ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 689, 2011-12-13 10:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבתה השנייה היום של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: יהיו מספר ישיבות כמעט באותו תחום, אבל לא באותו נושא.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה הראשונה עוסקת ביישום פרק הדיור בדו"ח טרכטנברג.

כרמל שאמה-הכהן: מכבדים אותנו בנוכחותם כבוד שר הבינוי והשיכון, שהוא השר האחראי, שיציג בפנינו דיווח חצי שנתי על פעילות המשרד ויתייחס לנקודות הרלבנטיות.

כרמל שאמה-הכהן: נמצא איתנו גם כבוד שר התיירות, שלא בא לדבר על ענייני תיירות.

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שבאת לדבר בענייני שיכון ובינוי, שמעניינים אותך באופן אישי.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שברור לכולם שטירוף מחירי הדיור שאחז במדינת ישראל בשנים האחרונות, היה הגורם המרכזי לפרוץ המחאה, או הגורם המכביד ביותר על כלכלת ישראל – גם ברמת המאקרו, וגם ברמת המיקרו – ואין ספק שזה מה שהוציא את האנשים לרחובות, בהפגנות שהגיעו עד מאות אלפים של משתתפים.

כרמל שאמה-הכהן: מה שהניע את המחאה זה לא מחירי הקוטג', ולא שקל בדקת שיחה ולא שקל במחיר פסטה, אלא אותם מאות שקלים במחירי שכירות והוצאות המשכנתא, ושלא לדבר על מאות אלפי שקלים במחירי הדיור.

כרמל שאמה-הכהן: זה נכון שמחירי הדיור ברבעון האחרון מורידים את הראש, כתוצאה מכמה דברים: המחאה החברתית, שיצרה אווירת מיתון בכל המשק, אבל בעיקר בזכות מאמצי הממשלה, שמשרד השיכון מוביל את הגדלת ההיצע, שזה הפתרון הבסיסי וארוך הטווח של בעיית מחירי הדיור, ועל כך נשמע מהשר.

כרמל שאמה-הכהן: גם צעדים שנקט משרד האוצר – הקשחת המיסוי.

כרמל שאמה-הכהן: צעדים שנקט בנק ישראל: העלאות ריבית.

כרמל שאמה-הכהן: סיווג אשראי כזה ואחר, שמקשה על המערכת הבנקאית להמשיך ולנפח את הבועה.

כרמל שאמה-הכהן: כל הדברים האלה גורמים למחירי הדיור לרדת.

כרמל שאמה-הכהן: הם יורדים בקצב לא רע, אבל זה עדיין לא מספיק, כבוד השר, כי לרוב אוכלוסיית המדינה – ל-99%, לדעתי, מאוכלוסיית המדינה, מחוסרי הדיור – מחיר דירה ממוצעת בסך 1,050,000 שקלים, או ב-1,000,000 שקלים, זה היינו הך.

כרמל שאמה-הכהן: זה עדיין חלום שאינו בר הגשמה, אבל הכיוון נכון וחיובי וצריך להמשיך ולוודא שזו המגמה שתשרור.

כרמל שאמה-הכהן: המחאה הולידה את החלטת הממשלה למנות את ועדת טרכטנברג ולקבל את המלצותיה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נמצאים במצב של כמה חודשים אחרי המסקנות.

כרמל שאמה-הכהן: מה שהוליד את ועדת טרכטנברג – הפרק המרכזי, פרק הדיור – הוא הפרק היחיד שנשאר בדיו, בטונר, על נייר ולא יותר מכך.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נרצה לשמוע מה מעכב את יישום מסקנות ועדת טרכטנברג, ואיך אתה רואה את המסקנות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יודעים שקיים ויכוח לגבי הקריטריונים של הטבות הדיור שקבועות בדו"ח טרכטנברג, ופה חייבים לומר שבדמוקרטיה מיעוט לא אמור להרגיש פחות מהרוב – בדמוקרטיה אמיתית ויעילה – אבל ברגע שהרוב מתחיל להרגיש כמו מיעוט, זו נורה אדומה שצריכה להידלק לכולנו.

נחמן שי: - - - לא הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי שבדמוקרטיה אמיתית ויעילה - -

נחמן שי: לא, אני מבין מה - - -

כרמל שאמה-הכהן: - - מיעוט לא אמור להרגיש פחות טוב מהרוב, למעט בתוצאות מהבחירות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו מגיעים למצב שהתחושה של רוב אזרחי המדינה היא של מיעוט, בגלל שההקצאה של הסיוע בדיור נראית להם מעוותת.

נחמן שי: לא פרופורציונאלית.

כרמל שאמה-הכהן: נושא נוסף שהיה בוועדות הכנסת, לרבות בוועדת הכלכלה, הוא דיור בר-השגה שנדחה עוד מזמן חקיקת הוד"לים, והממשלה הבטיחה לתת מענה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע התייחסות.

כרמל שאמה-הכהן: רפורמה אחרת מבורכת שהובלת ואתה מתחיל ביישומה זו הרפורמה במינהל מקרקעי ישראל – שאנחנו סוף סוף אחרי תהליך היישום פוגשים אותך בפעם הראשונה – ואני רוצה לדעת לאן הגענו.

כרמל שאמה-הכהן: נושא נוסף, שלי חשוב לשמוע את דעתך ואת פעולת משרדך בעניין, הוא הנושא של התחדשות עירונית – פינוי בינוי ותמ"א 38.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יודעים שהנושא תקוע ושצריך לחלץ את העגלה הזו, כי זה המענה הכי יעיל מבחינה סביבתית ומבחינה של לב אזורי הביקוש.

כרמל שאמה-הכהן: אני אהבתי את הפתרונות שהצגתם בשעתו – ראש הממשלה ואתה, במסיבת העיתונאים – לרבות שכירות מסובסדת ופרויקטים כאלה ואחרים.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע מה קרה בעניין הזה בארבעת החודשים שעברו.

כרמל שאמה-הכהן: אלה הדברים, ואחרי זה נפנה לחברי הכנסת שיזמו דיונים מהירים בעניין.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תפתח את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה, לפי הסדר, ידבר הנציג הנוסף של הממשלה, ואחרי זה חברי הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, כבוד השר.

אריאל אטיאס: בוקר טוב לכולם.

אריאל אטיאס: אני שמח על הדיון הזה בגלל שבאמצעות הדיון אפשר לראות מה קורה ולא רק מה הכותרות שקורה, וגם אפשר להפעיל מנופים כשצריך, על חלק ממקבלי ההחלטות שאצלם נמצאת היכולת לשנות עוד את הדברים.

אריאל אטיאס: דו"ח טרכטנברג, כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, נולד כתוצאה מהמחאה החברתית, שבה כתוצאה, בין היתר, ממחירי הדירות, יוקר המחייה – וכותרת: גם למי שיש דירה יקר לו לחיות כאן.

אריאל אטיאס: אבל זה התחיל ממחירי הדירות.

אריאל אטיאס: מחירי הדירות עלו בשנים האחרונות בצורה חדה כתוצאה מהתנגשות של היצע נמוך וריבית נמוכה, היסטורית, שלא היתה פה מאז קום המדינה.

אריאל אטיאס: היתה כאן ריבית של 0.5%, שמשולה ככסף בחינם, כמעט, שדחפה משקיעים פנימה.

אריאל אטיאס: בנוסף, היצע נמוך שנמשך על פני כמעט עשור, שהממשלות שיווקו פחות יחידות דיור והליכי היתרי הבנייה הארוכים.

אריאל אטיאס: מזה הגיע התהליך הזה, ואני חייב להגיד שזו לא הפעם הראשונה.

אריאל אטיאס: גם ביום שנכנסתי לתפקיד אמרנו: זה הדגל, זה הנושא, איתו אנחנו מתעסקים – להגדיל את היצע הקרקעות, כדי לנסות להוזיל את מחירי הדירות ולהקל על הזוגות הצעירים.

מירי רגב: מחיר הדירה ירד?

אריאל אטיאס: דקה.

כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע.

אריאל אטיאס: תני לי.

אריאל אטיאס: כמה דקות, אחרי זה תשאלי מה שצריך.

אריאל אטיאס: הגדלת ההיצע מתבצעת בפועל.

אריאל אטיאס: יש היום בישראל 77,000 יחידות דירות בבנייה – שוב, הגבוה ביותר.

אריאל אטיאס: זה לא בא כתוצאה מדו"ח טרכטנברג, אלא מעבודה קשה.

אריאל אטיאס: דו"ח טרכטנברג המליץ לאשר תכניות בהיקף של 196,000 יחידות דיור בחמש שנים.

אריאל אטיאס: בסדר.

אריאל אטיאס: אז בשביל זה הממשלה – עוד לפני דו"ח טרכטנברג – הקימה את הוד"לים, שזה מסלול עוקף שמיועד רק לדירות של המדינה, רק בקרקע של המדינה – עם אותם תנאים ואותם כללים – אבל מסלול מהיר יותר כדי לאשר את זה מהר יותר.

אריאל אטיאס: דיור להשכרה, שמופיע בדו"ח טרכטנברג, מבוצע משנת 2010 בהחלטות שהבאנו במועצת מינהל מקרקעי ישראל.

חנא סוייד: אז למה היה צריך את דו"ח טרכטנברג?

אריאל אטיאס: דקה.

אריאל אטיאס: עשינו עוד שיפור באוגוסט האחרון, במועצת מינהל מקרקעי ישראל, בדיור להשכרה, שלראשונה – דבר שאנחנו נאבקים עליו למעלה משנתיים – קרקע של המדינה צריכה לשרת את האזרחים ולא את הרווחים, ודרך זה העברנו מספר החלטות שמבוצעות, הלכה למעשה: הנחות של 70% בקרקע לדיור להשכרה, כדי לעודד את היזמים להיכנס פנימה – זה נותן להם תשואה – כולל שכירות מפוקחת, שהיזם לא יכול להעלות את המחיר כשמתחשק לו, ולא בכל שנה.

אריאל אטיאס: לייצר שוק שכירות משוכלל, כמו באירופה.

אריאל אטיאס: אלה דברים בביצוע.

אריאל אטיאס: אנחנו צריכים לעשות עוד השלמות.

אריאל אטיאס: אלו דברים שהתחילו לפני דו"ח טרכטנברג, אבל הדו"ח נתן להם דחיפה.

אריאל אטיאס: 50% הנחות בקרקעות בדירות שמיועדות לזוגות צעירים, או למי שזו דירה ראשונה בחייו.

אריאל אטיאס: אני אתייחס גם להערות שנשמעו פה.

אריאל אטיאס: זה בגדול העניינים של דו"ח טרכטנברג בדיור.

אריאל אטיאס: אני אגיד לכם מה חסר דו"ח טרכטנברג, ולכן אני שמח שזה עולה כאן:

אריאל אטיאס: דו"ח טרכטנברג רצה לטפל באנשים שעובדים קשה – מה שנקרא מעמד הביניים – ולא גומרים את החודש.

אריאל אטיאס: אבל דו"ח טרכטנברג שכח בצידי הדרך את האנשים שעובדים קשה ולא יכולים להתחיל את החודש, ואלה דיירי הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: תנאי הסף בדיור הציבורי לאנשים האלה, הוא לעבוד ולהרוויח 5,600 שקלים בחודש.

אריאל אטיאס: הגשנו המלצות עבור האנשים האלה.

אריאל אטיאס: אנחנו נביא את זה לכאן, ואני רואה שההמלצות האלה לא התקבלו.

אריאל אטיאס: אני נפגשתי עם פרופסור מנואל טרכטנברג.

מרינה סולודקין: למה התנגדת לחוקים שלנו - - - בנושא הדיור הציבורי?

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת סולודקין, הוא יתייחס - - -

אריאל אטיאס: אני אענה על הכל, כי בזה אני מסיים.

מרינה סולודקין: אבל הוא התנגד.

אריאל אטיאס: דו"ח טרכטנברג שכח בצידי הדרך,את האנשים שלא יכולים להתחיל את החודש.

אריאל אטיאס: אלה האנשים החלשים ביותר בחברה, אין להם סעד מלבד הממשלה.

אריאל אטיאס: הגשנו המלצה שלא עולה כסף חדש למדינה – לא צריך לקצץ בתקציב הביטחון, ולא צריך לריב עם אף אחד.

אריאל אטיאס: צריך לאפשר לנו – במכרזים שמשרד הבינוי והשיכון מוציא – שהיזם ישאיר בידי המדינה 5% מהדירות, פשוט וקל - -

מירי רגב: אז למה התנגדת לחוק?

אריאל אטיאס: - - ובדרך הזו אנחנו מפסיקים את שיכוני הסלמס והעוני ששמים את כל החלשים ברכבת של בניינים.

מירי רגב: אבל - - - בוועדת שרים לחקיקה, ריבונו של עולם.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: אבל אי אפשר - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני קורא אותך לסדר, פעם ראשונה.

מירי רגב: שני חוקים שעלו בוועדת - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מירי רגב, פעם שנייה - -

מגלי והבה: היא מהאופוזיציה - - -

כרמל שאמה-הכהן: - - את תקבלי זכות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: את יוזמת של הדיון ואת תקבלי זכות דיבור.

מגלי והבה: היא מהאופוזיציה, שכחת?

כרמל שאמה-הכהן: איזה אופוזיציה?

מגלי והבה: אז תן לה לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: האופוזיציה לא כזו מוצלחת.

מירי רגב: כשאני אצטרך דובר, אני אפנה אליך.

מגלי והבה: אני מת על ההצגות.

מירי רגב: זה שאנחנו בקואליציה זה לא אומר שיש לך את הזכות לדבר רק על - - -

מגלי והבה: מת על ההצגות שלכם – מצביעות בעד הממשלה, בעד הקיצוצים, בעד ההחלטות ובאים לעשות הצגות לקהל המכובד פה.

מגלי והבה: תהיו אמיתיות.

מירי רגב: כשאני אצטרך את - - -, אני אפנה אליך.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אני הערתי ואתה רואה איזה התקפה.

מגלי והבה: מי שרוצה לדאוג לציבור - - - נגד החלטות הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, זו בעיה של אופוזיציה וקואליציה כאחד.

אורלי לוי אבקסיס: הקול הזה צריך להישמע מהקואליציה, לא פחות מאשר מהאופוזיציה.

אורלי לוי אבקסיס: - -

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

אורלי לוי אבקסיס: - - היות ובקואליציה אתה יכול לשנות דברים, ובמקום לברך על כך, אתם מצרים על כך ומפרידים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מגלי והבה, פעם ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, פעם ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: - -

מגלי והבה: - - - רציתי להגיד לך.

