 11 לדצמבר 2011.

בצלאל סמוטריץ': בעתירה שאנחנו הגשנו לבית המשפט המחוזי, פרקליטות המדינה בשם ראש הממשלה, היועץ המשפטי לממשלה והוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, מחוז ירושלים, ומשטרת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': התשובה הונחה בפני חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אני מפנה לסעיף 34: "החל משנת 2005, נוכח שינוי המצב הביטחוני שבכפר עקאב, לא בוצעה כניסה של מפקחים מטעם יחידת הפיקוח אל הכפר".

בצלאל סמוטריץ': כלומר, 7 שנים, החל משנת 2005, לא בוצעה כניסה של מפקחים אל מתחם הכפר.

אורי אריאל: מפקחים של מי?

בצלאל סמוטריץ': של ועדת תכנון ובנייה של עיריית ירושלים.

בצלאל סמוטריץ': לא בוצעו הריסות.

בצלאל סמוטריץ': פשוט לא בוצעה כניסה של מפקחים.

בצלאל סמוטריץ': מנתונים שהתקבלו מאת עיריית ירושלים, עולה כי גם העירייה לא נכנסת לאזור הכפר מזה 15 שנה.

בצלאל סמוטריץ': עיריית ירושלים לא נכנסת לשטח הכפר, לא לשירותים מוניציפאליים ולא לאכיפה, מזה 15 שנה.

בצלאל סמוטריץ': אני מקריא מתוך עמדת מדינה, שהוגשה לבית משפט לפני פחות מחודש.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע מה יגידו על זה הנציגים הנכבדים שיושבים כאן.

בצלאל סמוטריץ': ההסברים הרחבים, שמובאים לזה החל מסעיף 26 מאותה עמדת מדינה, מדברים על איומים בטרור, בירי מנשק קל, בקבוקי תבעירה ויידויי אבנים, עד כדי התקלחות אזורית כולה, רק בגלל פעולות אכיפה בכפר עקאב.

בצלאל סמוטריץ': אני מדגיש, שאנחנו מדברים על אזור, שלפי חוק יסוד ירושלים בירת ישראל הוא בריבונות מלאה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, חוק היסוד קובע במפורש שאין שום זכות לאף גורם להעביר איזשהו סממן הקשור בריבונות לגורם אחר.

בצלאל סמוטריץ': השאלה כמובן, אדוני היו"ר, היא לא רק שאלה שלה בנייה בלתי חוקית אלא גם שאלה של ריבונות: האם מדינת ישראל אוכפת את ריבונותה באזורים האלה, כפי שמתחייב מהוראות חוק היסוד, או לא.

בצלאל סמוטריץ': הבוקר ב-05:30 לפנות בוקר הרסו פקחי המנהל האזרחי מתחם חממות חקלאי באזור עמק שילה.

בצלאל סמוטריץ': מדובר בחקלאות על אדמת מדינה שהוקצתה לחקלאות כדת וכדין.

בצלאל סמוטריץ': לא ברור, האם צריך בכלל היתר בנייה כדי לבנות חממות חקלאיות.

בצלאל סמוטריץ': איכשהו כל המערכות הגדולות האלה מוצאות את האומץ להתמודד מול הפרות חוק, ככל שהן בכלל כאלה פעוטות, במגזרה היהודי, ומתגלות בשיא חולשתן, שלא לומר מערומיהן, כאשר מדובר על אכיפת חוק במגזר הערבי.

בצלאל סמוטריץ': קשה לדבר על אמון בשלטון החוק כאשר זאת התמונה העגומה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כמובן מברכים את הוועדה על הדיון.

בצלאל סמוטריץ': אגב, זה דיון שני.

בצלאל סמוטריץ': למיטב זכרוני, חברת מועצת העיר העלתה את אותם הדברים גם בדיון הקודם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כמובן נשמח להתקדם מדיון לדיון.

אורי מקלב: האם אתה מודע לכך, שראש עיריית ירושלים הציע לאחרונה להפריט את הכפרים האלה מתחום סמכותו ומתן השירותים.

בצלאל סמוטריץ': זה בניגוד מוחלט לחוק יסוד ירושלים.

אורי אריאל: זה מנוגד באופן ישיר ובוטה – ואני לא רוצה להשתמש במילים יותר חריפות - נוכח חוק ירושלים.

אורי אריאל: אני ישבתי אצלו בביתו, והסברתי לו את זה.

אורי אריאל: אף אחד לא יכול, בטח לא ראש עיריית ירושלים, לצאת נגד חוק ירושלים ונגד הריבונות בירושלים.

אורי מקלב: השאלה היא את מי הוא מייצג בהצעה הזו, את עצמו או את תושבי ירושלים.

יעל ענתבי: את עצמו.

יעל ענתבי: זה לא עבר במועצת העיר.

אורי אריאל: מה זאת אומרת?

אורי אריאל: מה השאלה?

אורי אריאל: זו שאלה רטורית.

בצלאל סמוטריץ': בשלב הבא אנחנו נעביר למנהל האזרחי גם את אזור ואדי עארה ואת הנגב.

בצלאל סמוטריץ': יש הרבה מאוד אזורים שאפשר להעביר לשלטון צבאי.

בצלאל סמוטריץ': היינו שם, כידוע, עד תחילת שנות ה-70.

בצלאל סמוטריץ': זה לא הביא לשום דבר טוב.

אברהים צרצור: אולי זה עניין של הממשלה ולא שאלה של העירייה.

אורי מקלב: אבל היה מעניין לשמוע, איך העירייה נותנת את שאר השירותים בשכונות האלה, איך מפנים אשפה ומה עם נושא של החינוך בעיר.

אברהים צרצור: שירותים לא ניתנים לשכונות האלה, אדוני היו"ר, מזה הרבה שנים.

בצלאל סמוטריץ': 15 שנה.

בצלאל סמוטריץ': כותבת את זה העירייה בצורה רשמית.

אברהים צרצור: כנראה, שממשלת ישראל מתכננת בצורה רצינית להתנתק מן השכונות האלה ולהעביר אותן.

יעל ענתבי: אני מזכירה לך, שיש עונש חמור מאוד להעביר שטחים מישראל למדינות אחרות בצורה כזו.

אברהים צרצור: ביום מן הימים תצטרכו להעביר.

אברהים צרצור: תאמיני לי.

אורי מקלב: אריק קניג מקרן אדמות ישראל, בבקשה.

אריה קינג: במזרח ירושלים יש מדיניות אפרטהייד נגד יהודים.

אריה קינג: זה קורה מאז 2005, שעה שכל ערבי שגר בראס חמיס, כפר עקאב, קלנדיה רשאי להגיע לתל אביב, ללוד, ליפו, לנתניה וכמובן למרכז ירושלים, ואף יהודי לא רשאי להיכנס לאותן שכונות.

אריה קינג: אותו דבר לגבי אכיפת חוק התכנון והבנייה.

אריה קינג: אני אקריא פה מכתב, שחתום עליו עו"ד דני לידמן, התובע העירוני: "לאור שינוי תוואי מכשול עוטף ירושלים, שינוי עמדת משרד הביטחון הודות הסכנה הביטחונית הנשקפת מהמבנה נשוא צו ההריסה – מבנה שבנה אותו אבו סנן החמיס – וכן העובדה כי המבנה נמצא מצידו הפלסטיני - ככה כותב תובע עירוני של עיריית ירושלים.

אריה קינג: – של המכשול הביטחוני המשיב.

אריה קינג: כלומר, עיריית ירושלים מסכימה לביטול צו ההריסה.

אריה קינג: שמעתם טוב.

אריה קינג: בגלל שמשרד הביטחון שם את החומה, היה צו הריסה ודני לידמן החליט לבטל את צו ההריסה.

אריה קינג: מי שחושב, חה"כ מקלב, שלחומה אין משמעות יומיומית על פעילות העירייה, זו דוגמא אחת.

אריה קינג: דוגמה שנייה: בחלקה שנמצאת בבעלות יהודים, חלקה 303 בכפר עקאב – מי שירצה אחר כך יוכל לראות את הוילות עם בריכות השחייה שבנו שם על אדמות יהודים.

אריה קינג: 22 דונם.

אריה קינג: אנחנו מלווים זאת בתמונות מהיום שחפרו, מהיסודות.

אריה קינג: עיריית ירושלים, כפי שאמר קודם בצלאל, מסרבת להגיע לשם.

אריה קינג: כאשר שואלים אותי למי אני מאמין, לעיריית ירושלים או למשטרה, אני אומר למשטרה.

אריה קינג: עיריית ירושלים, לדעתי, מעולם לא ניסתה באמת להגיע למקומות האלה.

אריה קינג: אני עם הטוסטוס המעפן שלי מגיע לשם.

אריה קינג: הטוסטוס שלי עם שני גלגלים מגיע למקומות האלו.

אריה קינג: איזו סכנה ביטחונית יש שם?

אריה קינג: אני לא מאמין שעיריית ירושלים באמת פנתה ובאמת התכוונה לזה.

אריה קינג: כמות הבנייה שיש שם היא כזאת שהם ודאי ראו.

אריה קינג: דבר שני, לא צריך אפילו להגיע למבנים.

אריה קינג: לגבי חלק מהמבנים אפשר לעמוד בצד הפנימי של החומה או של הגדר – לצערי – ובמרחק 5 מטרים מעבר לגדר אפשר לראות את הבניין ולהוציא לו צו הריסה.

אריה קינג: התובע העירוני כותב במכתב הזה - שהוא מכתב שהופנה לבית משפט לעניינים מקומיים בירושלים - שזה בגלל שהוא מצדו הפלסטיני.

אריה קינג: לא מובן לי איך הוא הגדיר כך את הדבר הזה.

אריה קינג: מה זה צדו הפלסטיני?

אריה קינג: זו ירושלים.

אריה קינג: אם בגלל זה צו הריסה מתבטל בירושלים, יש לנו בעיה חמורה עם ראש העיר.

אריה קינג: אגב, זה מתקופתו של לופליאנסקי.

אריה קינג: הבעיה היא עם הבירוקרטיה בעיריית ירושלים, שמנוהלת על ידי אנשי שמאל, וזה בא לידי ביטוי בהתנהלות היומיומית שלהם.

אורי מקלב: אני דוחה את דבריך.

אורי מקלב: אני בא מתוך עיריית ירושלים.

אורי מקלב: זה לא נכון.

אריה קינג: זה מתקופת לופליאנסקי.

אריה קינג: דבר שני: מי שחושב שהערבים הם מסכנים ואין להם איך לבנות, כמו שחה"כ צרצור אומר - - -

אורי מקלב: בעיריית ירושלים יש חברי מועצה וראש עיר, שלא נחשבים מהמפה השמאלנית.

אריה קינג: יש לי הערה היסטורית: שכונות נווה יעקב ופסגת זאב נבנו על אדמות יהודים שהופקעו מיהודים.

אריה קינג: תתקן את הטעות הזו.

אריה קינג: בשנת 2010 מתוך 1100 יחידות דיור חדשות, שנתנו להן היתרי בנייה, 540 נתנו לערבים.

אריה קינג: לערבים לא מספיק מה שנותנים להם.

אברהים צרצור: איפה?

אברהים צרצור: באיזה מקום?

אריה קינג: בבית חנינה ובשועפת.

אריה קינג: בבית חנינה, בעסכריה, 60 תב"עות אושרו שם.

אריה קינג: רוצה את המספר?

אריה קינג: 7159 ב' ו-א'.

אברהים צרצור: מאז 1967 ועד היום אלה היחידות שאושרו.

אריה קינג: הם לא בונים בכוונה במקומות בהם מותר לבנות על פי היתר.

אריה קינג: מי שחושב שזה משהו שערבי עושה כדרך אגב כי אין לו ברירה, אז אני מבקש לחשוף פה את הקרן שעומדת מאחורי הבנייה הבלתי חוקית.

אריה קינג: אנחנו עשינו מחקר.

אריה קינג: מי שעומדת מאחורי הבנייה הזו היא חברה ישראלית, שרשומה ברשם החברות בישראל: מג'לס אלאסכאן.

אריה קינג: היא רשומה ברשם החברות בישראל, ומקבלת כספים מהקרן הסעודית לסיוע העם הפלסטיני.

אריה קינג: מי שהולך במזרח ירושלים, יכול לראות את השלטים שלהם.

אריה קינג: כלומר, לא צריך להיות בלש-גשש או שב"קניק.

אריה קינג: מופיע על הבתים, מי עומד מאחורי הבנייה הבלתי חוקית הזו: הרב הסעודית, קרן איראנית והבנק הערבי.

אריה קינג: מה ממשלת ישראל עושה?

אריה קינג: כלום.

אריה קינג: אלה כספים שמגיעים ממדינות אויב, ולא עושים כלום.

אריה קינג: מי שחושב, שאפשר להגיד: "הכל מעבר לחומה, ובגלל זה ככה זה נגמר" - - -

אברהים צרצור: דרך אגב, סעודיה איננה מוגדרת כמדינת אויב.

אריה קינג: אתה צודק.

אריה קינג: באמת יש לנו הסכם שלום איתה.

אברהים צרצור: רק תרשום את זה לפניך.

אורי אריאל: הם קיבלו תואר של חובבי ציון.

אריה קינג: אני רוצה להסביר איך הדברים מתנהלים, כי עוד מעט יאמרו, מני מהמשטרה ואופיר מהעירייה, איך הדברים מתנהלים במהלך הפיקוח בעירייה, ותראו את האפליה שישנה.

אריה קינג: אני אקריא לכם ציטוט מחקירה של מפקח בעיריית ירושלים, בשם יוסי מרום.

אריה קינג: על קרקע של יהודים שבתוך החומה, לפני שהיתה חומה, בנו 7 יחידות דיור לא חוקיות.

אריה קינג: פנינו בשנים 2002,2003,2004.

אריה קינג: מאחורי יושב עו"ד גבאי, עו"ד של בעל הקרקע.

אריה קינג: פנינו, ובמשך שש שנים עיריית ירושלים לא העיזה להגיע לשם.

אריה קינג: תנחשו מה קרה ביום שאנחנו הגענו?

אריה קינג: אני מקריא לכם מדבריו של יוסי מרום, פקח עיריית ירושלים: "אני הגעתי למקום הזה לפי מה שמשטרת ישראל וצה"ל הובילו אותי.

אריה קינג: הם נתנו לי סיוע לגשת למקום הזה, ולא נתנו לי סיוע לגשת למקומות אחרים".

אריה קינג: מה קרה באוגוסט 2008?

אריה קינג: פינינו את הערבים.

אריה קינג: מי שהיה בתוך הבית היו יהודים, ופתאום אפשר להגיע לשם.

אריה קינג: עיריית ירושלים נוהגת במדיניות של אפרטהייד-אפליה כנגד יהודים, והמשטרה משתמשת בזה.

אריה קינג: המשטרה קוראת להם: בואו תאכפו את החוק נגד יהודים, שיש להם בית קומתי אחד שקיים כבר שש שנים, כאשר מסביב יש בתים עם 8-14 קומות.

אריה קינג: לשם יוסי מרום לא יכול היה להגיע.

אריה קינג: למה?

אריה קינג: כי מי שחקרתי אותו אחר כך, מפקד מרחב עציון במשטרת ירושלים היום, נסים אדרי, הוא זה שנתן את ההנחיה.

אריה קינג: חקרתי אותו אחר כך.

אורי אריאל: מה זאת אומרת "חקרתי אותו"?

אריה קינג: חקרתי אותו אני בלי עורך דין.

אריה קינג: אני הולך בלי עורכי דין.

אורי אריאל: תגיד: דיברתי איתו.

אורי מקלב: בבית משפט.

אורי מקלב: מתוך פרוטוקול של בית משפט.

אריה קינג: מתוך פרוטוקול של בית משפט.

אורי מקלב: אתה שאלת אותו.

אריה קינג: שאלתי אותו בחקירה נגדית בבית משפט: "האם זה נכון שאתם הפניתם אותו רק לשם?", והנה התשובה: "מבחינתי, כל מי שרוצה להגיע, בכל זמן נתון, לפי הערכת מצב על מה שקורה בשטח, משטרת ישראל, מג"ב עוטף ירושלים, נותנת סיוע מלא ולא מובילה את המפקח לבית ספציפי.

אריה קינג: כפי שאמרתי, אנחנו לא מובילים, אלא מלווים ומסייעים".

אריה קינג: זה מה שאמרתי קודם.

אריה קינג: כאשר באמת מבקשים, המשטרה נותנת.