מגלי והבה: לא שיניתם כלום.

כרמל שאמה-הכהן: - - שלושתכם, פעם ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מגלי והבה, פעם שנייה.

מגלי והבה: אני שמח שכל פעם שאני מגיע אליך: פעם ראשונה, שנייה ושלישית.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אתה תזמין את השלישית.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא להפריע לדיון.

מירי רגב: אצלך אין ראשונה, שנייה ושלישית.

מירי רגב: כשאתה מנהל דיון, אתה מייד מוציא החוצה.

מגלי והבה: - - - הערתי הערה אחת.

מגלי והבה: - - - מחליט פעמיים.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק.

מגלי והבה: אתה רוצה להחזיר לי על מה ששם, למעלה, עשיתי לך.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא זוכר שעשית לי אי פעם משהו רע.

מגלי והבה: טוב, תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני חייב לשמור על סדר הדיון.

אריאל אטיאס: ההמלצה הזו לא היתה בדו"ח טרכטנברג.

אריאל אטיאס: היו לנו ישיבות עם משרד האוצר על זה.

אריאל אטיאס: אני רוצה להדגיש: זה לא עולה כסף חדש לקופת המדינה – זה מניעת הכנסות מהמיליארדים שמינהל מקרקעי ישראל מעביר למשרד האוצר בסוף שנה משיווקי קרקעות.

אריאל אטיאס: זה צדק חברתי, ואם לא עושים את זה, זה עוול חברתי.

אריאל אטיאס: במקביל, יש 2,200 אנשים שממתינים לדיור ציבורי – אפשר בדקה להפסיק את ההמתנה על-ידי 30 מיליון שקל בשנה.

אריאל אטיאס: שיקבלו שכר-דירה ריאלי, כאילו הם דיירי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: עד אשר תהיה דירה.

אריאל אטיאס: עד שתהיה להם דירה.

אריאל אטיאס: זה בהחלטה של דקה.

אריאל אטיאס: הדו"ח אמר: 30 מיליארד שקל בחמש שנים.

אריאל אטיאס: מה זה 30 מיליון שקל, בשביל להפסיק את החרפה הזו שאנשים מקבלים פתק מהמדינה: מגיעה לך דירה, תמתין בתור.

אריאל אטיאס: - - -

מרינה סולודקין: 30 מיליון לא מספיקים.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת, מרינה סולודקין.

אריאל אטיאס: לכן, אני רואה שמה שעשינו לא עבד.

אריאל אטיאס: אני ביקשתי מחבר הכנסת דוד אזולאי להגיש הצעת חוק שתומכים בה חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה.

אריאל אטיאס: זה יוגש עכשיו – על הראש של הממשלה, ככל שהיא לא תקבל את עמדתנו בפרק ההמלצות.

אריאל אטיאס: - -

מירי רגב: איזו הצעת חוק?

אריאל אטיאס: - - בגלל שאסור לנו להשאיר את דיירי הדיור הציבורי - - -

כרמל שאמה-הכהן: על איזה חוק מדובר?

אריאל אטיאס: חוק שאומר ש-5% מהמכרזים - - -

איתן כבל: אדוני, אתה - - -

מרינה סולודקין: זה חוק של חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: - - - יש פה שני חוקים שנפלו.

מירי רגב: יש לזה - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: מה אתה מעלה חוק שכבר עלה - - -

מרינה סולודקין: זו צביעות.

כרמל שאמה-הכהן: פעם שנייה.

מירי רגב: - - -

מרינה סולודקין: כשלון.

מירי רגב: - - - ביטלת.

מירי רגב: אז אני לא מבינה?

מירי רגב: מה אתה לוקח חוק - -

כרמל שאמה-הכהן: אני אוציא אותך החוצה.

מירי רגב: - - ואתה מעלה אותו כיוזמה שלך?

מירי רגב: למה הפלת את זה?

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת רגב, מה הרצון הזה להפריע כל רגע?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין?

כרמל שאמה-הכהן: למה זה תורם?

דוד אזולאי: - - - זו לא יוזמה שלו, זו יוזמה שלי.

אריאל אטיאס: חברת הכנסת מירי רגב - -

מירי רגב: לא יאומן.

מרינה סולודקין: בגלל שזה צביעות.

אריאל אטיאס: - - סליחה, אני חייב לענות לך.

מירי רגב: אז תענה.

אריאל אטיאס: את החוק שאתם העלתם, אני אמרתי לכם אותו.

אריאל אטיאס: אני כתבתי לכם חצי ממנו.

מירי רגב: אז איפה הוא?

מירי רגב: למה הפלתם אותו בוועדת שרים לענייני חקיקה?

אריאל אטיאס: זה נפל בוועדת שרים לענייני חקיקה כי העיתוי לא היה מתאים, ועכשיו העיתוי מתאים - -

מירי רגב: תצמידו - - - תריצו את זה.

אריאל אטיאס: - - אנחנו נביא את זה דרך חבר הכנסת דוד אזולאי, כי אני רוצה שזה יעבור.

אריאל אטיאס: לא בשביל - - -

מרינה סולודקין: אתה אמרת שהחוק טיפש.

מירי רגב: אני לא מבינה איך החוק שלך?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא שמעתי שהוא אמר שהחוק טיפש.

מרינה סולודקין: הוא אמר.

מרינה סולודקין: יש בפרוטוקולים.

מירי רגב: לא יאומן.

מירי רגב: עד שהקואליציה מביאה חוקים אמיתיים, אז אתם מתנגדים לזה?

כרמל שאמה-הכהן: תגידו, מה יהיה עם המקהלה הזאת?

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להבין.

מרינה סולודקין: אנחנו חברות כנסת חברתיות, זו לא מקהלה.

מירי רגב: סליחה, מותר לנו להתייחס בנושא חשוב, שחיכינו לו הרבה זמן.

כרמל שאמה-הכהן: את ביקשת דיון?

כרמל שאמה-הכהן: אם תפריעי כל הזמן, הזמן יעבור.

מירי רגב: אני לא מפריעה, אני מתייחסת.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד שר התיירות, בבקשה, הבמה שלך.

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה, אדוני היושב ראש שהזמנת אותי, או שנתת לי אפשרות להופיע פה.

סטס מיסז'ניקוב: אני נמצא פה לא בגלל שסיימתי את כל המטלות שלי בתחום התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: אני גם לא נמצא פה כדי לגנוב הצגה מידידי, שר הבינוי והשיכון אריאל אטיאס, שעושה עבודה מאד ברוכה במשרד השיכון, ואין לי גם שום ויכוח איתו.

סטס מיסז'ניקוב: אני כבר מצהיר על זה כדי שכל העיתונאים שנמצאים פה לא יחשבו שזו איזה שהיא מלחמה פרטית ששר התיירות התעורר ברגל שמאל והחליט להתנפל על שר הבינוי והשיכון.

סטס מיסז'ניקוב: נהפוך הוא

אריאל אטיאס: ש"ס וביתנו.

עמיר פרץ: אם תתעורר ברגל שמאל, נברך על זה.

עמיר פרץ: יש לי הרגשה שאתה בכל יום קם על רגל ימין.

רוברט אילטוב: על רגל ימין.

רוברט אילטוב: רק על רגל ימין.

מרינה סולודקין: מרכז.

מרינה סולודקין: רק מרכז.

סטס מיסז'ניקוב: בינתיים, זה מה שקורה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

סטס מיסז'ניקוב: אני נמצא פה, רבותיי, כי אני חתום על מסמך הבנות עם ראש הממשלה ושר האוצר על כך שאנחנו מקדמים את חוק הדיור בדו"ח טרכטנברג, ובכך מתחילים, הלכה למעשה, לפתור את המצוקה החברתית שהתעוררה בקיץ וממשיכה ברגע זה.

סטס מיסז'ניקוב: לפחות צלע אחת מתוך שלושת הצלעות האלה צריך לקיים, על מה - - - חתום, ולכן אני נמצא פה.

סטס מיסז'ניקוב: אני אתחיל מכך שאתמול פורסם דו"ח ה-OECD.

סטס מיסז'ניקוב: שר האוצר מאד גאה בכך שאנחנו משתייכים, סוף סוף, ל-OECD.

סטס מיסז'ניקוב: אני מזכיר שזו עבודה קשה גם של הממשלות הקודמות, וביניהם אנוכי בכובע של יושב ראש ועדת הכספים, וסוף סוף התקבלנו בקדנציה הזאת ל-OECD, ועכשיו אנחנו מקבלים ביקורת מאותו ארגון שאנחנו משתייכים אליו.

סטס מיסז'ניקוב: מה כותב הארגון הזה?

סטס מיסז'ניקוב: שחלק ניכר מהדו"ח, הביקורת, על מדינת ישראל, מוקדש לתופעת התייקרות הדירות בישראל, שהפכה לבעיה מאיימת על היציבות הכלכלית של אזרחי המדינה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא אקרא את כל הדו"ח, אבל מה שנכתב שם, ואני הדגשתי את זה, שהרבה תכניות ממשלתיות נותנות העדפה ברורה למשפחות גדולות ותכניות שקהל היעד שלהן מוגדר בבירור.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא אפרש.

סטס מיסז'ניקוב: אני בטוח שכל הנוכחים פה מבינים למה מתייחס הדו"ח.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא חושב שדו"ח טרכטנברג זה תורה מסיני.

סטס מיסז'ניקוב: ממש לא.

סטס מיסז'ניקוב: יש לנו תורה אחת.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אני חושב שזו התחלה מאד יפה ומושכלת לטפל בבעיות שהתעוררו, או שהובאו לאג'נדה האזרחית – האג'נדה הציבורית – בקיץ, אבל הבעיות האלה נמצאות וצפות על פני השטח כבר זמן רב.

סטס מיסז'ניקוב: תחום הדיור הוא אחד התחומים החשובים ביותר שהתעוררו במחאה החברתית בקיץ, ואנחנו צריכים לטפל בזה ללא דיחוי.

סטס מיסז'ניקוב: דו"ח גולדסטון – "דו"ח גולדסטון" אני אומר – דו"ח טרכטנברג עושה ניסיון כן- - -

נחמן שי: אני חושב שאתם מתייחסים לזה אותו דבר.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקווה מאד שלא.

כרמל שאמה-הכהן: - - - מדבר על ההשוואה.

סטס מיסז'ניקוב: ההשוואה לא נכונה, ואני מצטער מאד על - - -

אורלי לוי אבקסיס: עד שמדברים חברתי, אתם לוקחים למדיני.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נחזור לחברתי.

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, אני מאד התגעגעתי לניהול הוועדות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקנא ביושב-ראש שמנהל ועדה כל-כך מעניינת כמו ועדת הכלכלה.

סטס מיסז'ניקוב: דבר אחד אני מבקש: grace, כי אני שכחתי איך להתמודד עם כל כך הרבה אנשים שנמצאים בחדר אחד, ולכל אחד יש הערות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מסיים ב-5 דקות ואני אומר הכול, ושוב פעם – המון תודה לך, אדוני היושב-ראש, שנתת לי את האפשרות הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: דו"ח טרכטנברג באמת עושה ניסיונות כנים כדי לטפל בבעיית מצוקת הדיור.

סטס מיסז'ניקוב: העובדה היא שיש התייחסות ל-27 מתחמים שמכילים 165,000 יחידות דיור שאמורות לקום, וזה שאפו למשרד השיכון שמטפל בדברים האלה.

סטס מיסז'ניקוב: יש התייחסות ל-14 מתחמים מוכרזים ל"פינוי בינוי" בהיקף של למעלה מ-8,200 יחידות דיור.

סטס מיסז'ניקוב: כל הדברים האלה נמצאים בדו"ח טרכטנברג.

סטס מיסז'ניקוב: יש התייחסות לעידוד בנייה בקרקעות מתוכננות, ומה קורה אם פתאום יש עיכוב בהתחלות בנייה בקרקע מתוכננת – יש הצעה להיטל עיכוב בנייה.

סטס מיסז'ניקוב: יש התייחסות להקלה בפיצול דירות.

סטס מיסז'ניקוב: יש התייחסות לטיפול בדירות ריקות – איך אפשר להחזיר אותן לשוק, ובסך-הכול יש כ-47,000 דירות ריקות.

סטס מיסז'ניקוב: זאת אומרת, יש פה ניתוח לעומק – איך אנחנו יכולים לפתור את מצוקת הדיור.

סטס מיסז'ניקוב: יש פה גם דברים אופרטיביים שמתייחסים לשני הסעיפים: קודם כל, דיור להשכרה לטווח ארוך.

סטס מיסז'ניקוב: דבר שני, דיור בר השגה.

סטס מיסז'ניקוב: דיור להשכרה לטווח ארוך – שם במפורש כתובים קריטריונים: מי זכאי לדירות בשכירות ארוכת טווח.

סטס מיסז'ניקוב: אבל לפני זה אני אומר שברישא של דו"ח טרכטנברג כתוב, ואני מצטט:

סטס מיסז'ניקוב: "בין חברי הוועדה היתה תמימות דעים, כי במתן הטבות – כל ההטבות – בנושא דיור, צריכה להינתן עדיפות לאוכלוסייה עובדת, אשר תורמת מזמנה ומרצונה וממרצה למדינה.

סטס מיסז'ניקוב: לב המחאה הציבורית מקורה בציבור עובד, אשר שירת בצבא ובשירות האזרחי ולמרות עבודתו ותרומתו חש כי המדינה לא מסייעת לו דיו בהשגת דיור בהישג ידו.

סטס מיסז'ניקוב: ולכן, הוועדה סבורה שיש לתת עדיפות לאוכלוסיות אשר ממצות את כושר ההשתכרות שלהן, אך שכרן אינו גבוה מאד ולכן עדיין הן מתקשות לעמוד בנטל הוצאות הדיור".

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, אצלנו, בחישוב פשוט, 37% מאלה שעובדים, מחזיקים את כל הנטל של 100% של אלה שלא עובדים, ולכן המצוקה החברתית.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, מעטים מחזיקים את הרבים, ולכן יש אי-שוויון של אנשים שלא יכולים גם לגמור את החודש וגם להתחיל את החודש.

סטס מיסז'ניקוב: בואו נתחיל מזה – שמעטים מחזיקים את הרבים.

סטס מיסז'ניקוב: זה כמו "הרזה והשמן" בציור של שר האוצר לשעבר.