אריה קינג: יש פה משהו ברור: כוחות החוק משתמשים בסנכרון בין המשטרה לעירייה, כדי לפעול נגד יהודים.

אריה קינג: אני אסיים בדבר אחד: מי שחושב שזו רק החומה, אני אפתיע אותו.

אריה קינג: כולנו מכירים את הר הזיתים.

אריה קינג: מי שמבקר את הקבר של מנחם בגין, מוזמן גם לבקר בנכס שנבנה בגודל של 217 מטר, באופן לא חוקי.

אריה קינג: באוקטובר 2010 הוגשה התלונה שלנו, כאשר רק התחילו לחפור.

אריה קינג: מהחלון שם נראה הקבר של מנחם בגין.

אריה קינג: בנו מבנה לא חוקי בגודל של 217 מטר.

אריה קינג: הוגשה תלונה ביום שעקרו את העצים משם.

קריאה: זה מסגד.

אריה קינג: מסגד.

אריה קינג: חפרו ובנו.

אריה קינג: עיריית ירושלים קיבלה את התלונה באוקטובר 2010.

אברהים צרצור: של מי האדמה שם?

אריה קינג: אני לא יודע.

אברהים צרצור: אז תדע לך שזו אדמה פרטית.

אורי אריאל: מה הקשר?

אברהים צרצור: הגישו בקשה להיתר.

אורי מקלב: מדברים על מבנה בתוך מתחם בית קברות, גם אם מדובר בשטח פרטי.

אריה קינג: זה שטח שמיועד לבית קברות על פי ע.מ 9.

אריה קינג: לא שונתה תב"ע שם.

אורי מקלב: לא משנה מהי הבעלות של השטח.

אברהים צרצור: זה שטח פרטי.

אורי מקלב: אולי לא מדברים על אותו מבנה.

אריה קינג: זה שטח ש-ע.

אריה קינג: מ9 מגדיר אותו כשטח לבית קברות יהודי.

אריה קינג: התלונה הוגשה כבר ב-2010, כאשר רק ב-21 ליוני 2011 העיז מהנדס העיר להוציא צו הפסקת עבודה ואישור שימוש, וגם על זה מצפצפים.

אריה קינג: עד היום הזה, כולל במוצאי שבת, הם ממשיכים לעבוד ולהרחיב את המבנה.

אריה קינג: גם שם, התשובה של המשטרה היתה שזו רק הרחבת מבנה שירותים.

אריה קינג: העירייה אומרת, שהמשטרה לא מלווה.

אריה קינג: אני נוטה להאמין, במקרה הזה, למשטרה.

אורי מקלב: לעניות דעתך.

אריה קינג: לעניות דעתי.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אופיר מאי, מנהל מחלקת הפיקוח על הבנייה, בבקשה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע נתונים יותר רחבים ממה שידוע לכם על ההיקפים של הבנייה, על צווי הריסה שהוצאו ולא בוצעו.

אורי מקלב: האם יש גם מקרים שבכלל לא הוצאו צווי הריסה או לא ננקטו שום אמצעים מנהליים שהם לא משפטיים?

אורי מקלב: תתייחס גם לנתון עליו דיבר חה"כ צרצור, בנוגע ליחידות הדיור.

אורי מקלב: לפי מה אתם מדברים, לפי יחידות דיור, לפי בניינים, לפי מטרים, בנוגע להיקפים הקיימים?

אורי מקלב: כמה צווי הריסה בפועל ביצעתם?

אורי מקלב: האם צריך להגיע רק לצווי הריסה?

אורי מקלב: האם אין גם צעדים עוד לפני צווי ההריסה עוד בשלבי ההתחלה, בין אם מדובר בצווים מנהליים ובין אם מדובר בצעדים משפטיים?

אורי מקלב: הגיע לידיעתי הנושא של בנייה גבוהה צמודה ממש לגדר הביטחון.

אורי מקלב: כאן המשמעות היא לא רק בנייה לא חוקית, אלא שכל האפקט של גדר הביטחון מנוטרל כאשר מדובר על בנייה גבוהה מעל לגדר הביטחון, צמודה ממש לגדר הביטחון.

אורי מקלב: כך הגדר תתייתר וכל האפקטיביות של הגדר תתבטל.

אורי מקלב: תתייחס לזה גם כן.

אופיר אקוניס: ראשית, אני אגיד שאני אשתדל להתייחס למכלול הנושאים, אבל לא כל הנתונים נמצאים כאן אצלנו.

אופיר אקוניס: לא כל הנושאים פה הועברו לידיעתנו, ולכן אנחנו לא ערוכים.

אופיר אקוניס: אני אנסה לענות לפי הסדר.

אופיר אקוניס: לשאלה של האכיפה מעבר לתוואי החומה – צריך להבין, שעיריית ירושלים היא לא זו שקבעה את תוואי החומה או את גדר ההפרדה שעוברת בתוך ירושלים.

אופיר אקוניס: בניית החומה יצרה מציאות, שאי אפשר להתעלם ממנה.

אופיר אקוניס: המציאות היא, שלבצע פעילות אכיפה מעבר לחומה זה מורכב מאוד וקשה מאוד.

אופיר אקוניס: שמענו פה מאנשים, שאפילו לעבור לצד השני של החומה זה לא ניתן.

אופיר אקוניס: קל וחומר כאשר רוצים לעבור ולעשות פעולות של אכיפה, המחייבות שהייה ממושכת יחסית בשטח.

אורי אריאל: תסביר למה זה לא ניתן.

אורי אריאל: האם אתם מבקשים?

אורי אריאל: מה קורה?

אורי אריאל: נניח שיש בית כזה או אחר.

אורי אריאל: תסביר את התהליך ואת הפרטים.

אופיר אקוניס: כל פעילות אכיפה שאנחנו מבצעים במזרח העיר – גם מעבר לחומה וגם מצדה השני של החומה, מבלי לתת לזה פרשנות כזו או אחרת - מחייבת ליווי בטחוני.

אורי אריאל: לפי הוראות של מי זה מחייב?

אורי אריאל: כאשר אני נוסע, לא מחייבים אותי.

אורי אריאל: הוא עם הטוסטוס נוסע.

אורי אריאל: מי מחייב אתכם, ראש העיר, המשטרה, השב"כ?

אופיר אקוניס: אלה ההגדרות של המשטרה ואלה נהלי העבודה שלנו ושל המשטרה.

אופיר אקוניס: המציאות – מניסיון אישי אני יכול לומר – מחייבת ליווי בטחוני.

אופיר אקוניס: צוותים שלנו מותקפים במזרח העיר.

אופיר אקוניס: פעילות אכיפה במזרח העיר היא לא דבר שמובן מאליו.

אופיר אקוניס: זה לא דבר שקל לעשות אותו.

אופיר אקוניס: דברים מקבלים פרשנויות אחרות מעבר לאכיפת החוק בלבד במזרח העיר.

אופיר אקוניס: אנחנו עדים למקרים של יידויי אבנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם זה אומר שכבר חילקנו את ירושלים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאני אדע מה המצב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם שהציבור שצופה בנו יידע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה, שמבחינה עקרונית ירושלים חולקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת עכשיו כיו"ר השדולה הירושלמית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רציתי לדעת אם יש לי חצי מירושלים כדי להיות יו"ר שלו.

אורי מקלב: לפני שתדבר על צווי הריסה, תדבר על עצם הפיקוח.

אורי מקלב: בפעילות הפיקוח עד צווי הריסה יש עוד הרבה שלבים.

אורי מקלב: השאלה היא, האם בכל השלבים האלה אתם לא יכולים להגיע.

אורי מקלב: בשביל ששני פקחים יגיעו לראות בנייה של בית, לא צריכים הרבה כוחות משטרה או הרבה כוחות ביטחון.

אורי מקלב: זה מצריך ליווי מסוים, גם אם אתה רוצה לשמור על העובדים שלך.

אורי מקלב: היום יש דרכים יצירתיות כדי להגיע למקומות האלה מבלי צורך להיחשף באופן מוחלט ולשהות הרבה זמן בשטח.

אורי מקלב: האם אתה לא מקבל את זה?

אברהים צרצור: במזל"טים אולי.

אורי מקלב: יש עוד הרבה דרכים.

אופיר אקוניס: אנחנו מבצעים פעילות שוטפת במזרח ירושלים.