מרינה סולודקין: שר התיירות סטס מיסז'ניקוב, למי אתה מסביר את זה?

סטס מיסז'ניקוב: לעצמי.

מרינה סולודקין: לחברים בקואליציה?

סטס מיסז'ניקוב: לעצמי.

סטס מיסז'ניקוב: חברת הכנסת מרינה סולודקין, תעזבי.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת מרינה סולודקין, אנחנו - - -

סטס מיסז'ניקוב: לא באתי לעשות פה פוליטיקה.

סטס מיסז'ניקוב: באתי לעשות - - -

מרינה סולודקין: - - - אני תומכת בשתי ידיים, אבל למי מסבירים?

סטס מיסז'ניקוב: חברת הכנסת מרינה סולודקין, ביקשתי GRACE של חמש דקות.

מגלי והבה: רק להצטלם.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, נא לא להפריע לשר.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך משהו, הערה לדיון: לא צריך את דו"ח טרכטנברג – לא לפני כן, ולא אחרי-כן.

יצחק וקנין: ואני אומר לך את זה – כל מה שאתה אומר, דנו פה וחרשנו אותו פה במשך שלוש שנים - -

קריאה: בכל הוועדות.

יצחק וקנין: - - ואני חושב שהשר אמר את זה לפני-כן: לא צריך את דו"ח טרכטנברג - -

יעקב אדרי: לא יצא כלום ממנו.

יצחק וקנין: - - כדי להביא את הפתרונות.

יצחק וקנין: הפתרונות הוצעו על-ידי משרד הבינוי והשיכון לפני כן, או על-ידי חברי כנסת.

יצחק וקנין: כל ההצעות האלה.

מירי רגב: ועדת הכספים.

יצחק וקנין: כל מה שהוא אומר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, גם חברים - - -

יצחק וקנין: לא באנו לעשות פה הצגות.

כרמל שאמה-הכהן: חברים.

כרמל שאמה-הכהן: ביקשת הערת ביניים, הערת.

כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע לשר התיירות סטס מיסז'ניקוב להמשיך לדבר.

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, אני בטוח שאני לא ממציא את הגלגל, והתמונה ברורה לכל חברי הוועדה המכובדת ולכל הנוכחים.

סטס מיסז'ניקוב: אני רק מחדד אותה, ואני מסביר גם למה אנחנו צריכים להתרכז באותם 37% שמחזיקים, בין היתר, - - - 100%.

סטס מיסז'ניקוב: בסופו של דבר, זו המצוקה החברתית של אותם 37%.

סטס מיסז'ניקוב: עכשיו, מה עשינו?

סטס מיסז'ניקוב: כמו שאמרתי, בדיור לטווח ארוך יש קריטריונים ברורים.

סטס מיסז'ניקוב: יש תנאי סף של 125% כושר השתכרות.

סטס מיסז'ניקוב: זה כתוב בדו"ח טרכטנברג, ולא צריך לפרש יותר מדי.

סטס מיסז'ניקוב: יותר מזה, בתוך חצי שנה ניתן להכניס לשוק, בדיור להשכרה לטווח ארוך, 970 יחידות דיור – בראש העין 300, בבאר שבע 180, ביבנה 400, וכך הלאה.

סטס מיסז'ניקוב: הבעיה מתעוררת כשאנחנו מדברים על דיור בר השגה.

סטס מיסז'ניקוב: שם, משום מה, הוועדה נתנה לפוליטיקאים להחליט לפי איזה - - - נלך: האם למסלול א', שיש שם תנאי סף של כושר השתכרות של, לפחות, 125% של שני בני זוג - - -

חנא סוייד: אדוני השר, עכשיו זה דו"ח טרכטנברג למתחילים?

חנא סוייד: מה עושים פה?

כרמל שאמה-הכהן: תן לו להציג את הטיעון שלו, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: שר בא לוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: או מסלול ב', חבר הכנסת סוייד.

סטס מיסז'ניקוב: עוד פעם: אני לא באתי לעשות פה פוליטיקה.

סטס מיסז'ניקוב: אתם רוצים לפתור בעיה?

חנא סוייד: - - - אנחנו כאן בדיון על ישום מסקנות דו"ח טרכטנברג.

חנא סוייד: אתה מרצה על דו"ח טרכטנברג - -

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מרצה.

חנא סוייד: - - שר הבינוי והשיכון אומר: לא צריך את דו"ח טרכטנברג.

חנא סוייד: אז צריך להבהיר בשביל מה אנחנו נמצאים כאן?

אריאל אטיאס: זה לא מה שאמרתי.

אריאל אטיאס: אמרתי - - -

סטס מיסז'ניקוב: תתאזר בסבלנות, חבר הכנסת סוייד.

חנא סוייד: אני מפרש את הדברים של השותף שלך לסיעה שלא צריך את דו"ח טרכטנברג.

סטס מיסז'ניקוב: תתאזר בסבלנות, חבר הכנסת סוייד.

סטס מיסז'ניקוב: עוד שלוש דקות.

סטס מיסז'ניקוב: אני אסיים את הטיעון שלי, ואתה חבר-כנסת סוברני, אתה יכול להחליט מה שאתה רוצה.

חנא סוייד: תפנה למסקנות.

סטס מיסז'ניקוב: אתם מכירים את שני המסלולים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא צריך לחדש לכם, ולא צריך להקריא לכם מה כתוב בשני המסלולים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו - - -

כרמל שאמה-הכהן: תציג את זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני אציג את זה עוד פעם.

סטס מיסז'ניקוב: בתנאי סף במסלול א' כתוב: מי שנכנס למסלול של זכאות לדיור בר השגה, הם רק אלה שעובדים ומשתכרים – לא מכניסים הכנסה, לא שיש להם הכנסה, אלא יש להם שכר על העבודה שלהם של 125% לשני בני זוג עובדים.

כרמל שאמה-הכהן: 125% זה היקף המשרה.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא יחס לשכר הממוצע במשק.

סטס מיסז'ניקוב: לא, זה היקף המשרה לשני בני זוג.

סטס מיסז'ניקוב: זה תנאי סף להיכנס לזכאות הזו – לדיור בר השגה.

סטס מיסז'ניקוב: קריטריון שני – אין תנאי סף.

סטס מיסז'ניקוב: יש תנאי סף רק למי שחסרה דירה והוא נמצא עד העשירון השביעי, שזה נמצא גם במסלול א'.

סטס מיסז'ניקוב: אבל שם הקריטריונים הם שמיצוי כושר ההשתכרות נותן 30 נקודות.

סטס מיסז'ניקוב: כל ילד, עד שלושה ילדים, נותן עשר נקודות, וכל שנת שירות צבאי נותנת עשר נקודות.

סטס מיסז'ניקוב: זאת אומרת, אין שם תנאי סף.

סטס מיסז'ניקוב: כולם באים ולפי הנקודות הם, מה שנקרא, "מתגלגלים" לזכאות הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו – אני מדבר עכשיו על המפלגה שלי, שאני מייצג אותה כמפלגת - - -

כרמל שאמה-הכהן: איזו מפלגה?

סטס מיסז'ניקוב: מפלגה מאד מאד קטנה - - -

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: בלי פוליטיקה.

אריאל אטיאס: הוא אמר שהוא לא בא לעשות פוליטיקה.

אריאל אטיאס: הוא מסביר למה זה לא פוליטיקה.

סטס מיסז'ניקוב: מאד קטנה, שנקראת "ישראל ביתנו" עם 15 מנדטים.

סטס מיסז'ניקוב: השותף השני, אחרי הליכוד וקואליציה - - -

אורלי לוי אבקסיס: שיברכו על זה – שגם המפלגה הזו וגם המפלגה הזו רוצים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תצאו מהקואליציה.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מרשים שהם יצאו מהקואליציה.

כרמל שאמה-הכהן: אל תוציאי אותם מהקואליציה.

קריאות: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הכול - - -

כרמל שאמה-הכהן: הם אחלה שותפים.

סטס מיסז'ניקוב: היושב-ראש כרמל שאמה, לא נותן לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - אני שומעת - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא הם, ולא הנציגים של המפלגה של השר השני שיושב לצידי.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו שותפים - - -

קריאה: שותפים טבעיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זאת הבעיה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי בגלל זה אין דירות?

כרמל שאמה-הכהן: גם אתם מוזמנים להיכנס לקואליציה, דרך אגב.

אורלי לוי אבקסיס: אולי גם בגלל שחבר הכנסת מאיר שטרית, שהיה שר השיכון, נתן לסוכנות היהודית לחלק דירות, בלי לצבור מלאי נוסף.

אורלי לוי אבקסיס: אז תבואי לחברך לסיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם רוצים מלחמות - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא כבר לא בקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: כולנו צריכים - - -.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זו בעיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: היא דיברה על מה שאתם עשיתם כשאתם הייתם - - -

מגלי והבה: אולי תעשי את מה שאבא שלך עשה - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שימו לב מה אנחנו - - -

קריאות: - - -

מגלי והבה: - - בנה דיור זול בכל המקומות.

מגלי והבה: במקום שתבואי בטענות לאחרים.

אורלי לוי אבקסיס: למה רבים?

אורלי לוי אבקסיס: שיתוף פעולה בין אופוזיציה לקואליציה יקדם את זה טוב יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אז קדימה.

מגלי והבה: לא, אני מסכים איתך - - - ואבא שלך בנה, ואלה לא - - -

אריאל אטיאס: - - - את אבא שלה.

אריאל אטיאס: עזוב את אבא שלה.

אריאל אטיאס: מה אתה רוצה - - -

מרינה סולודקין: אלה לא עושים כלום.

מגלי והבה: נכון.

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, תודה.

סטס מיסז'ניקוב: שמח אצלך, אדוני היושב-ראש בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: תמיד.

יצחק הרצוג: אולי נדבר על הבחירות ברוסיה.

יצחק הרצוג: אפשר גם על זה לדבר.

קריאה: - - -

מרינה סולודקין: בטוח שכמו ברוסיה.

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, לפני אימוץ דו"ח טרכטנברג חתמנו על הסכם הבנות – שאחד החתומים הוא ראש הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: שני, חתום שר האוצר, והשלישי, אני חתום כיוון שאני ניהלתי משא-ומתן – על כך שאנחנו מאמצים את מסלול א' - - - הדיור.

סטס מיסז'ניקוב: דהיינו, אחרי עשרות שנים אנחנו משנים קריטריונים לאלה שזכאים לדיור בר השגה, כשתנאי הסף אומר שמי שמגיע לכושר השתכרות של 125% - - -

יצחק וקנין: זה ערבים.

יצחק וקנין: נגד החרדים והערבים.

יצחק וקנין: בואו נשים את הדברים על השולחן - - -

כרמל שאמה-הכהן: למה נגד - - -?

יצחק וקנין: למה הפוליטיקה הזאת?

יצחק וקנין: ברצינות - -

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת וקנין - - -

יצחק וקנין: - - חברה, אתם מתחילים לעבור כל גבול - -

יצחק הרצוג: למה?

יצחק הרצוג: תשאל את הסטודנטים - - -

יצחק וקנין: - - זה הפך להיות פוליטיקה פה.

קריאות: - - -

סטס מיסז'ניקוב: זה נועד - - -

יצחק וקנין: זה הפך להיות פוליטיקה פה.

יצחק וקנין: תסלח לי, זה לא דיון.

יצחק וקנין: יש פה בעיה רצינית ואתם מטייחים אותה.

יצחק וקנין: תפסיקו, ברצינות.

יצחק וקנין: או שתקיימו פה דיון כמו שצריך, או שאני קם ויוצא מפה.

סטס מיסז'ניקוב: ידידי, מה לעשות?

סטס מיסז'ניקוב: מה לעשות?

סטס מיסז'ניקוב: - - -

יצחק וקנין: זה לא יכול להיות ככה.

יצחק וקנין: מה זה באנו לעשות פוליטיקה – חרדים וערבים.

סטס מיסז'ניקוב: לא.

סטס מיסז'ניקוב: לא.

יצחק וקנין: איזה נתונים אתה נותן?

יצחק וקנין: מאיפה אתה מביא את זה בכלל.

סטס מיסז'ניקוב: לא חרדים ולא ערבים - - -

יצחק וקנין: תסלח לי מאד.

סטס מיסז'ניקוב: אלה שמגיעים - - - אלה שעובדים - - -

יצחק וקנין: - - - איזה מין חוצפה זאת.

יצחק וקנין: כמה אני יכול לספוג - - -?

סטס מיסז'ניקוב: אלה שעובדים ומפרנסים את אלה שלא עובדים - -

יצחק וקנין: הם באים לעשות - - -

סטס מיסז'ניקוב: - - קודם כל זכאים לדיור.

סטס מיסז'ניקוב: לדיור ציבורי.

יצחק וקנין: מסמך הבנות – תראה אותו לטלוויזיה עוד 20 פעם.

מרינה סולודקין: איזה ויכוח יפה.

יצחק וקנין: - - - כל הכבוד.

סטס מיסז'ניקוב: זה מסמך ההבנות שראש הממשלה - - - רק רגע.

אריאל אטיאס: אני אענה - - -

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר.

יצחק וקנין: באמת חבר'ה.

יצחק וקנין: זה עובר כל גבול.

יצחק וקנין: אנחנו לא ילדים בכיתה א'.

סטס מיסז'ניקוב: זה מסמך ההבנות – עוד דקה – שראש הממשלה הבין את המצוקה האמיתית של החברה.

סטס מיסז'ניקוב: חתם על מסמך ההבנות ואני מאמין - - -

יצחק וקנין: אני משתדל לא לכעוס.

יצחק וקנין: אתה מדבר ומדבר - - -.

יצחק וקנין: אתה מדבר על גזענות.

סטס מיסז'ניקוב: - - - למה?

סטס מיסז'ניקוב: - -

יצחק וקנין: - - - חבר'ה, ברצינות.

סטס מיסז'ניקוב: - - יש חרדים שגם עובדים.

יצחק וקנין: זאת גזענות ממדרגה ראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: למה?

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת וקנין, אתה הרי עובד.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מגיע לכושר השתכרות של 125%.

מרינה סולודקין: זאת אחריות, לא גזענות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להגיד את זה, אדוני, שיש גם כאלה שעובדים - -

סטס מיסז'ניקוב: רק רגע - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - אתה יודע כמה אני מכבדת אותך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש בזה נימה של קצת גזענות, ואני מסכימה עם מה שאתה אומר - - -.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - להגיד שיש כאלה שעובדים - - -

מרינה סולודקין: לעבוד זה לא גזענות.

סטס מיסז'ניקוב: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ', אני לא מבין אותך.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, אני מבקש לסכם - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אסביר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם תיתן לי, אני אסביר.

סטס מיסז'ניקוב: אני הצגתי בעיה ש-37% מהאוכלוסייה עובדים ונמצאים במצוקה.

סטס מיסז'ניקוב: אחר-כך תסבירי.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה רוצה - - - אני אסביר עכשיו.

קריאה: - - -

יעקב אדרי: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ', איפה הגזענות פה?

יעקב אדרי: אני לא מבין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיד לך איפה.

סטס מיסז'ניקוב: רק רגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, אני מסכימה עם כל מילה - - -, אבל אני חושבת - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ', פעם ראשונה.

סטס מיסז'ניקוב: תני לי לסכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתחיל מפעם שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: פעם שנייה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הפוך.

סטס מיסז'ניקוב: תני לי לסכם.

חנא סוייד: אדוני השר, אתה התחלת - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנא סוייד, פעם ראשונה.

חנא סוייד: ה-OECD - - -.

חנא סוייד: רגע, הערה - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנא סוייד, פעם שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: לא יהיה פה בלגן.

קריאות: - - -

חנא סוייד: לא, אני מבקש שיבהיר.

כרמל שאמה-הכהן: הדיון מתחיל להתפזר.

חנא סוייד: אתה התחלת בציטוט של ה-OECD.

חנא סוייד: ה-OECD אומר שלמצוקת הדיור - -

קריאה: - - -

כרמל שאמה-הכהן: הנה, הוא מבקש עוד דקה.

חנא סוייד: - - יש צבע, טעם, ריח והיא מגזרית, ואתה מדבר נגד זה לחלוטין – דווקא למגזרים שיש להם בעיות, אתה מדבר, כמו שהעירו לך כאן, בצורה, אני לא רוצה להגיד גזענית - -

סטס מיסז'ניקוב: למה?

חנא סוייד: - - אבל מדבריך אפשר להבין שדווקא המגזרים שסובלים מבעיה, לא צריך לטפל בהם.

סטס מיסז'ניקוב: ממש לא.

חנא סוייד: זה מה שאני הבנתי.

סטס מיסז'ניקוב: לא דיברתי על אף מגזר.

סטס מיסז'ניקוב: דיברתי על 37% שעובדים.

כרמל שאמה-הכהן: תנו לשר מיסז'ניקוב.

כרמל שאמה-הכהן: דרושה לו דקה לסכם ולסיים.

עמיר פרץ: אדוני, יש לי הצעה לסדר: להחזיר את הדיון לממשלה.

עמיר פרץ: אחר-כך שיבואו אלינו.

עמיר פרץ: נראה לי שהם - - -

יצחק הרצוג: שיחליטו.

עמיר פרץ: מה?

יצחק הרצוג: שיחליטו ביניהם.

עמיר פרץ: כן.

יצחק הרצוג: בדיוק.

יצחק הרצוג: הרי הם עושים פוליטיקה על הגב של כולנו, וכל מי - - -.

יצחק הרצוג: שניהם רבים כמו חתולים - - -

אריאל אטיאס: מי זה ההם?

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת הרצוג, אני זוכר שאתה ישבת מולי בישיבת הממשלה, ותמכת בשתי ידיים בכל ההצעות של הממשלה הזאת.

יצחק הרצוג: להיפך.

מגלי והבה: באמת?

יצחק הרצוג: הפוך.

יצחק הרצוג: נכון, אני תמכתי בכל הצעה שאתה הבאת - - -

קריאה: - - - שכר מינימום.

סטס מיסז'ניקוב: עזוב.

סטס מיסז'ניקוב: אני מציע שלפחות אתה לא תעיר הערות.

יצחק הרצוג: אין לי מה - - -.

יצחק הרצוג: סליחה, עם כל הכבוד לך אדוני - -

סטס מיסז'ניקוב: אתה ישבת מולי ותמכת בשתי ידיים, שאני - - -

יצחק הרצוג: - - אני דיברתי עשרות פעמים בממשלה על דיור ציבורי, ואתם הצבעתם נגד והפרטתם.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת הרצוג, בוא ניתן לו לסיים.

יצחק הרצוג: המפלגה הכי מפריטה במדינה והכי קפיטליסטית, זו שלך.

יצחק הרצוג: חוץ מזה, מה קורה בבחירות ברוסיה?

כרמל שאמה-הכהן: מה זה קשור לבחירות ברוסיה?

יצחק הרצוג: לא, סתם.

סטס מיסז'ניקוב: פעם שנייה שאני שומע הערה גזענית - -

יצחק הרצוג: לא גזענית.

יצחק הרצוג: זה מה שאמר - - -

סטס מיסז'ניקוב: - - מאוד קנטרנית.

סטס מיסז'ניקוב: פעם שנייה שאני שומע הערה גזענית, דווקא מבן-אדם נאור או שחושב את עצמו לנאור.

יצחק הרצוג: לא, אני מדבר על מה שהמנהיג שלך אמר.

קריאה: הוא חושב שהוא נאור - - -

סטס מיסז'ניקוב: זה בדיוק מה שאני אומר.

יצחק הרצוג: על מה שהמנהיג שלך אמר.

סטס מיסז'ניקוב: אתה יודע מה?

סטס מיסז'ניקוב: תתבייש לך.

יצחק הרצוג: הוא דיבר על הבחירות של ראש ממשלת רוסיה, ולדימיר פוטין, נכון?

סטס מיסז'ניקוב: אתה צריך להתבייש.

רוברט אילטוב: אנחנו שמענו את ההתבטאויות הגזעניות שלו, לא פעם אחת.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת הרצוג, מספיק.

סטס מיסז'ניקוב: בושה וחרפה שככה מתנהג בן של נשיא המדינה.

רוברט אילטוב: לגבי חברים שלו במפלגה - - -

יצחק הרצוג: נכון שהמנהיג שלך דיבר - - -

סטס מיסז'ניקוב: בושה וחרפה.

יצחק הרצוג: המנהיג שלך דיבר על הבחירות ברוסיה, לא?

קריאה: מה זה קשור - - -?

קריאות: - - -

סטס מיסז'ניקוב: אגב, ההערה של חבר הכנסת הרצוג, לא חריגה – לגבי רוסים ופעם לגבי מרוקאים ופעם לגבי כל דבר - - -.

סטס מיסז'ניקוב: בושה וחרפה, חבר הכנסת הרצוג.

סטס מיסז'ניקוב: אדם נאור.

מרינה סולודקין: גנבת.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש פה כמה דיונים במקביל אם לא שמתם לב: יש דיון בין שר הבינוי והשיכון אטיאס לחברת הכנסת מירי רגב.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני מבקש מכולם להירגע.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה להוציא אף-אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אבל השר מיסז'ניקוב, ביקשנו לסכם ולסיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מסכם.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

סטס מיסז'ניקוב: אם יתנו לי.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת רגב, להזכיר לך - - -

מירי רגב: מה עכשיו?

כרמל שאמה-הכהן: די.

סטס מיסז'ניקוב: על פי ההצבעה בממשלה, ב-15 לנובמבר - - -

דוד אזולאי: אני מבקש שיפסיקו להזכיר את הדורות הראשונים.

דוד אזולאי: בואו נתעסק עם הדורות הנמצאים כאן.

אריאל אטיאס: מה עם הדיור הציבורי?

מירי רגב: תיכף נדבר על הדיור הציבורי.

מירי רגב: על הכסף של הדיור הציבורי.

קריאות: - - -

מירי רגב: זה הדיון המהיר שלנו היום.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הדיון על זה, על דו"ח טרכטנברג – בשעה 11 מתחילים לדבר על הדיור הציבורי.

יעקב אדרי: אגב, כשתסגור את המצלמה יתחיל להיות דיון ענייני.

יעקב אדרי: אני מבטיח לך.

סטס מיסז'ניקוב: על פי החלטת הממשלה ב-15 לנובמבר, שר האוצר חתם על צו שמאפשר, סוף סוף, לחלק קרקע מוזלת לדיור להשכרה ולדיור בר השגה.

סטס מיסז'ניקוב: מאז עבר חודש.

סטס מיסז'ניקוב: אני שלחתי בשבוע שעבר מכתב להעמיד את נושא הדיור להצבעה ולדיון בממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: חודש ימים עבר, ועד עכשיו זה לא נעשה.

סטס מיסז'ניקוב: שר האוצר עושה עוול - -

מרינה סולודקין: בושה.

סטס מיסז'ניקוב: - - בזה שהוא לא מעמיד את הנושא הזה לדיון בממשלה, ואני קורא לו, מעל במה זו, אדוני היושב-ראש: לשים, כבר בשבוע הבא, את נושא הדיור, על פי המוסכמות האלה, כדי לפתור את המצוקה החברתית, אשר אנחנו עדים - - -.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

דוד אזולאי: למה אתה לא מכנס מסיבת עיתונאים ואומר את הדברים האלה?

דוד אזולאי: למה צריך לבוא לוועדת - - -

קריאה: הנה הוא בא לוועדת - - -

קריאות: - - -

סטס מיסז'ניקוב: זה מה שעשיתי, כיוון שאני יזמתי את הדיון.

אריאל אטיאס: זו עסקה בין הליכוד לביתנו.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אין שום עסקאות.

אריאל אטיאס: אין פוליטיקה פה היום.

כרמל שאמה-הכהן: אין עסקאות בין הליכוד לביתנו.

דוד אזולאי: עד עכשיו לא היתה - - -

מירי רגב: אין עסקאות – רק בין חברי-כנסת - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בינתיים יש אנשים שאין להם דירות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי גם - - -

רוברט אילטוב: רגע, מה רק ש"ס יכולה - - - עסקאות עם הליכוד?

רוברט אילטוב: אני לא מבין.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, אתה רוצה להתייחס או שנעביר לחברי-הכנסת את זכות הדיבור?

אריאל אטיאס: תן להם.

אריאל אטיאס: אני חושב שהדיון פה, הרבה יותר רחב מהנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: ראשון הדוברים, חבר הכנסת דב חנין.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני אנסה להיות ממוקד ואני רוצה להעלות שלושה דברים: התופעה הראשונה שאנחנו שמים אליה לב, היא תופעה של התחלת ירידת מחירים בשוק הדיור.

דב חנין: אני רוצה להפנות את תשומת-לב כולנו לזה שלא מדובר בירידת מחירים בגלל התרחבות הפתרונות - -

יעקב אדרי: בגלל שלא קונים.

קריאה: בגלל שלא קונים.

קריאות: - - -

דב חנין: - - אלא בירידת מחירים בגלל התרחבות הבעיה - -

יעקב אדרי: אין אפשרויות לקנות.

דב חנין: - - לכן, עמיתיי חברי-הכנסת, אנחנו נמצאים במציאות מדאיגה של היווצרות משבר ביקושים.

דב חנין: משבר ביקושים הוא תופעה מדאיגה ומסוכנת.

דב חנין: ה-OECD מתייחס לזה.

דב חנין: קוראים לזה "בועת נדל"ן".

דב חנין: המשמעויות של זה יכולות להיות הרות אסון, לא רק לתחום הדיור, אלא בכלל לכלכלת ישראל.

דב חנין: הדבר הזה מחייב הבנה שבתחום הדיור, מה לעשות – כמו בכל העולם, גם אצלנו – כלכלת השוק לא עובדת.

דב חנין: ומה שצריך זו מעורבות מדינה, כמו בארצות-הברית, צרפת, גרמניה.

דב חנין: בכל מקום רואים שהשוק בתחום הזה לא עובד.

דב חנין: יש סיבות למה הוא לא עובד: המדינה צריכה להיות מעורבת.

דב חנין: המדינה צריכה לפעול ולייצר פתרונות.

דב חנין: מה המדינה צריכה לעשות, קודם כל?

דב חנין: לבנות בנייה ציבורית.

דב חנין: מדינת ישראל ידעה לבנות בנייה ציבורית בהיקפים עצומים בעבר, וכך רוב האנשים שהגיעו לארץ הזאת מצאו לעצמם פתרונות דיור וגרים בדירות ולא במעברות, ואת אותו מנגנון צריך לעשות גם עכשיו.

דב חנין: השנייה, כשאני מדבר על בנייה ציבורית, אני מדבר, ראשית, על בנייה של דיור בר השגה.

דב חנין: דיור בר השגה, בהחלט, להשכרה.

דב חנין: המטרה שלי היא להגיע למצב, כמו שקורה בהרבה מאד מערי אירופה המהוללות והמפותחות ביותר, כמו אמסטרדם, למשל – עיר שהביקושים בה, הם לא פחות מאשר בתל-אביב.

דב חנין: אבל רוב האנשים גרים שם בדיור בר השגה שהוא דיור עירוני או ציבורי, וזה מה שצריך להיות אצלנו.

דב חנין: אם זה נכון לאמסטרדם, זה יכול לקרות גם לתל-אביב.

דב חנין: אני מצטער על כך שהממשלה לא קבעה בחוק הוד"לים, שכל תכנית וד"לית - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: - - לפחות, תותנה בזה שחלק משמעותי מתוכה יהיה דיור בר השגה.

דב חנין: השלישית, דיור ציבורי.

דב חנין: שר הבינוי והשיכון צודק במאה אחוז – ועדת טרכטנברג השאירה את נזקקי הדיור הציבורי מאחור.

דב חנין: יש אלפי זכאים בתור.

דב חנין: אנשים ממתינים שנים, על בסיס קריטריונים בלתי אפשריים.

דב חנין: מאד גבוהים.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים.

דב חנין: אני מסיים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, נא לסיים.

כרמל שאמה-הכהן: משפט אחרון.

דב חנין: אבל אני מסיים.

כרמל שאמה-הכהן: משפט אחרון.

דב חנין: אני לא דיברתי על הבחירות ברוסיה.

דב חנין: תן לי עוד שתי דקות.

דב חנין: אני מדבר לעניין.

כרמל שאמה-הכהן: - - - תספור כמה חברי כנסת יש פה, ויש אורחים.

כרמל שאמה-הכהן: אז בבקשה - - -

דב חנין: בסדר, אני מדבר לעניין.

דב חנין: אני אסיים.

דב חנין: אני הזמנתי את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: גם ביקשת לדבר ראשון - - -

מירי רגב: אנחנו הזמנו את הדיון - - -

דב חנין: אנחנו ביקשנו את הדיון.