אופיר אקוניס: איפה שאנחנו מקבלים סיוע של המשטרה או של מג"ב ומצליחים להיכנס, אנחנו מבצעים פעילות.

אופיר אקוניס: אנחנו מבצעים הרבה פעילות, כולל פעולות לפני צווי הריסה: אם זה צווי הפסקת עבודה, אם זה כתבי אישום ופעולות נוספות.

אופיר אקוניס: במקומות בהם אנחנו מקבלים סיוע ואבטחה לצוותים שלנו, בהחלט מתבצעת הרבה פעילות, גם פעילות אכיפה וגם פעילות אחר בנייה בהיתר.

אופיר אקוניס: אפרופו הנושא שעלה כאן בהקשר של היתרי בנייה, כן ניתנים היתרי בנייה במזרח ירושלים.

אופיר אקוניס: יש תב"עות שמאפשרות בנייה במזרח ירושלים.

אופיר אקוניס: אנחנו רואים פרויקטים רבים הנבנים בהיתר.

אופיר אקוניס: הם אפילו מקבלים טופסי 4.

אופיר אקוניס: רק בשנת 2011 מסרנו 60 טופסי 4 לפרויקטים של בנייה במזרח ירושלים, של ערבים ולא של יהודים.

אופיר אקוניס: מהבחינה הזו יש שינוי.

אופיר אקוניס: צריך לזכור, שהיתר בנייה ניתן למי שמבקש.

אופיר אקוניס: מי שלא יפנה, לא יבקש היתר בנייה ולא יגיש את התוכניות כמו שצריך, לא יוכל לקבל היתר בנייה.

אופיר אקוניס: בעניין הזה יש בהחלט שינוי, וניתנים היתרי בנייה וטופסי 4 במזרח העיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חה"כ צרצור אמר, שהבנייה של המסגד היתה בגלל שהוא לא קיבל היתר ולכן הוא החליט לבנות לבד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם עושים בהר הזיתים, ולא במה שחילקתם כבר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם לא נתת לי תשובה בנוגע לחלוקת ירושלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי אני אצא מפה עם בשורה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם עושים במקרה כזה, שהוא לא קיבל היתר, חיכה וחיכה והחליט שבגלל שהוא לא קיבל היתר הוא יתחיל לבנות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אגב, זה רעיון מעולה, שכל אחד יפעל במדינה ככה: חיכינו, לא קיבלנו היתר, נתחיל לעשות מה שאנחנו רוצים.

אופיר אקוניס: אני אענה למה שאת שואלת.

אופיר אקוניס: לגבי אותו מסגד בהר הזיתים - מדובר בתוספת בנייה למסגד קיים, שעמד שם שנים, ואכן הרחיבו אותו ללא היתר בנייה.

אופיר אקוניס: קיבלנו פניות בנושא הזה, וטיפלנו כמיטב יכולתנו.

אופיר אקוניס: ביחד עם המשטרה וגורמי אכיפה עירוניים אחרים ניסינו לעצור את הבנייה.

אופיר אקוניס: הוצאנו צווי הפסקת עבודה, ואפילו נעשו שם פעולות של החרמת כלים, ששימשו את מי שבנה שם לצורך הבנייה.

אופיר אקוניס: לצערי, לא הצלחנו לעצור את הבנייה.

אופיר אקוניס: כעת, התיק הזה נמצא בטיפול משפטי.

אופיר אקוניס: אנחנו נעביר את זה לבית משפט לקבלת צו הריסה.

אופיר אקוניס: זאת העמדה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מאמינה למה שאתה אומר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קבל עם ועדה אתה בעצם מסביר, שלמשטרת ישראל ולעיריית ירושלים אין שום סמכות ושום יכולת לאכוף חוקים.

מני יצחק: משטרת ישראל לא הורסת.

מני יצחק: משטרת ישראל היא לא צד בעניין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקבלת את ההערה שלך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם אומרים בעצם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתה אומר, שעיריית ירושלים לא מסוגלת לאכוף?

אופיר אקוניס: לא אמרתי שעיריית ירושלים לא מסוגלת לאכוף.

אופיר אקוניס: אני אומר, שאת כל מי שמפר את החוק אנחנו מביאים לבית המשפט.

אופיר אקוניס: בית המשפט הוא הגורם שדן במי שמפר את החוקים.

אופיר אקוניס: זה מה שאנחנו עושים בכל מקרה של עבירה על החוק, כולל גם במקרה הפרטני הזה שעלה פה בנוגע לאותה הרחבה של מסגד בהר הזיתים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאשר בית משפט יחליט להרוס את הבנייה הלא חוקית, מי יהיה אחראי על ההריסה?

אופיר אקוניס: עיריית ירושלים פועלת בהתאם להחלטות בית המשפט.

אופיר אקוניס: באותם מקרים בהם בית המשפט מטיל על העירייה לבצע פעולה זאת או אחרת, העירייה מבצעת.

אריה קינג: הם כבר החליטו לא להרוס.

אריה קינג: יש מכתב שהם החליטו לא להרוס, והם המירו את זה לכתב אישום.

אריה קינג: נגד מי?

אריה קינג: הם לא יודעים, כי זה גוף ללא גוף.

אריה קינג: לא יודעים מי בנה.

אברהים צרצור: תרשו לו להמשיך עד הסוף.

אופיר אקוניס: נאמרים פה דברים לא מדויקים.

אופיר אקוניס: כאשר מוגש כתב אישום, בסיומו של ההליך בדרך כלל ניתן גם צו הריסה.

אופיר אקוניס: זה לא שמישהו החליט לא להרוס או לא לעשות פעולה זו או אחרת.

אופיר אקוניס: להפך.

אופיר אקוניס: המקום בו צריכות להתקבל החלטות מה לעשות עם עברייני בנייה, הוא בית המשפט.

אופיר אקוניס: לשם התיק הזה מכוון.

אופיר אקוניס: שם התיק הזה יתנהל.

אופיר אקוניס: אנחנו נפעל בהתאם להחלטת בית המשפט.

אופיר אקוניס: זה נכון לגבי התיק הזה, וזה נכון לגבי כל תיק שאנחנו מטפלים בו.

אופיר אקוניס: לקראת הישיבה הועבר אלינו חומר – שהופץ גם לוועדה - מעורך דין גבאי, שהתייחס לכל מיני מבנים או חלקות בשטחים שהם בתוך החומה, במירכאות, באזור בית חנינה ומקומות נוספים.

אופיר אקוניס: בשטחים האלה טופלו כל עבירות הבנייה אחת לאחת.

אופיר אקוניס: בחלקן גם בוצעו צווי הריסה.

אופיר אקוניס: לגבי כל יתר העבירות מתנהלים הליכים משפטיים.

אופיר אקוניס: היכן שאנחנו מצליחים להיכנס ולהגיע, אנחנו מבצעים אכיפה טובה.

תומר רוזנר: יש לעירייה סמכויות מנהליות לטפל בבנייה שמתבצעת, באמצעות צווי הפסקה וצווי הריסה מנהליים.

תומר רוזנר: האם עשיתם שימוש בסמכויות האלה?

תומר רוזנר: אני מתייחס כרגע לסיפור של הר הזיתים.

אופיר אקוניס: כן, בוודאי.

אופיר אקוניס: עשינו שימוש בסמכויות האלה.

אופיר אקוניס: הוצאנו צו הפסקת עבודה, ואנחנו פועלים להביא את התיק הזה להכרעה של בית המשפט.

תומר רוזנר: הוצאתם צו הפסקה, והצו לא בוצע.

תומר רוזנר: האם אתם לא אוכפים אותו?

אופיר אקוניס: כמו שאמרתי קודם, אכפנו את הצו.

אופיר אקוניס: הפסקנו את הבנייה כמה וכמה פעמים, החרמנו כלים שבאמצעותם ביצעו עבירות בנייה.

אופיר אקוניס: עשינו בהחלט פעולות.

אופיר אקוניס: פעלנו ככל שאנחנו יכולים.

אופיר אקוניס: בדיעבד, הסתבר לנו שהיו מקרים בהם באו וביצעו שם יציקות בימי שישי באישון ליל, או בכל מיני ימים ושעות בהם יותר קשה לארגן את הכוחות והצוותים כדי להגיע למקום.

אופיר אקוניס: בהחלט נעשו פעולות אכיפה, לא רק שלי אלא גם של שאר גורמי האכיפה העירוניים.