קריאות: - - -

דב חנין: דקה וחצי.

כרמל שאמה-הכהן: לא דקה וחצי.

כרמל שאמה-הכהן: משפט אחרון, חבר הכנסת חנין.

קריאה: למי שאין דירה זה מאד מעניין מה שקורה פה.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד אנשים שרוצים לדבר, אדוני, ואם תעיר עוד פעם תמצא את עצמך בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: שמעת?

דב חנין: אלפי זכאים בתור, קריטריונים בלתי אפשריים ויש המון כסף.

דב חנין: מכרו 37,000 דירות לפי נתוני הכנסת – איפה 2,075,000,000 מיליארד שקל?

דב חנין: הלכו לסוכנות ולמשרד האוצר.

דב חנין: אני מסכים עם סגן שר האוצר יצחק כהן, שצריך לדרוש את הכסף מהסוכנות – מיליארד שקל בחזרה.

דב חנין: - - -

מרינה סולודקין: איפה חברי הכנסת לשעבר, רן כהן ושבח וייס?

דב חנין: אני גם אומר שצריך להחזיר 438 מיליארד שקל שנמצאים היום בקופת האוצר - - -

כרמל שאמה-הכהן: טוב, תודה רבה חבר הכנסת חנין.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: - - -

דב חנין: ואני חושב שצריך להפשיר 187 מיליון שקל - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת חנין.

כרמל שאמה-הכהן: פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית – נא להוציא את חבר הכנסת חנין.

דב חנין: - - שנמצאים היום בקופות החברות הציבוריות.

דב חנין: - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אזולאי, זכות הדיבור שלך.

דב חנין: - - אנחנו צריכים להבטיח שגם הכספים שנמצאים במשרד השיכון - -

כרמל שאמה-הכהן: נא להוציא אותו, ביקשתי.

דב חנין: - - לא ישמשו לבניית כבישים בהתנחלויות.

כרמל שאמה-הכהן: אני מצטער שנתתי לך לדבר ראשון.

כרמל שאמה-הכהן: בפעם הבאה שתבקש הקלות, תקבל יחס בהתאם.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: (חבר הכנסת דב חנין יוצא ממליאת הוועדה.

דב חנין: )

כרמל שאמה-הכהן: תודה, חבר הכנסת אזולאי בבקשה.

מגלי והבה: אבל למה להוציא אותו?

מגלי והבה: - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, ככה.

כרמל שאמה-הכהן: כשהיושב-ראש מבקש להיות בשקט, אדם צריך לשמור על הסדר.

יעקב אדרי: אחד מחברי הכנסת הכי מסורים.

קריאה: למה הוא יוצא?

מגלי והבה: תישאר, תישאר.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אל תדאגו.

כרמל שאמה-הכהן: הוא רק נהנה מזה, ממילא הוא צריך ללכת לכנס באשדוד.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע מה קורה איתו, תאמינו לי.

כרמל שאמה-הכהן: הוא ניגש אליי, אמר לי: תן לי לדבר ראשון כי אני ממהר לכנס באשדוד.

כרמל שאמה-הכהן: נתתי לו, ואני מבקש ממנו להפסיק לדבר וכבר איבדתי שליטה עליו.

רוברט אילטוב: הוא פשוט מאחר לכנס אז הוצאנו - - -

חנא סוייד: תעזוב, זה לא פייר מה שאתם עושים.

מירי רגב: נכון.

חנא סוייד: הוא דיבר לעניין - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה הקשר?

כרמל שאמה-הכהן: יש זמן דיבור, חבר הכנסת חנא סוייד.

חנא סוייד: בסדר.

מרינה סולודקין: הוא גם חברתי.

מרינה סולודקין: נטו.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אזולאי, כל אחד ידבר פה בקצרה כי יש הרבה משתתפים.

כרמל שאמה-הכהן: מה לא ברור?

כרמל שאמה-הכהן: עיניכם לא רואות?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין את זה?

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך שלצערי הרב, אמנם לא התכוונת אבל נפלת באיזושהי מלכודת, שניצלו את הבמה הזאת כדי להציג פה הישגים, וחבל שכך.

דוד אזולאי: זה לא היה תפקיד הוועדה.

דוד אזולאי: באנו לכאן לשמוע על מה שקורה בדו"ח טרכטנברג בכל מה שקשור בנושא הדיור.

דוד אזולאי: אחד הדברים, שלצערי הרב אמרו את זה גם קודמיי, וחייבים להגיד: זאת המציאות.

דוד אזולאי: נכון שיש ירידה במחירי הדירות, אבל המחירים יורדים בגלל שיש כרגע הקפאה והמתנה בציבור הרחב שהמצב כל-כך לא ברור.

דוד אזולאי: לכן, אני חושב שאם צריך כרגע לעשות פעולה, אזי נדרש לזרז קבלת החלטות ולשחרר חסמים על-מנת לאפשר לאותם אנשים שממתינים – לרכוש דירות, והם לא רוכשים מאותה הסיבה.

רוברט אילטוב: הם לא רוכשים בגלל הריבית הגבוהה.

דוד אזולאי: הדבר השני, הבעיה הכי קשה היא נושא המשכנתאות.

דוד אזולאי: לצערי הרב, חלק גדול מהמשכנתאות לא מנוצלות היום על-ידי הציבור בגלל הריבית הגבוהה.

דוד אזולאי: אני חושב שגם פה צריך לנקוט באיזשהו צעד על-מנת להוריד את הריבית כדי לאפשר לזוגות צעירים לנצל את זכותם למשכנתה ובכך לתת להם ולאפשר להם לרכוש דירה.

דוד אזולאי: הדבר הנוסף הוא - -

אריאל אטיאס: הדיור הציבורי.

דוד אזולאי: - - הדיור הציבורי, כפי שאדוני אמר.

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לכם: הרבה זמן לפני טרכטנברג – ואני רוצה להזכיר למי ששכח – מי שהעלה, איתר וזיהה את בעיית הדיור במדינת ישראל היה שר הבינוי והשיכון, ואני אומר את זה לא מפני שהוא איש סיעתי – הדברים הם מן המפורסמים - - -

מרינה סולודקין: אבל זה לא נכון.

דוד אזולאי: את יכולה להגיד "לא נכון" - - -

מרינה סולודקין: אבל זה לא נכון.

דוד אזולאי: אבל אז אנחנו גרמנו כמעט למשבר - - -

מרינה סולודקין: מי בנה את ההוסטלים?

מרינה סולודקין: - -

מירי רגב: כמעט, כמעט.

מרינה סולודקין: - - מי בנה מקבצי דיור?

מרינה סולודקין: - -

קריאות: - - -

מרינה סולודקין: - - מי דורש דיור ציבורי?

מרינה סולודקין: זו לא ש"ס.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת סולודקין.

אריאל אטיאס: - - - מה קרה לך?

אריאל אטיאס: הוסטלים זה - - -, מה נסגר איתך?

דוד אזולאי: - - - אם את רוצה להפריע לי, אני גם יודע להפריע.

מרינה סולודקין: זה לא קרה, אמרת שהחוק טיפש.

דוד אזולאי: אני לא אפריע לך, אבל אנחנו כמעט גרמנו למשבר, ואז היתה החלטה לתת תוספת של 100,000 שקל מענק לכמה ישובים בפריפריה ואני מקווה שהשר ירחיב את אותם ישובים, על-מנת לאפשר את המענק של 100,000 שקל.

מירי רגב: איפה זה עומד היום?

אריאל אטיאס: אנשים לוקחים את זה, זה עובד.

דוד אזולאי: זה מיושם.

יעקב אדרי: מעניין כמה מימשו את זה?

קריאה: אף-אחד - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, חברים.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם.

קריאות: - - -

מירי רגב: לא מממשים את זה כי לא בונים.

מירי רגב: כי אתה לא יכול - - -

אריאל אטיאס: - - - רשימה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא דיור ציבורי.

יצחק הרצוג: דיור בר-השגה.

אריאל אטיאס: מי שקונה דירה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: דיור בר-השגה זה לא דיור ציבורי - - -

קריאה: זה גם וגם.

קריאה: זה שני דברים נפרדים.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני קורא לחבריי: הכנתי הצעת חוק לסיוע של משרד הבינוי והשיכון, ואני מבקש מכם להצטרף.

דוד אזולאי: נעשה את זה ביחד, כולנו, אופוזיציה וקואליציה - -

יעקב אדרי: מה ההצעה?

מירי רגב: 5%.

מירי רגב: אני אתן לך את ההצעה, היא נמצאת פה.

דוד אזולאי: - - ונעמיד לגבי הדיור הציבורי 5% - -

מרינה סולודקין: זה שלנו.

אריאל אטיאס: הכול ביחד.

דוד אזולאי: - - בבקשה, אני רוצה להניח את זה עוד השבוע, בעזרת ד'.

דוד אזולאי: - -

מירי רגב: לא יאומן.

דוד אזולאי: האמינו לי, זה יהיה מאבק אמיתי.

דוד אזולאי: לא תהיה הצעת חוק פופוליסטית שמניחים אותה בכדי להביך את הקואליציה ולהגיד: הנה הנחתי.

דוד אזולאי: אנחנו רוצים לקדם את החקיקה הזאת.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, אני חושב שזה מאד מכובד לנו ששני שרים מופיעים היום בישיבה כל-כך חשובה.

עמיר פרץ: נכון שזה בעייתי לראות שני שרים מתמודדים בשאלת סוג הפתרונות, כי בכל זאת אנחנו מגיעים לוועדת כנסת, אנחנו אמונים - - -

אריאל אטיאס: אין התמודדות, הכול בסדר.

עמיר פרץ: מה?

אריאל אטיאס: שמעת אותי - - - על משהו?

עמיר פרץ: לא.

עמיר פרץ: מה זה מתמודד?

עמיר פרץ: לא התכוונתי: מתקוטט.

עמיר פרץ: התכוונתי שלך יש עמדה מסוימת ולשר התיירות יש עמדה אחרת וזה לגיטימי.

עמיר פרץ: רק אנחנו כוועדת כנסת אמורים להתמודד מול החלטות ממשלה – הממשלה מביאה החלטות.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך, אדוני שר הבינוי והשיכון: הרי בכל מחלה קשה, הסימפטומים הקטנים מצביעים על המחלה, ואני בטוח שבניסיון שלך לפתור את בעיית הילדים ההומלסים בירושלים, לפי לדעתי לא - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא רק בירושלים.

עמיר פרץ: מה?

אורלי לוי אבקסיס: יש ילדים הומלסים, לצערי הרב, בכל רחבי הארץ.

עמיר פרץ: אני שמעתי.

עמיר פרץ: בסדר, גברתי.

עמיר פרץ: אני מתייחס למה שקראתי בעיתונות לגבי ההודעה של שר הבינוי והשיכון שהוא בכל מקרה ימצא פתרונות דיור לילדים חסרי בית שנמצאים היום ברחוב.

עמיר פרץ: אין לי ספק שהם לא דנים על דו"ח טרכטנברג.

עמיר פרץ: נראה לי שאם היינו הולכים לשיחה עם אותם ילדים, שהם השתקפות המצוקה הישראלית ושל הכישלון הממשלתי של הממשלות לדורותיהן, אני בטוח שלא היינו מוצאים דו"ח מעמיק על דיור בר-השגה ולא על דיור ציבורי ולא על ההחלטה שלך לאלץ תמהיל דירות בבנייה, וזה נכון.

עמיר פרץ: ועל שיווק קרקעות - - - קרקע לפי המשתמש ולא לפי מחיר הקבלן – כל ההצעות האלה הן הצעות מובנות, אחת לאחת, אחת משלימה את השנייה.

עמיר פרץ: בסוף, אותו אדם שממתין לדיור הציבורי שואל: מה איתי?

עמיר פרץ: איזה יופי, איזה דיונים.

עמיר פרץ: אותו ילד שאין לו היום בית, שואל: מה איתי?

עמיר פרץ: מה התפקיד שלנו?

עמיר פרץ: לבוא עכשיו ולהתמודד רק עם השאלה: האם העלות היחסית של המשכנתה או של השכירות גדולה יותר, עם יכולת של העובד המשתכר לעמוד בה או לא? הרי כולנו חוטאים.

עמיר פרץ: הרי המשכנתה – באותה תפיסת עולם של מס הכנסה שלילי – היתה צריכה להיות מס משכנתה שלילי; מה זה אומר?

עמיר פרץ: שאדם ישלם חלק יחסי מההשתכרות שלו ולא כללים שהם רק ב-125%.

עמיר פרץ: אפשר להגיש תכנית מפורטת.

עמיר פרץ: - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים.

עמיר פרץ: אני מסיים, אדוני.

עמיר פרץ: - - אני חושב שהתופעה של ירידת המחירים מצביעה על כך שהכישלון יכול להיות כישלון, מה שנקרא: חטא על פשע.

עמיר פרץ: אם חס-וחלילה נמצא את עצמנו במצב שבסוף יסתבר שרוב אזרחי ישראל החליטו שהם, מה שנקרא, לא מוכנים להיות יותר פראיירים, ולא מוכנים להיות חלק מהדרמה הזאת של "בועת נדל"ן" שהולכת ומתפתחת, והחליטו שעדיף להם לגור בדירת חדר אצל ההורים או בשיתוף פעולה כזה ואחר, - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

עמיר פרץ: אני מסיים.

כרמל שאמה-הכהן: - - - כשאתה מסיים.

עמיר פרץ: - - ויהיה מצב, לצערנו הרב, שהזוגות הצעירים לא ימצאו פתרונות וגם שוק הדיור יצור מצב שבו - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

עמיר פרץ: מילה, אדוני.

עמיר פרץ: - - ואני מכוון לדברי שר התיירות ולדברי שר הבינוי והשיכון.

עמיר פרץ: אנחנו יכולים להימצא בתופעה של אשראי מסופקים שמסכן את יציבות הבנקים, כי חלק גדול מהשקעות הבנקים זה מול עלות הנדל"ן ויש פה ראייה כוללת.

עמיר פרץ: - -

יעקב אדרי: גם הקבלנים.

עמיר פרץ: - - בואו נחזיק את השור בקרניו היום וניתן פתרונות אמיתיים.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, הדיון מאד חשוב.

מרינה סולודקין: שמענו שני שרים ואני אגיד לכם: שמעתי את שר הבינוי והשיכון ולא נהניתי בכלל, בגלל שהוא לא אמר לנו - - -

עמיר פרץ: הוא לא בא - - -

אריאל אטיאס: ולא בפעם הראשונה.

מרינה סולודקין: בסדר, אני מבינה את הרמזים העבים.

מרינה סולודקין: אנחנו גדלנו לקרוא בין השורות.

מרינה סולודקין: חבר'ה, אתם לא יודעים מה זה לקרוא כל הזמן בין השורות.

מרינה סולודקין: אדוני השר, אתה בלמת את כל החקיקה הפרטית בנושא הדיור הציבורי במשך שנתיים וחצי - -

מירי רגב: ש"ס לא יזמה את זה.

מרינה סולודקין: - - ובגלל זה אנחנו אומרים לך שאתה לקחת, עכשיו, את הרעיון שלי ושל חברת הכנסת רגב לבנות 5%, זה לא מספיק.

מרינה סולודקין: אני שמחה שאנחנו משפיעים עליך, למרות שאתה אומר שהחוקים שלנו טיפשיים – שמעתי את זה גם מהשר נאמן – ובעוד עשר שנים הוא יגיד שהכול בסדר - - - ודווקא הוא יזם.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת סולודקין, השר לא אמר אף-פעם על החוקים שלך שהם טיפשיים; את חוזרת על זה כמה פעמים.

אריאל אטיאס: - - -

מרינה סולודקין: אנחנו ניקח את הפרוטוקול - - -

אריאל אטיאס: דבר נוסף, אני הבאתי לכם את החוקים שאת וחברת הכנסת רגב הגשתם.

מירי רגב: אז מה הבעיה לאשר אותם?

מירי רגב: - - -

אריאל אטיאס: - - -

מרינה סולודקין: איזה סיפור.

מרינה סולודקין: אני 15 שנה בכנסת ואתה הבאת לי.

מירי רגב: - - - תיכף תספר לי איזה חוקים אלה היו - -

אריאל אטיאס: בסדר.

מירי רגב: - - כי - - - של ש"ס הרי, הם מצילי האומה והליכוד אף-פעם לא מביא דברים חשובים לציבור, אז הגיע הזמן שנדע את האמת.

מירי רגב: לפחות שהציבור ידע את האמת.

אריאל אטיאס: יש 15 שרים בוועדת שרים לענייני חקיקה של הליכוד, והם מפילים כל דבר שאת מביאה.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אתה שר הבינוי והשיכון ואתה צריך להילחם על דברים שקשורים לשיכון - -

אריאל אטיאס: זה מה שאנחנו עושים.

מירי רגב: - - כמו שאני בטוחה שאתה לא ישן בלילה כשיש אנשים שישנים ברחובות.

מרינה סולודקין: הוא בולם.

מרינה סולודקין: הוא רק בולם.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני תומכת בשר סטס מיסז'ניקוב - - -

קריאה: וואו.

מרינה סולודקין: אני תמיד תומכת כי התחלנו ביחד.

אריאל אטיאס: השאלה היא איפה תסיימו שניכם?

מרינה סולודקין: השר מיסז'ניקוב אומר דבר רציני.

מרינה סולודקין: יש ניסיון של סילוף קריטריונים של דיור בר-השגה, שהדיור הזה לא יגיע לאלה שעובדים ומשרתים; לאחרים לגמרי.

מרינה סולודקין: כאן לא מדובר על ערבים ובגלל זה הגזענות זו לא מילה.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת ישיבת המשך בגלל שהממשלה פועלת באופן איטי, היא חושבת שהמחאה החברתית מתמסמסת ואנחנו לא צריכים לתת יד לזה.

מרינה סולודקין: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: פרופסור רפי מלניק, חבר ועדת הדיור, המשנה לנשיא המרכז הבין-תחומי, היית חבר בוועדת טרכטנברג?

רפי מלניק: הייתי חבר בוועדה ואני שמח להופיע כאן.

רפי מלניק: תודה על - - -

כרמל שאמה-הכהן: תן לנו זווית לא פוליטית.

רפי מלניק: אני אנסה.

אריאל אטיאס: אין פה זווית פוליטית בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא בטוח לא פוליטי.

אריאל אטיאס: הכול פה ענייני.

רפי מלניק: אנחנו בוועדת טרכטנברג ניתחנו את ההתפתחויות, בעיקר את התופעה המדאיגה שהוזכרה כבר – עלייה חדה מאד במחירי הדירות, והגענו למסקנה, שכבר נאמרה על-ידי השר – אני לא מחדש – שהיתה תופעה ממושכת של אי אספקת קרקעות בהיקף מתאים לביקוש, ועל רקע הפחתת הריבית זה יצר את עליית המחירים.

רפי מלניק: אני חושב שכשה

רפי מלניק: תחלנו לעבוד ושמענו את כל מה שנעשה בתחום הדיור, ועדת טרכטנברג, כמובן, לא המציאה את הגלגל והיתה עשייה מבורכת שנעשתה על-ידי הממשלה, על-ידי משרד הבינוי והשיכון והמשרדים השונים לפני זה.

רפי מלניק: נתנו תמיכה לחלק גדול מהצעדים האלה, ונתנו, אני חושב שלראשונה, דחיפה לכך ששיווק הקרקעות יתבצע על בסיס תכנית חומש.

רפי מלניק: כלומר, תכנית ארוכת טווח כי אנחנו מדברים על ענף שלא פועל בטווח הקצר אלא יש לו ראייה של הטווח הארוך, והדברים האלה מאד חשובים.

כרמל שאמה-הכהן: פרופסור מלניק, אני אשמח שתתמקד בנקודה ותבהיר לנו למה הצגתם שתי חלופות לקריטריונים?

כרמל שאמה-הכהן: איך אתה רואה את זה?

רפי מלניק: אני אגיד את דעתי כמובן – היתה לי דעה בוועדה – אבל מילה אחת על דבר מרכזי שנאמר פה.

רפי מלניק: אני חושב שהתפנית במחירי הדיור מבורכת.

רפי מלניק: היא תוצאה משולבת של האנשים שפעילים בשוק הזה ורואים שיש עשייה ויש היצע שגדל, ולכן אלה שרוצים למכור את הדירות רוצים למכור היום כשהמחירים גבוהים לפני שהם יורדים, ואלה שרוצים לקנות דירות, ממתינים שהמחירים ירדו.

רפי מלניק: התופעה הזאת מבורכת, אבל צריך לעקוב אחר ההתפתחויות כדי שזה לא יהפוך למשבר כפי שזה קרה במדינות אחרות והירידה צריכה להיות הדרגתית ולא - - - לגבי הקריטריונים לדיור בר-השגה, להשכרה ולרכישת דירות, היה דיון מאד רחב בוועדה ואני חושב שההמלצות והקריטריונים שדיברנו עליהם שם מתייחסים, אמנם, לענף הבנייה, אבל הם חלק ממכלול של ראיית הוועדה של איך צריך לפתור את הבעיה.

רפי מלניק: שמנו במיקוד את האוכלוסייה שרצינו לטפל בה: צעירים, עובדים עם ילדים.

מירי רגב: מי שמבוגר, לא עובד ובלי ילדים, לא יכול לזכות בדירה?

רפי מלניק: לא פסלנו גם אוכלוסיות - - -

מירי רגב: "לא פסלנו", כי כתבתם כושר השתכרות; ואם לבן-אדם יש נכס, לא יודעת ממה, והוא מרוויח x כסף, למה הוא לא יכול לזכות בקריטריונים של "מחיר למשתכן"?

מירי רגב: לא, כי ממש הם זקוקים לוועדה הזאת, אז יש לנו בעיה.

רפי מלניק: אני לא רוצה להתווכח עם חברי כנסת.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת רגב, נא לא להפריע לו.

מירי רגב: תיתן פתרונות.

מירי רגב: תסביר למה כושר השתכרות.

מירי רגב: למה מי שיש לו תמיד מרוויח, ומי שאין לו יגור באוהל?

רפי מלניק: אני רוצה להגיד לך למה ועדת טרכטנברג, שלא היתה אמורה לפתור את כל בעיות העולם, התמקדה בנושא הזה.

מירי רגב: רק בזה.

מירי רגב: על "בעיות העולם" לא באתי אליך.

מירי רגב: רק בזה תגיד - - - השתכרות.

רפי מלניק: רק בזה, אבל אם תתני לי לדבר אז אני אוכל.

מירי רגב: אז תענה.

מירי רגב: אתה מדבר חמש דקות, תגיד למה כושר השתכרות הוא הקריטריון.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, חברת הכנסת רגב.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

רפי מלניק: במדינת ישראל יש תופעה ארוכת-טווח שמאד מדאיגה, והיא ששיעור ההשתתפות בכוח העבודה נמוך והתופעה תלך ותחריף גם בעתיד.

רפי מלניק: בוועדת טרכטנברג חשבנו במכלול העניינים האלה, שבעניין התמריצים וההטבות שמדינת ישראל נותנת לאוכלוסייה, היא צריכה לתת תמריצים לאוכלוסייה להצטרף לשוק העבודה.

רפי מלניק: קודם כל, לעזור לאנשים שעוזרים לעצמם וזאת היתה הסיבה המרכזית לכך ששמנו את הקריטריונים האלה לסף.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני הפרופסור, איפה היית אתמול?

רפי מלניק: ברור שיש קריטריונים אחרים ויש אוכלוסיות אחרות שזקוקות לפתרונות, ואני חושב שהכנסת והממשלה צריכות לתת להם פתרונות כאלה.

רפי מלניק: בדיוני הוועדה חשבנו שצריך לתת תמריצים לאוכלוסיות שעוזרות לעצמן.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אנחנו עדיין בדיון על דו"ח טרכטנברג, עוד לא עברנו לדיון על הדיור הציבורי, אבל אני רוצה להסביר לכם איך שני הדברים קשורים אחד בשני: בואו ננסה ללכת על פרק הדיור בוועדת טרכטנברג, ויש דיון נוסף על הדיור הציבורי שאני זימנתי בעקבות הדו"ח החריף והחמור, של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שצריך לזעזע כל אחד ואחד מאיתנו, על מה שקרה לכספי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: איך שני הדברים קשורים האחד בשני?

אורלי לוי אבקסיס: ועדת טרכטנברג נדרשה לבדוק את הכשל בשוק הדיור ולנסות להביא פתרונות יצירתיים, שבחלקן היו פרי יוזמתה של הממשלה הזו ובחלקן עלו על-ידי הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בואו נלך טיפה אחורה ונחפש את החוליה הראשונה בשרשרת – בשנת 1999 החליטה ממשלת ישראל על מבצעי מכר של דירות בשוק הציבורי – נקרא לזה דיור סוציאלי – ובסמוך להחלטה זו התקבלה החלטה 476 שמדברת על כך שכל ההכנסות מאותם מבצעים יכנסו לקרן שיעודה יהיה למלא את מלאי הדיור הציבורי לזכאים שיגיעו בתור.

אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה?

אורלי לוי אבקסיס: נמכרו כמעט 38,000 דירות בדיור הציבורי לזכאים – אלה שכל הזמן רכשו לעצמם זכאות ושילמו שכר-דירה במשך שנים.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור שתמיד יש זכאים נוספים בתור.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, החלטה לחוד ומציאות לחוד – הכסף הזה לא עבר, אפילו לא חציו ואפילו לא עשירית מהכסף, למטרה שהממשלה החליטה עליה.

לילה שוורץ: אפילו לא אגורה.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו לא – אוקיי, יש כאלה שיגידו: כן אגורה, לא אגורה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להגיד שלפי הנתונים המעודכנים שהגיעו אלינו לסוכנות היהודית הגיע כמעט מיליארד ו-900 מיליון שקלים מהמכירה.

אורלי לוי אבקסיס: הכסף שנכנס היה למעלה משני מיליארד ו-700 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: בכסף הזה היו אמורים לדאוג למלאי הדיור הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: זה הנושא הבא.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, אני מסבירה את ההקשר, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוד מעט דנים בזה בדיון ספציפי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני רוצה להסביר את הקשר כי הכל תוצאה של אותו מחדל.

אורלי לוי אבקסיס: כי כאשר זכאי הדיור הציבורי לא מקבלים דירה בחסות המדינה, לאן הם הולכים לממש את הזכאות שלהם?

אורלי לוי אבקסיס: לשוק החופשי; ובשיעור ראשון בכלכלה לומדים שכאשר הביקוש עולה על ההיצע מתרחשת עליית מחירים.

אורלי לוי אבקסיס: אותה הפגנה שיצאה בקיץ האחרון, היא תוצאת המדיניות שלא קיימה את החלטת הממשלה ואני לא יודעת באיזה החלטה אחרת כי החלטת הממשלה לא השתנתה, הממשלה לא קיבלה החלטות נוספות.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתה מעביר את כל הזכאים החדשים של הדיור הציבורי לשוק החופשי, אתה קובע את המחיר של הדיור בשוק החופשי.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני פונה אל השר – לצערי הרב הוא יצא – בכל החלטה שלא תתקבל, המדינה חייבת לקחת בחשבון שאם היא רק מגדילה את הסיוע לזכאים ושולחת אותם לשוק החופשי, מה שיקרה הוא החמרת המצב.

אורלי לוי אבקסיס: כי אותם בעלי בתים יבינו שיש פה פוטנציאל גבוה יותר לעשיית רווח, ולכן הם יעלו את המחירים.

אורלי לוי אבקסיס: בזה לא נפתור את הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: זה יכול להיות פתרון ביניים עד לדיור עצמו.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת: הכול תוצאה של אותו מחדל נוראי.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי הנושא – ותאמין לי, יש לי נקודה חדשה שעליה נדבר בדיור הציבורי, בנושא הדיון שאני זימנתי בעקבות אותו דו"ח, ואתם תתפלאו עד כמה המצב הולך להיות הרבה יותר קטסטרופאלי, כי במשרד הבינוי והשיכון יש עוד חצי מיליארד שקלים שהמדינה מחויבת להעביר לסוכנות היהודית בנוסף לכמעט שני מיליארד השקלים שהועברו להם.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שיש עוד 500 מיליון שקלים במשרד הבינוי והשיכון שאם אנחנו לא נעמוד על הרגליים האחוריות ונעצור את זה, לא תיבנה פה ולו דירה אחת לדיור הסוציאלי, וזה משהו שאנחנו לא יכולים לאשר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: אני לא אתייחס לנושא הדיור הציבורי; זה דיון שאנחנו ביקשנו ואני שמחה שנעסוק בו היום ואז נציג את כל הפתרונות, כולל את הסיפור של החוקים כדי שנבין איך זה עלה.