אברהים צרצור: האם אתה יכול לומר, כמה מבנים העירייה הרסה בירושלים המזרחית בשנת 2011?

אברהים צרצור: יש לי הרושם, שלאנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה יש דעה כזו שהעירייה לא הורסת בשום פנים ואופן בירושלים המזרחית.

אברהים צרצור: אולי תיתן להם נתון פשוט מאוד וחד משמעי: כמה מבנים העירייה הרסה בשנת 2011 בירושלים המזרחית.

אורי אריאל: במזרח ירושלים, הוא מתכוון.

אריה קינג: מתוך כמה?

אורי מקלב: לא רק כמה היו בפועל, אלא לכמה הוצאו צווי הריסה.

אורי אריאל: כמה בנייה בלתי חוקית יש, וכמה צווים הוצאו.

אברהים צרצור: לפחות נתחיל עם המבנים שנהרסו בפועל על ידי העירייה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מבנים שנהרסו בפועל במזרח ירושלים, מתוך כמה מבנים.

אברהים צרצור: וכמה מבנים שנבנו ללא היתרים הרסתם בצד היהודי.

אופיר אקוניס: אני אתן את הנתונים כפי שהם: בשנת 2011 ביצענו 8 צווי הריסה במזרח העיר, לעומת 67 במערב העיר.

אופיר אקוניס: בשנת 2010 ביצענו 23 צווי הריסה במזרח העיר, לעומת 58 במערב העיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתוך כמה?

אורי אריאל: הוא בא מסודר.

אורי אריאל: תנו לשמוע.

אופיר אקוניס: מבחינת כתבי אישום שהוגשו – בשנת 2011 הוגשו 1,166 תיקים לצורך הגשת כתב אישום במזרח העיר, לעומת 1,134 כתבי אישום במערב העיר.

אופיר אקוניס: בשנת 2010 המספרים הם דומים.

אופיר אקוניס: טופסי 4 – בשנת 2011 ניתנו 60 במזרח העיר.

אופיר אקוניס: בשנת 2010 ניתנו 53 טפסי 4.

אופיר אקוניס: בשנת 2009 ניתנו 44 טופסי 4 לפרויקטים במזרח העיר.

אופיר אקוניס: התמונה במזרח העיר, מבחינת תכנון ובנייה, היא שמי שרוצה יכול לבנות.

אורי מקלב: האם אתה מדבר על טופסי 4 ליהודים או לערבים במזרח העיר?

אופיר אקוניס: לערבים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם יש לך נתונים גם לפני 3 שנים, לפני שניר ברקת נכנסת לראשות העיר?

אופיר אקוניס: אין לי את זה פה.

אופיר אקוניס: פה יש לי נתונים לגבי 3 שנים אחורה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבתי שיהיה מעניין לדעת, כמה הריסות היו לפני שניר ברקת נכנס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככל הידוע לי, היו הרבה יותר הריסות לפני שהוא נכנס לתפקידו.

אורי מקלב: "אין לו לדיין אלא מה שעיניו רואות".

אורי מקלב: אנחנו יודעים מה המצב היום.

אורי אריאל: אני רוצה לשאול את אופיר מאי שאלה, ולהציע הצעה.

אורי אריאל: לפני מספר חודשים אמר ראש הממשלה, שמה שעל קרקע פרטית יוסר.

אורי אריאל: בעברית: ייהרס.

אורי אריאל: השאלה היא, האם אתם מכירים את זה.

אורי אריאל: האם היתה הנחיה מצד הפרקליטות, מצד עו"ד חובב-ארצי או אחרים במשרד המשפטים, בעניין הזה, ואם כן איך אתם נוהגים.

אורי אריאל: יש לי הצעה ליושב ראש.

אורי אריאל: אני מציע, שנצא לסיור.

אורי אריאל: אני חושב, שטוב מראה עיניים.

אורי מקלב: עם אבטחה או בלי אבטחה?

אורי מקלב: עם הטוסטוס או בלי הטוסטוס?

אורי אריאל: אני מציע: על טוסטוס ובלי אבטחה.

אורי אריאל: זה מה שאני יכול להציע.

אורי אריאל: זה הרכב מנצח, אני חושב.

אורי אריאל: בכל אופן, אני מציע שנצא לראות.

אורי אריאל: יש פה, כנראה, בעיות בהיקפים מאוד משמעותיים.

אורי אריאל: זה לא דבר אזוטרי.

אורי מקלב: האם יש עוד שאלות לחברי הכנסת?

אורי מקלב: אופיר, תרשום את השאלות.

אורי מקלב: חה"כ שמאלוב, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל"ף, לא קיבלתי תשובה לגבי חלוקת ירושלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבתי שתהיה לי בשורה פה.

אורי מקלב: אני לא יודע אם הוא יכול לענות לך פה.

אורי מקלב: הוא עונה לגבי ההיקפים של בנייה לא חוקית.

אורי מקלב: האם ישנה חלוקה של ירושלים באופן מעשי?

אורי מקלב: מבחינתו, התשובה היא שלילית.

אורי מקלב: הוא עובד גם במזרח ירושלים וגם במערב ירושלים.

אורי מקלב: במזרח ירושלים גם לגבי יהודים וגם לגבי ערבים.

אופיר אקוניס: חד משמעית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל רציתי לבקש ממך נתונים מלפני 3 שנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם יש לך אותם?

אופיר אקוניס: הנתונים קיימים, אבל לא פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אתה זוכר?

אופיר אקוניס: בעל פה, לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אתה יודע אם זה יותר או פחות?

אורי מקלב: אם תוכל להעביר לחה"כ שמאלוב את הנתונים, היא תודה לך.

אופיר אקוניס: אני אעביר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרת שהמשטרה לא קשורה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם כאשר יש צו הריסה, המשטרה גם לא קשורה לחלוטין?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אין שוטרים שעומדים בצד ושומרים על הסדר?

מני יצחק: רק שאנחנו נדרשים.

מני יצחק: אנחנו לא מבצעים הריסות.

מני יצחק: המשטרה לא מבצעת הריסות ולא אוספת אשפה.

מני יצחק: במקומות שיש צורך בסיוע ומבקשים סיוע, אנחנו מסייעים.

מני יצחק: נורא פשוט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה אומר שיש פניות לבית משפט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם הבנייה נמשכת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם ברגע שפנית לבית משפט זה לא אומר שהבנייה צריכה להיעצר עד להחלטה?

אופיר אקוניס: ברגע שאני פונה לבית משפט, זה לא אומר שאני מפסיק לטפל בתיק.

אופיר אקוניס: אני ממשיך לבצע פעילות אכיפה.

אורי מקלב: אל תענה לכל אחד.

אורי מקלב: תשאלי את השאלות.

אורי מקלב: גם לדב חנין יש שאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא דיברתי על התחושה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התחושה היא, שכאשר יש צווי הריסה לבתים יהודים, יכולת הפעולה שלכם היא כמהירות האור.

אורי מקלב: אני לא בטוח שמכחישים את זה.

אורי מקלב: הם ציינו, שהאכיפה במגזר הערבי היא יותר קשה להם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו לא צריכים לקבל את זה בשוויון נפש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אמר - וזה מעולה - אבל צריך לעשות עם זה משהו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני באתי לחיות במדינה יהודית, ולא הפוך.

אורי מקלב: גם כאשר אמרת שזו התחושה, לא הרגשתי שאת אומרת את זה בשוויון נפש.

אורי מקלב: הבנתי שאת מדברת מתוך רגש, אבל התבטאת בלשון של תחושה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשוב לדעת שהם מודעים לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הציבור צריך לדעת, שבמדינת ישראל הורסים בית יהודי הרבה יותר מהר מבית שעושה הכל כדי להשמיד את המדינה הזו.

דב חנין: בית שרוצה להשמיד את המדינה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: של אנשים שרוצים להשמיד.

דב חנין: מי אמר שהם רוצים להשמיד את המדינה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, חה"כ צרצור דאג שהוא היה לבד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב שבאת לעזור לו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חשוב מאוד שיש לו עכשיו עזרה פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה מפליא אותך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתה מיתמם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לא ברור?

דב חנין: מפליאה אותי ההתבטאות שלך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

דב חנין: כי את אומרת, שבית של ערבי זה בית שרוצה להשמיד את המדינה.

דב חנין: מה זה הדבר הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על ערבים במזרח ירושלים.

דב חנין: מי אמר לך את זה?

דב חנין: מאיפה את יודעת את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם גם חובבי ציון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לוקחת את מה שאמרתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שכחתי שתושבי מזרח ירושלים הם חובבי ציון החדשים שקיימים במדינת ישראל.

דב חנין: אדוני היו"ר, אני רוצה להתייחס לגופו של עניין ולומר כך: המציאות התכנונית במזרח ירושלים היא מציאות בלתי אפשרית.

אורי מקלב: תשאל את השאלה.

דב חנין: אני אומר את זה כהערה קצרה של דקה וחצי.

דב חנין: המציאות שם היא מציאות בלתי אפשרית.

דב חנין: אין לאנשים אפשרות לבנות באופן חוקי במזרח ירושלים, אם הם ערבים.

דב חנין: זו הבעיה.

דב חנין: מזה צריך להתחיל.

דב חנין: אתם יודעים כמה היתרי בנייה במזרח ירושלים יש לערבים?

דב חנין: איך זה יכול להיות שציבור כל כך גדול של אנשים חי בלי אפשרות לבנות בתים כדין?

דב חנין: האם אתם חושבים שאנשים נהנים לבנות בצורה בלתי חוקית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

דב חנין: ממש לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם יודעים שלא יקרה להם כלום.

אורי אריאל: הם לא משלמים אגרות.

אורי אריאל: הם מרוויחים על כל בית עשרות אלפי שקלים.

דב חנין: תנו להם לבנות בצורה חוקית, ותראו שאנשים מעדיפים - - -

אורי אריאל: זה לא נכון.

אורי אריאל: יש מקומות בהם יש תב"עות.

אורי אריאל: אפשר להגיש שם בקשה לרישיון, ולא מגישים.

אורי אריאל: זה משיקול כספי לגמרי.

אורי אריאל: הם מרוויחים עשרות אלפי שקלים.

דב חנין: הם לא מגישים, כיוון שזה לא אפשרי.

דב חנין: חה"כ אריאל, יש אמירה ידועה, שאומרת: "ביתו של אדם הוא מבצרו".

דב חנין: זה נכון גם לגבי יהודים וגם לגבי ערבים.

דב חנין: כאשר בן אדם בונה בית, הוא לא רוצה שיהרסו אותו.

דב חנין: הוא רוצה שהבית הזה יישאר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם הוא יודע שלא יהרסו לו אותו, אז הוא בונה את הבית.

דב חנין: אבל כל בן אדם מעוניין שהבית שלו יהיה בטוח, שיהיה לו עבר, הווה ועתיד.

דב חנין: לכן, אנשים בונים כך כי אין להם דרך אחרת.

דב חנין: זאת בעיית הבעיות.

דב חנין: אם עם הבעיה הזו לא מתמודדים, אז התוצאות הם בדיוק אלה שרואים.

אורי מקלב: אופיר, תאמר כמה צווי הריסה יש בפועל, אחרי החלטת בית משפט.

אורי מקלב: לא כמה כתבי אישום הוגשו, אלא כמה צווי הריסה תלויים ועומדים ועדיין לא בוצעו?

אופיר אקוניס: אין לי פה את הנתון המדויק.

אופיר אקוניס: הפרקטיקה לגבי ביצוע צו הריסה היא: ברגע שאני צריך לבצע צו הריסה, הן במזרח העיר והן במערב העיר, אני פונה למשטרה לקבלת סיוע באבטחה.

אופיר אקוניס: מי שמבצע את הצו, זה אני, עיריית ירושלים.

אופיר אקוניס: מי שמאבטח את צוותי הקבלן והעובדים, זו משטרת המחוז.

אופיר אקוניס: במקומות בהם נדרשת כמות גדולה של אבטחה, הם מספקים כמות גדולה.

אופיר אקוניס: במקומות בהם נדרשת כמות פחותה, בהתאם להערכת המצב שלהם, הם מספקים בהתאם.

אופיר אקוניס: אני לא מבצע צווים במקרים בהם אני לא מקבל אבטחה או לא מקבל אישור מהמשטרה לבצע את הצו.

אופיר אקוניס: השנה קיבלתי אישור לביצוע של 8 צווים בלבד.

אריה קינג: מי מאשר?

אופיר אקוניס: משטרת המחוז.

אופיר אקוניס: אני עובד מול משטרת המחוז.

אורי מקלב: כמה יש לך היום בקנה?

אורי מקלב: כמה צווי הריסה בצנרת ישנם, כך שאם היתה לך עכשיו אבטחה משטרתית היית יכול לבצע אותם?

אורי מקלב: כמה צווי הריסה קיימים?

אופיר אקוניס: לדעתי, מדובר בכמה עשרות.

אורי אריאל: יש לי תשובה מהמשרד לביטחון פנים, לשאילתא שהייתה, שמדובר בכ-220 כאלה.

אורי מקלב: 220 צווי הריסה תלויים ועומדים.

אורי אריאל: כן.

אופיר אקוניס: לדעתי, זה לא נתון שמתייחס רק לצווים של עיריית ירושלים.

אופיר אקוניס: יכול להיות שזה כולל בתוכו גם גורמי אכיפה נוספים.

אופיר אקוניס: מבחינת עיריית ירושלים, מדובר בכמה עשרות.

אופיר אקוניס: אין לי את הנתון המדויק מולי.

אורי מקלב: אתם אומרים שיש לכם 1,100 כתבי אישום.

אורי מקלב: אתם יודעים מהו היקף הבנייה, שנגדו לא הגשתם כתבי אישום?

אורי מקלב: האם אתה יכול להגיד לוועדה, שאתה יודע לומר מהו היקף הבנייה הקיימת במזרח ירושלים?

אופיר אקוניס: אף אחד לא יודע להגיד בדיוק מהו היקף הבנייה הבלתי חוקית.

אורי מקלב: לא בדיוק.

אורי מקלב: חוץ מלהגיע לשטח, יש לכם דרכים אחרות: צילומי אוויר ודרכים אחרות נוספות.

אורי מקלב: האם אתם פועלים?

אורי מקלב: לפעמים כאשר אתם יודעים שצריך להגיע למקום מסוים, אתם לא מגיעים כי אין לכם את האפשרות ואין לכם את האבטחה המתאימה.

אורי מקלב: האם אתם מנהלים מעקב, אפילו מינימאלי, על ההיקפים והמקומות?

אופיר אקוניס: אנחנו מנהלים מעקב אחר המקומות.

אופיר אקוניס: ישנם מקומות בהם אנחנו מסמנים לעצמנו בית כזה או אחר, אם זה במזרח ואם זה במערב.

אופיר אקוניס: שיטת העבודה היא נכונה לגבי כל ירושלים, והיא לא לפי מתחם גיאוגרפי.

אופיר אקוניס: יש בהחלט מקומות שהיום אני לא יכול להגיע אליהם, מכל מיני סיבות, ואני מתעתד להגיע אליהם בעתיד.

אופיר אקוניס: מספר מדויק לגבי כמה מבנים כאלה יש, אין לי.

אורי מקלב: מה לפי דעתך הבעיה?

אורי מקלב: אתה היום ממונה על האכיפה.

אורי מקלב: אתה ממונה על צווי ההריסה.

אורי מקלב: האם, לפי דעתך, המצב הוא טוב?

אופיר אקוניס: בסך הכל מצב האכיפה בירושלים בכלל, כולל מזרח העיר, הוא טוב.

אופיר אקוניס: בניגוד לדברים שנאמרים, במזרח ירושלים אנשים בונים פחות ללא היתר.

אופיר אקוניס: הרבה יותר אנשים פונים, מבקשים ומקבלים היתרי בנייה.

אופיר אקוניס: כמו שציינתי קודם, ניתנים מדי שנה עשרות טופסי 4 לבניינים במזרח העיר.

אופיר אקוניס: המשוואה שאומרת, שכל מה שקיים במזרח העיר הוא לא חוקי וכולו צפוי להיהרס כיוון שלא ניתן לקבל היתרי בנייה במזרח העיר, היא לא נכונה.

אופיר אקוניס: אושרו הרבה תוכניות בניין עיר שמאפשרות מגורים במזרח העיר.

אופיר אקוניס: העירייה מקדמת תוכניות לבניין עיר במזרח ירושלים, סוללים כבישים, בונים בתי ספר, מפתחים תשתיות, נבנים פרויקטים של בנייה פרטית - פרויקטים יפים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם משלמים מס על כל מה שהעירייה עושה?