מירי רגב: אני רוצה לדבר על נושא הדיור בכלל – דיור בר-השגה – כי לא היו צריכים את דו"ח טרכטנברג שיביא לנו פתרונות לדיור.

מירי רגב: כבר מזה שנתיים שאנחנו פועלים כאן גם כשדולה וגם בוועדות הכספים והכלכלה, כדי לתת מענה לנושא הדיור.

מירי רגב: בנושא הדיור אפשר להגיד שבונים דירות – מצוין, בונים דירות.

מירי רגב: השאלה היא: מי קונה את הדירות, ובאיזה מחיר קונים את הדירות?

מירי רגב: היום יש הקפאה ויודעים זאת; אין אשראי ליזמים; מחירי הדירות גבוהים; הדירות גדולות – אין דירות קטנות; אז על מה מדברים פה?

מירי רגב: איך זוג צעיר יכול לקנות היום דירה?

מירי רגב: אחד הקריטריונים ל"מחיר למשתכן" הוא יכולת ההשתכרות, כרגיל – מי שיש לו, יוכל להרוויח דירה ב"מחיר למשתכן", ומי שאין לו יגור באוהל.

מירי רגב: לא היינו צריכים את ועדת טרכטנברג כדי לטפל בנושא הדיור.

מירי רגב: אני בטוחה שדווקא זה ששר הבינוי והשיכון מש"ס, הוא לא ישן בלילה כי יש המון אנשים שישנים ברחובות, ובאמת אני אומרת את זה.

מירי רגב: אני אומרת את זה כי אתה יודע, השר, כמה פעמים דיברנו על הנושאים האלה ושיתפת איתי פעולה וידענו שבחלק מהעניינים משרד האוצר שם רגליים, עד היום, גם ב"מחיר למשתכן".

מירי רגב: נושא ההשתכרות ב"מחיר למשתכן" זה בגלל שמשרד האוצר רוצה שאנשים יעבדו, אבל יש אנשים שלא יכולים לעבוד והם לא יקבלו בית, וזה דבר שהוא, בעיניי, רעה חולה ועוול משווע.

מירי רגב: ואתה יודע – אתה גיחכת כשעמדתי מעל המליאה ואמרתי שיהיו אלפי אוהלים עוד לפני המחאה הזאת.

מירי רגב: כך שלא המצאתי שום דבר בדיון הזה.

מירי רגב: אני מדברת שנתיים על דיור אמיתי בהישג יד לזוגות צעירים, לחד-הוריות, לקשישים – מגיע להם לחיות כאן בכבוד.

נכרמל שאמה הכהן: נא לסיים.

מירי רגב: ואני אומרת שוב, כבוד השר, זה לא מספיק לבוא לדיונים – אני יודעת שאתה לא עושה רק את זה, אתה עושה גם את זה וזה חשוב.

מירי רגב: לצערי, שר האוצר היה צריך להיות פה והוא לא כאן.

מירי רגב: הוא היה צריך לבוא ולהגיד: למה הקריטריונים ל"מחיר למשתכן" לא, אבל הוא עסוק בדיונים על כלכלת – אני לא יודעת מה.

מירי רגב: בסוף, אני אומרת לך, יושב-ראש ועדת הכלכלה: אפשר לעשות דיון למצלמות ואפשר לעשות דיון אמיתי.

מירי רגב: אתה רוצה לעשות דיון אמיתי?

מירי רגב: תביא לפה את שר האוצר, ביחד עם שר הבינוי והשיכון שמגיע לכל ועדה, כולל בוועדות המשנה שאני קיימתי - -

כרמל שאמה-הכהן: זה לזכותו.

מירי רגב: - - כדי להגיד מדוע הקריטריונים ל"מחיר למשתכן" לא משתנים, ומדוע רק יכולת ההכנסה היא הוויכוח העיקרי בין שר הבינוי והשיכון לשר האוצר, ומדוע כרגע אלפי זוגות צעירים שיכולים לזכות בזה, לא זוכים בזה.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כל, אל תטעי בציבור, הוא מזהה איזה שר יותר רגיש למצוקות שלו.

כרמל שאמה-הכהן: תאמיני לי, יודעים, שומעים ובלי קשר מאיזו מפלגה הוא בא.

מירי רגב: אני בטוחה.

כרמל שאמה-הכהן: אנשים רואים, שומעים, קוראים ומפנימים.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר.

יצחק הרצוג: אני רוצה לדבר על שלושה רבדים: הרובד הראשון זה הדיור הציבורי.

יצחק הרצוג: נמצאים פה אנשים של משרד הבינוי והשיכון וארגוני זכויות שעוסקים בנושא הזה.

יצחק הרצוג: רבותיי, בואו נודה על האמת: משרד האוצר מתעב את הדיור הציבורי במשך שנים.

יצחק הרצוג: - -

מירי רגב: מתעב את החלשים בכלל.

יצחק הרצוג: - - עושה הכול בכדי לחסל אותו.

יצחק הרצוג: תסתכלו על ההשתתפות בשכר-הדירה, על גובה - - -

מרינה סולודקין: אבל היית שר הבינוי והשיכון.

יצחק הרצוג: גם את היית, סליחה, היית סגנית שר.

יצחק הרצוג: מה זה את פותחת פה.

מרינה סולודקין: סגנית שר העלייה והקליטה.

יצחק הרצוג: עם כל הכבוד, בתקופתי, תשאלי את אנשי משרד הבינוי והשיכון שכאן, לגבי תקופתי.

יצחק הרצוג: חבל.

יצחק הרצוג: - -

אריאל אטיאס: מה אתה מסביר לה בכלל?

מרינה סולודקין: הייתי אצלך.

יצחק הרצוג: - - חבל שאת קופצת ומפריעה לכל אחד בעניין הזה.

מרינה סולודקין: כי הנושא כאוב והרבה אנשים צבועים מדברים כאן.

יצחק הרצוג: הנושא כאוב; אז אני מציע שנקים שולחן מקיר לקיר שיודיע שאנחנו עומדים מאחורי שר הבינוי והשיכון שדורש להגדיל בצורה משמעותית את נושא ההשתתפות בשכר-הדירה והסיוע בשכר-הדירה והדיור הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: מי דורש את זה?

כרמל שאמה-הכהן: שר הבינוי והשיכון דורש את זה?

יצחק הרצוג: המון זמן, ועוצרים אותו.

יצחק הרצוג: עשרות מיליוני שקלים.

יצחק הרצוג: - -

מירי רגב: בוודאי.

יצחק הרצוג: - - אני עד, כבר כמה שנים, שלא נותנים להגדיל את ההשתתפות בסיוע בשכר-הדירה.

יצחק הרצוג: לא נותנים.

יצחק הרצוג: זה 700 שקל, זה חדר אחד בלב עיר.

יצחק הרצוג: - -

כרמל שאמה-הכהן: זו שערורייה.

יצחק הרצוג: - - זו בדיחה עלובה.

יצחק הרצוג: אני אומר לך שהדיור הציבורי הוא כלי אמיתי, חברתי, חיוני לשמירה ולדאגה לאנשים שהגורל לא שפר להם, ולאפשר להם דיור וקורת גג.

יצחק הרצוג: הרובד השני הוא דיור בר-השגה.

יצחק הרצוג: כאן, אדוני השר, עולה השאלה, כפי שעלתה גם בהערות אחרות וגם בהצעה של התאחדות הסטודנטים, בנושא שילוב אלמנט התעסוקה כתמריץ ליציאה מעוני – זה נושא של דיור בר-השגה, לא נושא של דיור ציבורי.

יצחק הרצוג: בר-השגה – אתה נותן לבן-אדם סיוע לרכוש דירה, האם אתה לא אומר לו: גם תתאמץ בשביל הדבר הזה.

יצחק הרצוג: הרובד השלישי, פה אני שואל אותך, אדוני שר הבינוי והשיכון: אם מסתכלים נכון, אזי בשנים האחרונות יש כמעט מחיקה של סעיף האשראי המוכוון, דהיינו, האשראי שנועד לסבסד את גובה המשכנתאות.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת אזולאי דיבר על זה בצדק.

יצחק הרצוג: גובה המשכנתה – יש שני כלים לעזור: א', במענקים.

יצחק הרצוג: חילופי באשראי מוכוון לסבסוד המשכנתה.

יצחק הרצוג: ב', בנק ישראל, כמובן, שלצערי הרב החמיר בקריטריונים ודורש הון עצמי, כמעט בלתי אפשרי, אבל נשאיר את זה רגע בצד.

יצחק הרצוג: לגבי האשראי המוכוון, האם יש דרך – מה שהיה שבעה מיליארד שקלים בתקופתי, ירד היום לפחות ממיליארד שקלים.

יצחק הרצוג: זה דבר בלתי אפשרי, ואין כלי אמיתי לסבסד משפחות זכאים שקונות דירה ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, כבוד השר, בבקשה.

אריאל אטיאס: הזמינו אותנו לפה, לקצת יותר משעתיים.

אריאל אטיאס: עבדנו על מצגת משמעותית בשביל שנבין מה קורה כאן, והנושא של הדיור הציבורי – שבעיניי הוא הנושא הכי מרכזי עכשיו – עדיין לא עלה לדיון.

אריאל אטיאס: הצעתי שאני אתייחס פעם אחת, מול כל מי שנמצא כאן, לחלק מהדברים שנאמרו בנושא הקריטריונים וכושר ההשתכרות, לראות איך אנחנו רואים את זה ושאנשים ידעו מי הנפגע האמיתי, ולא מי שמכוונים לפגוע בו.

אריאל אטיאס: אני רוצה לתת לכם משהו משמעותי, אני אתחיל בזה – שקר שחוזרים עליו כמה פעמים, לפעמים נתפס.

אריאל אטיאס: - -

קריאה: גם שקר - - -

נחמן שי: אבל הוא עדיין שקר.

אריאל אטיאס: - - ולהלן השקר: השקר שאומר שהקריטריונים ל"מחיר למשתכן", ולא כולם פה מבינים למה אני מתכוון – אנחנו רוצים לתת הנחה של 50% בקרקעות במחיר השמאי, ואחרי זה, באותה הנחה, עושים תחרות הפוכה שהמכרז הוא לא הקבלן שמציע את מחיר הדירה הגבוה ביותר, את מחיר הקרקע, ואז ממקסמים את הרווחים של הקרקע, אלא עושים מכרז הפוך: הקבלן שמתחייב לדירה, למטר בנייה הנמוך ביותר – זה מושך את המחיר כלפי מטה – הוא שזוכה במכרז.

אריאל אטיאס: איך אנחנו יודעים שזה יגיע לצרכן ולא לקבלן?

אריאל אטיאס: על-ידי זה שעושים קריטריונים.

אריאל אטיאס: קריטריון הסף הוא מי שלא היתה ברשותו דירה מעולם – לא למשקיעים ולא למשפרי דיור.

אריאל אטיאס: קוראים לזה "זוגות צעירים", אבל זה לא רק זוגות צעירים.

אריאל אטיאס: כל מי שלא היתה ברשותו דירה, הוא תנאי סף להיכנס לדבר הזה.

אריאל אטיאס: זאת אומרת, אנחנו מכווצים משני הצדדים: אנחנו עושים מכרז של כל המנמיך במחיר, ולא של כל המרבה במחיר, ואנחנו מורידים בחצי את מחיר הקרקע, שבמקומות מסוימים הגיע ל-400,000 שקל מחיר שומה.

אריאל אטיאס: אנחנו חושבים שזה יכול לתת שינוי לאותו אזור.

אריאל אטיאס: זה לא בא ככה.

אריאל אטיאס: היה על זה קרב רחוב, שנעשה בשנתיים האחרונות – דיברו על זה בוועדה הזאת ובוועדת הכספים – שהקרקע לא נועדה לשרת את הרווחים, אלא את האזרחים.

אריאל אטיאס: עכשיו השקר: זה התחיל מגורם בכיר באוצר, שלא עובד היום באוצר, ש"תידלק" את העסק הזה, שכל המאבק של שר הבינוי והשיכון לתת 50% הנחה בקרקע זה לדאוג לאנשי שלומו, החרדים.

אריאל אטיאס: אז כמה עובדות: ראשית, אנשי שלומנו הם לא רק החרדים – אם אין פה פוליטיקה, אז אתן כמה גרם פוליטיקה – יש לנו 10, 11, 12 מנדטים שרובם לא חרדים, בסדר?

אריאל אטיאס: תרגיעו.

אריאל אטיאס: אז אנחנו לא דואגים רק לחרדים, אלא לכולם.

אריאל אטיאס: אבל כשחוזרים על השקר הזה עוד פעם, שזה נועד רק לחרדים, אז אמרו: נעשה קריטריון – מתי אתה מקבל הנחה בקרקע?

אריאל אטיאס: ריבונו של עולם, מה אנחנו מבקשים?

אריאל אטיאס: שהמדינה לא תעשה כל היום כסף על האזרחים שלה.

אריאל אטיאס: היא לא מביאה לך כסף ביד.

אריאל אטיאס: בדיור ציבורי – אם אתה לא עובד, לא מממש כושר השתכרות, אומרים לך: אתה רוצה דירה מהמדינה בחינם?

אריאל אטיאס: תתאמץ.

אריאל אטיאס: אתה מקבל סיוע בשכר-דירה, אתה רוצה צ'ק מהמדינה?

אריאל אטיאס: תתאמץ.

אריאל אטיאס: מה אומרים כאן?

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לתת הנחות בקרקעות, ובלבד שזה מגיע לזוג צעיר.

אריאל אטיאס: עכשיו, אם הייתי יודע שזה אחד הנושאים המרכזיים, הלא פוליטיים, שעולים בוועדה, היינו מכינים על זה מצגת, אבל אני אגיד בעל-פה כי זה אצלי בראש.

אריאל אטיאס: הצגתי את זה במסיבת עיתונאים באוגוסט האחרון, עשרה ימים אחרי תחילת המחאה, אני בקולי עומד מול המצלמות ליד ראש הממשלה ושר האוצר ואומר את הדבר הבא: לא יהיה יותר קריטריון של כל המרבה בילדים.

אריאל אטיאס: לא יהיה.

אריאל אטיאס: אמרתי את זה פעם, פעמיים, שלוש, ארבע.

אריאל אטיאס: לא מעניין.

אריאל אטיאס: - -

מירי רגב: - - - מצוין.

אריאל אטיאס: - - מי שהמציא את הקריטריון, שככל שיש לך יותר ילדים אתה זוכה יותר, הוא שר הבינוי והשיכון לשעבר בנימין בן אליעזר בממשלת רבין.