אופיר אקוניס: אם הייתי מראה תמונות, הייתם חושבים שזה נמצא במערב העיר בכלל.

דב חנין: מצב אידיאלי.

אופיר אקוניס: אני לא אומר שהמצב אידיאלי.

אופיר אקוניס: אני אומר, שהמצב הוא בהחלט מעודד.

אופיר אקוניס: תמונת המצב היא לא שחורה, כפי שמנסים לצייר אותה.

אופיר אקוניס: זה נכון שיש הרבה מה לעשות ולשפר.

אופיר אקוניס: מהבחינה של הבנייה הבלתי חוקית יש שינוי במזרח ירושלים.

יעל ענתבי: התמונה לגמרי שחורה מעבר לגדר ההפרדה.

יעל ענתבי: לא מתעסקים באכיפת בנייה, אפילו רק כאשר מתחילים את הבנייה.

יעל ענתבי: כאשר אני מתקשרת לעירייה ואני אומרת: התחילו לבנות.

יעל ענתבי: כולנו חסרי אונים.

יעל ענתבי: מחכים שהדירה תיבנה, הבניין ייבנה, ומגיעים למצב של פינוי תושבים מהבתים שלהם.

יעל ענתבי: לא צריכים להגיע למצב של פינוי תושבים מהבתים שלהם.

יעל ענתבי: צריך להרוס את זה ברגע שרואים, ברגע שמתקבלת תלונה.

יעל ענתבי: צריך לשלוח פקחים למקום.

יעל ענתבי: המצב הוא בכלל לא כזה מעבר לגדר ההפרדה.

אורי מקלב: אני מאוד מקבל את מה שאת אומרת, אבל אני מרגיש שחלק מהדיונים האלה היו צריכים להיערך גם בעיריית ירושלים.

אורי אריאל: אבל אני לא חבר עירייה.

אורי מקלב: אני לא אומר לך את זה.

אורי מקלב: אין ספק, שאם העירייה וראש העיר היו מתייחסים לדבר הזה כדבר שעל סדר היום שלהם, כל הטיפול היה נראה אחרת, גם מול המשטרה.

אורי מקלב: יש לכם את הדרכים, יש לכם את האמצעים כדי לקדם את הדברים האלה.

יעל ענתבי: אלה דברים חשובים, אבל אכיפה ומתן שירותים באים ביחד, ולשם כך צריך תקציבים.

יעל ענתבי: התקציבים נקבעים כאן.

אורי מקלב: גם אם אין עזרה של המשטרה בעניין האכיפה, יש לעירייה דרכים להעלות את הנושא הזה לסדר היום הציבורי והמקצועי.

אורי מקלב: עם רצון של עיריית ירושלים, אפשר היה לעשות שינוי בדבר הזה.

אורי מקלב: ההוראות היו אחרות, ואפשר היה יותר לאכוף את הנושא בכללו.

אורי מקלב: אפשר היה להעלות את הנושא על סדר היום.

אורי מקלב: כאשר עיריית ירושלים רוצה להעלות דברים על סדר יומה, היא יודעת איך לעשות את זה.

אורי מקלב: אנחנו מוכנים לטפל גם בעניינים כלליים, אבל אני חושב שחלק מהדברים שאת מעלה היו צריכים להיות מטופלים בעיריית ירושלים.

אורי מקלב: אופיר, יש עוד שאלות שחה"כ שאלו, ולא קיבלו תשובות.

אורי אריאל: שאלתי על הודעת ראש הממשלה לבג"צ, כפי שבאה לידי ביטוי לפני חודשיים: מה שעל קרקע פרטי יוסר.

אורי אריאל: הוא אפילו נקט בתאריך – עד סוף השנה האזרחית הזו.

אורי אריאל: האם אתם מכירים הנחייה כזו ממשרד המשפטים או מכל גורם אחר, ומה אתם עושים.

אופיר אקוניס: אני לא מכיר את ההנחיה הזו.

אופיר אקוניס: זו פעם ראשונה שאני שומע את הדברים שאתה אומר עכשיו.

אופיר אקוניס: זה לא מוכר לי.

אורי אריאל: נעביר לכם את ההודעה לבג"צ.

אורי מקלב: מני, האם אתה יכול להתייחס לדברים?

מני יצחק: אני אתייחס בקצרה.

מני יצחק: צריכים להיות פה כמה דברים בהירים וברורים.

מני יצחק: אנחנו מסייעים למי שפונה אלינו כדי לקבל סיוע.

מני יצחק: המדיניות במחוז ירושלים של משטרת ישראל, היא לתת סיוע.

מני יצחק: אנחנו נדרשים לכך, וזו חובתנו.

מני יצחק: בשנה יש קרוב ל-5,300 שיגורים לאיתור עבירות בנייה, הדבקת צווי הריסה, תחקור חשודים בעבירות בנייה, הפסקות עבודה, החרמת כלי עבודה, ביקורים באתרים, ליווי שמאים וכו'.

מני יצחק: הרשימה עוד ארוכה.

מני יצחק: ההריסה עצמה או באקט עצמו של ההריסה, הליווי הוא אחד מני רבים.

מני יצחק: מבחינתנו, כל פעם שאנחנו נדרשים אנחנו עושים.

מני יצחק: אנחנו מנסים לתת את המענה הטוב ביותר.

קריאה: במזרח ירושלים?

מני יצחק: כן.

מני יצחק: אנחנו מסתובבים במזרח ירושלים.

מני יצחק: אין לנו שום בעיה להסתובב במזרח ירושלים.

מני יצחק: אנחנו כל הזמן שם.

מני יצחק: יש לנו תחנת משטרה במזרח ירושלים, ואין עם זה שום בעיה.

מני יצחק: אני חוזר פעם נוספת ואומר: יש התליות, יש כוחות שמגיעים וברגע האחרון ישנה החלטה כזו או אחרת של בתי משפט.

מני יצחק: יש קרוב ל-50 התליות של הרגע האחרון.

מני יצחק: כל הדברים האלה נעשים בעצה אחת עם העירייה.

מני יצחק: אני רוצה לציין דבר נוסף:

מני יצחק: אנחנו לא עובדים רק עם העירייה.

מני יצחק: אנחנו עובדים גם עם משרד הפנים, רשות הטבע והגנים, המנהל האזרחי וגופים נוספים.

מני יצחק: לכל אחד יש את הדרישות שלו.

מני יצחק: אנחנו מקבלים את הדרישות, בוחנים את הצורך בכוח אדם ובכוחות אופרטיביים, ונותנים מענה בהתאם.

מני יצחק: זאת תמונת המצב, מבחינתנו.

מני יצחק: לאורך השנה קיבלנו בקשות.

מני יצחק: את מרביתן אנחנו מעבירים לגורמים שאנחנו אמורים להעביר על מנת שיבחנו את העניין, מקבלים אישור ומבצעים.

אורי אריאל: מי אלה הגורמים?

מני יצחק: אנחנו מעבירים הלאה לגורמים שמעלינו: לפיקוד שלנו ולמשרד לביטחון פנים.

אורי אריאל: זה הנוהל להריסת בתים בתל-אביב?

אורי אריאל: האם כל מקרה של הריסת בית עוברת למשרד לביטחון פנים?

מני יצחק: אני לא יודע לענות מה קורה בתל-אביב.

אורי אריאל: רוב השאלות שאני שואל, הן כאלה שאני גם יודע את התשובות עליהן.

אורי אריאל: התשובה היא, לא.

אורי אריאל: אם מותר לי להגיד לך: אני חושב שאתה גם מכיר את התשובה.

אורי אריאל: זה נוהל מיוחד שפיתח המזכ"צ, שלצורך העניין מייצג את ראש הממשלה.

אורי אריאל: בגלל הרגישות, במירכאות, אתם מעבירים למשרד לביטחון פנים, והמשרד לביטחון פנים מעביר למזכ"צ, המזכ"צ מקדרר לדנגוט, דנגוט מקדרר לשר הביטחון, שר הביטחון מקדרר לראש הממשלה, ובסוף אומרים לכם: "רגיש שם".

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: כי עבדאללה כועס על המוגרבים.

אורי אריאל: זה כועס על זה, וזה אמר על זה.

אורי אריאל: אפשר לדבר פה בעברית.

אורי אריאל: זו שפה רשמית מוכרת.

אורי אריאל: לא צריך לומר: "הגורמים".

אורי אריאל: זו המציאות, שלא אתה קבעת.

אורי אריאל: אני לא מתלונן עליכם בעניין הזה, אבל תגידו את זה.

אורי אריאל: בכל אופן אתם יושבים בכנסת.

אורי אריאל: אפשר לשים את הדברים כהווייתם.

אורי אריאל: נבדוק את הדברים, ואולי אנחנו נוכל לעזור לכם.

אורי אריאל: אל תגידו: "הגורמים", ומילים עלומות כאלה.

אריה סוחולובסקי: אני מייצג מספר בעלי קרקעות, שיש להם קרקעות מעבר לגדר ההפרדה.

אריה סוחולובסקי: אני רוצה לומר, שאין אכיפה של החוק שם.

אריה סוחולובסקי: אין דין ואין דין שם.

אריה סוחולובסקי: זה כבר 14 שנים עומד שם.

אריה סוחולובסקי: פלשו לשם אנשים, בנו בתים רווי מידות: בתי קומות ווילות על 10 דונם.

אריה סוחולובסקי: פנינו פעמיים לבג"צ, פעם לסיוע המשטרה, פעם נגד שר הביטחון ושר הפנים ויתר השרים.

אריה סוחולובסקי: לבג"צ הגיעו כל הנציגים ואמרו: "אין נוהל לתיאום פעולה".

אריה סוחולובסקי: כל רשות מפילה את הדבר על השנייה.

אריה סוחולובסקי: עיריית ירושלים על הוועדה המחוזית.

אריה סוחולובסקי: הוועדה המחוזית אומרת: זאת אחריות עיריית ירושלים, אחריות המשטרה, אחריות צה"ל, אחריות מחוז ש"י.

אריה סוחולובסקי: אין אכיפה של החוק, ואני מכיר זאת ממקרה פרטי.

אריה סוחולובסקי: התחושה של האזרח היא מאוד קשה.

אריה סוחולובסקי: אני רוצה להעביר את זה לחברי הוועדה.

אריה סוחולובסקי: אם אני אקים פרגולה בתל אביב, בשנייה הראשונה יצלמו את זה וביום השני היא כבר תהיה הרוסה.

אריה סוחולובסקי: פה עומדים בתים שלמים.

אריה סוחולובסקי: יש לי את הבג"צים, ואני אתן לכם אותם.

אורי מקלב: הילה כהן, בבקשה.

הילה כהן: אני רוצה להזכיר כמה דברים נקודתיים, שאנחנו פוגשים במסגרת העבודה שלנו בפורום המשפטי, והם יוצרים את המסר הברור שהחוק הוא ללעג ולקלס ושמשתלם להיות עבריינים.

הילה כהן: כאשר אנחנו פונים למשטרה ולעירייה במקביל, המשטרה אומרת: אנחנו מחכים להוראה מהעירייה.

הילה כהן: העירייה אומרת: אנחנו מחכים לליווי של המשטרה.

הילה כהן: המשטרה אומרת: אנחנו מחכים לליווי של מג"ב.

הילה כהן: מאוד תמוה מדוע המשטרה צריכה ליווי של מג"ב כדי לטפל בבנייה לא חוקים של מסגד במזרח ירושלים.

הילה כהן: האמירה של נציג העירייה: "מה שאנחנו לא מצליחים, אנחנו לא עושים", גם היא תמוהה מאוד.

הילה כהן: איך יכול להיות שהקריטריון של רשות להתנהל הוא על פי מה שלא מצליחים.

הילה כהן: גם זאת שאלה.

הילה כהן: נקיטה של הליכים פליליים – לפי הנתונים שהביא נציג העירייה נראה שיש הליכים פליליים, אבל בעצם יש התנערות מאכיפה.

הילה כהן: לא נוקטים בהליך פלילי שהוא הליך מקביל ויותר יעיל.

אורי מקלב: אני רוצה לסכם את הישיבה.

אורי מקלב: אני מודה לכולם.

אורי מקלב: לא יכולנו למצות את הדיון.

אורי מקלב: אני מרגיש, שאנחנו עוד בשלב שאנחנו צריכים עוד להחליט, האם יש כאן חוסר יכולת או חוסר רצון וחוסר עשייה בעניין.

אורי מקלב: קודם כל, אני חושב שעיריית ירושלים צריכה לשים את זה בראש סדר יומה בצורה נחרצת, בצורה מתמדת.

אורי מקלב: אני חושב, שלעיריית ירושלים יש עוד הרבה מה להגיד בעניין.

יעל ענתבי: אבל זה חייב להיות יד ביד אתכם.

אורי מקלב: זה עוד לפני שזה מגיע לכנסת.

אורי מקלב: אני גם לא מתחמק מזה שהכנסת יכולה גם כן לפעול בעניין הזה.

אורי מקלב: אני גם מציע לחברי, אורי אריאל, שיזם את הדיון, שגם השדולה למען ירושלים תדון בדברים האלה באופן שוטף יותר.

אורי מקלב: אני חושב, שיש עוד דברים שהשדולה יכולה לברר מול הרשויות, עוד לפני שזה מגיע לוועדה.

אורי מקלב: בוועדה צריך להגיע כדי להתכנס לדברים.

אורי מקלב: אני חושב, שחלק מהנתונים לא ברורים כאן.

אורי מקלב: אני גם לא חושב, שהבעיה היא רק מעבר לגדר.

אורי מקלב: כמי שחי בירושלים, אני יכול לומר שיש הרבה בנייה שלא נאכפת גם בתוך הגדר במזרח ירושלים, מזרחית לרמות וצפונית רמת שלמה.

אורי מקלב: זה אזור ענק שמתקיימת שם בנייה לא חוקית בתוך הגדר.

אורי מקלב: חדשים לבקרים שכונות שלמות נבנות באזור הזה.

אורי מקלב: אני חושב שהוויכוח הוא אם עכברא גנב או חורא גנב: האם העכבר נמצא בתוך הבית בגלל שיש שם חור או שהעבר גנב את הגבינה בגלל שהוא אוהב גבינות.

אורי מקלב: יש מחלוקת לגבי הסיבה שהעכבר נמצא בתוך הבית: האם החור שבגללו הוא יכול היה להיכנס או לא בגלל החור ואנחנו צריכים לדון בעכבר עצמו.

אורי מקלב: השאלה היא, למה הבנייה במזרח ירושלים מתקיימת: האם בגלל שלא אוכפים אותה או שבעיריית ירושלים מתבצעת בנייה לא חוקית בסדרי גודל גדולים מאוד, וכל מי שרוצה ועתיד להחזיק בירושלים יסבול מבנייה לא חוקית.

אורי מקלב: הבנייה הבלתי חוקית היא ללא תשתיות, בלי כבישים, ללא דרכים.

אורי מקלב: זו אנרכיה ממשית, גם לתושבים שגרים שם עכשיו וגם לתושבים שירצו לגור שם.

אורי מקלב: סדר צריך להיות בכל מקום, ולא קשור מי אחראי על הסדר.

אורי מקלב: היום נבנים בתים ללא שום סדר.

אורי מקלב: צריך לשים דגש ותשומת לב מיוחדת לבנייה שהיא צמודה לגדר.

אורי מקלב: בנייה של בניינים גבוהים חייבת לקבל תשומת לב ואכיפה הרבה יותר נחרצת, כיוון שכך אנחנו מייתרים את כל הגדר.

אורי מקלב: אנחנו שמענו את עריית ירושלים, על כל הדברים שהיא פועלת בתחום הבנייה הלא חוקית.

אורי מקלב: שמענו שהעירייה אומרת שהביצוע מותנה בליווי משטרתי והמשטרה נותנת כוחות במשורה.

אורי מקלב: שמענו גם את המשטרה, שאומרת שהיא מסייעת לא רק לעיריית ירושלים אלא להרבה גופים אחרים, וכפי הנדרש היא גם תיתן.

אורי מקלב: אנחנו נקיים סיור במקום, כדי שנתרשם אנחנו בעצמנו מהבנייה מעבר לגדר ובתוך הגדר.

אורי מקלב: לסיור הזה נבקש לצרף את נציגי המשטרה ומשרד הפנים.

אורי מקלב: לאחר הסיור נקיים דיון נוסף.

אורי מקלב: אני מודה לכולם.

אורי מקלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.