אריאל אטיאס: אז זה התחיל.

אריאל אטיאס: הרעיון אמר שאם יש מלאי דירות מצומצם, אז ככל שהמשפחה גדולה יותר, כנראה קשה יותר להיות בלי דירה.

אריאל אטיאס: מזה זה הגיע.

אריאל אטיאס: הראשון ששינה את זה, זה השר הצעיר בממשלה שעומד לפניכם, וקיבלתי פניות מראשי ערים ב-2010 ושיניתי את זה.

אריאל אטיאס: זה דבר אחד.

איתן כבל: אין את מי לשאול – אחד נרצח ואחד לא פה.

קריאה: - - - רק השר הצעיר - - -

אריאל אטיאס: האחד הזה, ידידי חבר הכנסת איתן כבל, - -

איתן כבל: אני - - -, בסדר.

איתן כבל: אני לא מנהל איתך דיון עכשיו.

יצחק הרצוג: - - - זה היה עוזר של - - -

אריאל אטיאס: - - האחד הזה, סיפר לי את זה והתגאה בזה, וזה לא הוויכוח כרגע.

איתן כבל: שר הבינוי והשיכון אריאל אטיאס, אני לא התחלתי, אני רק אומר לך שאני זוכר איך התמודדנו אז בבעיה יותר גדולה מהיום.

אריאל אטיאס: אוקיי, זה לא הנושא כרגע.

אריאל אטיאס: אני רוצה פעם אחת לחדד את זה בגלל שנאמרו פה - - -

ישראל אייכלר: אני רוצה לעדכן אתכם כמי שקנה דירה לפני 35 שנה, לפני ראש הממשלה רבין ושר הבינוי והשיכון בן אליעזר; מדינת ישראל, כשעוד רצתה ילדים בארץ ישראל, נתנה ניקוד לפי מספר הילדים במשפחה.

ישראל אייכלר: - - -

יצחק הרצוג: סיבסדה - - -

מירי רגב: גם היום אנחנו רוצים ילדים - - -

ישראל אייכלר: זה היה לפני 40 שנה - - -.

קריאה: לא, חס ושלום.

ישראל אייכלר: היום יש מלחמה נגד ילודת ילדים יהודים בארץ ישראל.

מירי רגב: לא, חס וחלילה, ההיפך.

מירי רגב: אנחנו גם רוצים - - -

ישראל אייכלר: אגב, זה היה שלטון מפא"י.

אריאל אטיאס: חבר הכנסת אייכלר, אתה לא עוזר לי.

אריאל אטיאס: אני יעריך את זה שתיתנו לי לסיים פעם אחת את הדבר הזה, כי השקר הזה "מפומפם" וחוזר על עצמו.

אריאל אטיאס: חלק מהעיתונים משתתפים בקמפיין הזה, כולל אנשים שאני, באופן אישי, מתקשר אליהם, מתדרך ואומר להם: חברים, זה שקר.

אריאל אטיאס: זו לא טעות.

אריאל אטיאס: זה שקר.

אריאל אטיאס: עוד פעם ועוד פעם חוזרים על אותו שקר, כדי לייצר הסתה.

אריאל אטיאס: אני אומר לכם מה אנחנו המלצנו – אמרתי את זה מול כל מי שרצה לשמוע: הקריטריון החדש שאנחנו מציעים, זה עד שלושה ילדים.

אריאל אטיאס: לא תינתן עדיפות מעל שלושה ילדים.

אריאל אטיאס: יהיו quotas לאפס, לילד אחד, לשני ילדים, עד שלושה ילדים – אם זה עדיין בסדר להוליד כאן שלושה ילדים.

אריאל אטיאס: אז עד שלושה ילדים יהיה יתרון.

אריאל אטיאס: לא תהיה קבוצה לארבע, חמש, שש, שבע שמונה.

אריאל אטיאס: זה דבר אחד.

אריאל אטיאס: דבר נוסף, המלצנו שאנחנו רוצים לתת ניקוד ליוצאי צבא.

אריאל אטיאס: מי ששירת, המדינה תתאמץ בשבילו ותחזיר לו בניקוד.

אריאל אטיאס: לא תנאי סף.

אריאל אטיאס: ניקוד.

אריאל אטיאס: אלה ההמלצות שלנו.

אריאל אטיאס: משרד האוצר אמר:

אריאל אטיאס: תנאי הסף הוא ששני בני הזוג מממשים כושר השתכרות.

אריאל אטיאס: כי הם חשבו שזה יוריד אותי מהמאבק של ה-50% בקרקע; שאם זה יפגע באנשים שהם חושבים שזה פוגע בהם, אולי אני ירד מזה.

אריאל אטיאס: אז יש לי חדשות בשבילם: הנפגעים המרכזיים – לפי דו"ח שהוצאנו מהמוסד לביטוח לאומי – הם השכבות החלשות שעומדים מתחת לשכר המינימום, ולהלן המספרים: 160,000 משפחות שאין להן דירה ברשותן היום, שזה תנאי סף לזכאות; ב-160,000 משפחות, לא שני בני-הזוג עובדים, מה לעשות?

אריאל אטיאס: לא שפר עליהם גורלם – את האחד פיטרו מהדואר, את השני פיטרו מהעירייה ולאחר יש ילד חולה וחייבים לקחת אותו בכל יום לדיאליזה.

אריאל אטיאס: אלה האנשים שייפגעו.

אריאל אטיאס: מי ירוויח?

אריאל אטיאס: - -

מירי רגב: שוב, מי שעובד - - -

אריאל אטיאס: - - היותר שבעים, ששפר עליהם גורלם.

מירי רגב: ברור.

אריאל אטיאס: אבל מה זה "שני בני הזוג"?

אריאל אטיאס: למה לא אומרים תעבוד?

אריאל אטיאס: העיקר תעבוד?

אריאל אטיאס: מה עומד מאחורי האמירה "שני בני הזוג"?

אריאל אטיאס: מי ששבע ושפר עליו גורלו, אנחנו נרים אותו עוד טיפה, כי זה מעמד הביניים.

אריאל אטיאס: זה להסתכל למחאה בין העיניים.

אריאל אטיאס: - -

מירב כהן: זה לא נכון.

אריאל אטיאס: - - אבל לחלשים - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא להפריע לו.

אריאל אטיאס: אני לא מתווכח איתך עכשיו.

מירב כהן: יש הבדל בין - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, רגע.

אריאל אטיאס: סליחה, אני לא מסכים לדבר הזה.

מירב כהן: - - -

כרמל שאמה-הכהן: גברת כהן, נא לא להפריע.

איתן כבל: צודקת לחלוטין.

קריאות: - - -

אריאל אטיאס: את יכולה לשבת גם שעתיים, הדיון לא מולך.

אריאל אטיאס: אני מדבר עכשיו לחברי הכנסת ששומעים - - -

מירב כהן: זאת דמגוגיה.

מירב כהן: מה שאתה אומר לא נכון - - -

כרמל שאמה-הכהן: שנייה, ניתן לך זכות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: אל תפריעי לו בבקשה.

מירי רגב: - - - גם וגם - - - דיור בר השגה.

כרמל שאמה-הכהן: מה סלע המחלוקת?

אריאל אטיאס: סלע המחלוקת – אני אומר עוד פעם - -

כרמל שאמה-הכהן: בקריטריונים.

אריאל אטיאס: - - שיחזרו עוד פעם על זה: חרדים, חרדים, ילדים - -

מירי רגב: שיקבלו רק קריטריונים של שר הבינוי והשיכון.

קריאה: - - -

אריאל אטיאס: - - אין יותר הטבה מעל שלושה ילדים.

אריאל אטיאס: תרדו מהשקר הזה.

אריאל אטיאס: נמצאים פה כלי-תקשורת שחלקם כתבו את זה 100 פעמים שזה קשור לחרדים.

אריאל אטיאס: לא קשור לחרדים.

אריאל אטיאס: - -

ישראל אייכלר: הם ימשיכו לכתוב.

אריאל אטיאס: - - אין יותר העדפה מעל שלושה ילדים.

אריאל אטיאס: המלצתנו לתת עדיפות למי שעשה צבא.

אריאל אטיאס: אנחנו מתנגדים שיהיה תנאי סף של שני בני הזוג, בגלל שזה פוגע - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, - - - בוא נסביר - - -

אריאל אטיאס: רגע, אני מסיים.

אריאל אטיאס: אני אגיד לכם במי זה פוגע.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, יש פה - - -

אריאל אטיאס: אל תפריעו לי.

אריאל אטיאס: הקטע הזה הכי חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח להתייחס.

אריאל אטיאס: מי שנפגע מזה, הם 30% מסך הזכאים שתנאי הסף הוא שלא היתה ברשותם דירה – 30% מהם ב-total, שני בני-הזוג לא עובדים.

אריאל אטיאס: בתוך השכבה הזאת – ירדנו עוד רזולוציה – 49% מהאנשים שחיים מתחת לקו העוני ואין ברשותם דירה, אין להם שני בני-זוג עובדים.

אריאל אטיאס: אין להם מימוש כושר השתכרות של שני בני-הזוג ובהם הולכים לירות בין העיניים, וזו השערורייה.

אריאל אטיאס: הכול בשם ההסתה שאולי זה יוציא את החרדים - - -.

אריאל אטיאס: כמה החרדים מהווים מתוך כלל האוכלוסייה?

אריאל אטיאס: 8%.

אריאל אטיאס: לכמה מתוך ה-8% אין דירות?

אריאל אטיאס: פחות מאחוז.

אריאל אטיאס: הבנתם?

אריאל אטיאס: אז בשביל לדפוק - -

מירב כהן: כמה מ"מחיר למשתכן" הלך לחרדים?

מירב כהן: 80%, נכון?

אריאל אטיאס: - - את הפרומיל הקטן הזה של החרדים – שאוי ואבוי, יש להם קצת יותר ילדים, הם משפיעים על המאזן הדמוגראפי – אז מתחילים הסתה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, הרפרנט של המשרד שלך אמר לי, ואני רוצה להגיד לך: אני לא מבינה ולא אוהבת את הרעיון הזה שעושים על גב ילדים את המלחמה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: אני במקומך לא הייתי מציגה את זה כאיזה שהוא הישג שלך.

אורלי לוי אבקסיס: מצטערת.

אורלי לוי אבקסיס: הרפרנט של המשרד שלך אמר לי אצלי במשרד שזה פשע להביא יותר מילד אחד, ומי שהביא למעלה מארבעה ילדים, צריך לשלם את המחיר.

כרמל שאמה-הכהן: כך הוא אמר?

אורלי לוי אבקסיס: במילים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתי לו: אתה מבין מול מי אתה יושב?

אורלי לוי אבקסיס: אני הילדה מספר תשע, במשפחה של שנים-עשר ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: לפי זה, אני לא אמורה לשבת פה.

אורלי לוי אבקסיס: זה הרפרנט של המשרד שלך, אצלי בארבע עיניים.

כרמל שאמה-הכהן: שלו, או של משרד האוצר?

קריאות: של משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: של משרד האוצר במשרד הבינוי והשיכון.

אורלי לוי אבקסיס: זו התפיסה ולה אני לא אסכים – חרדים או לא חרדים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייתי בבית שבה גדלנו שנים-עשר ילדים עם שמחה גדולה ואהבה גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: זה שאנחנו מורידים את הראש, לא מעניין אותי – חרדי או לא חרדי.

אורלי לוי אבקסיס: בוא לא ננצל את העניין של המאבקים הפוליטיים כדי לפגוע בילדים.

אורלי לוי אבקסיס: יש היום ילדים רעבים במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: יש היום למעלה מ-180,000 ילדים מתחת לקו העוני.

אורלי לוי אבקסיס: איך מטפלים בזה?

אורלי לוי אבקסיס: בזה שאנחנו אומרים שאם מישהו חושב שאחד השיקולים של הורים להביא או להביא ילדים לעולם, זו ההטבה או חוסר ההטבה שהוא מקבל ממשרד השיכון, אז אני אגיד לכם: אתם חיים בעולם דמיוני.

קריאה: בעולם אחר.

אריאל אטיאס: נכון.

אריאל אטיאס: אני מסכים עם כל מה שאמרת.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יחנך, ואנחנו לא צריכים להעניש את הילדים בגלל שאנחנו לא מסכימים עם תפיסת העולם של ההורים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: - -

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתקנים את העיוות הזה.

כרמל שאמה-הכהן: - - - הוא היה באמצע דבריו.

אריאל אטיאס: ראשית, אני מסכים עם מה שאת אומרת.

אריאל אטיאס: אבל לפני זה – ואני לא רוצה לעשות לך שריפה במפלגה – עמד פה מישהו מהמפלגה שלך והתגאה שהוא עומד על זה שיהיו קריטריונים - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא דיבר על ילדים.

אריאל אטיאס: - - שייפגעו באוכלוסייה הכי חלשה, שלא שפר עליה גורלה – אנשים מתחת לקו העוני.

אריאל אטיאס: 49% מהאנשים שחיים מתחת לקו העוני ואין ברשותם דירה, הם אלה שייפגעו מההחלטה, לפי איך שרוצים להעביר אותה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא מדבר על הדיור הציבורי, אלא על דיור בר השגה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אריאל אטיאס: רגע, אני הקשבתי לך.

אריאל אטיאס: - - -

אורלי לוי אבקסיס: בנושא של דיור בר השגה - - -

אריאל אטיאס: חברת הכנסת לוי, עניתי לך.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אנחנו מערבבים דברים ויש פה מצג שווא, ומחובתי לתקן את מצג השווא.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על "מחיר למשתכן", ולא על הדיור הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אדוני, צריך לתקן את העיוות הזה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: הכול צריך לתקן.

כרמל שאמה-הכהן: אל תפריעי לו לדבר.

אריאל אטיאס: אני לא מדבר כרגע על הדיור הציבורי, ויהיה לי הרבה מה להגיד על הדיור הציבורי ואני לא מבלבל את העובדות – אני שר אותן.

אריאל אטיאס: אני אומר כך: דיור ציבורי זה דירות של המדינה, בבעלות המדינה, שמשכירים אותן במחירי אפס, או ב-20% עלות ממה שעולה בשוק החופשי – לא קשור לזה.

אריאל אטיאס: אנחנו מדברים על דירות שמינהל מקרקעי ישראל או משרד הבינוי והשיכון מוציא במכרזים, לא לכל המרבה במחיר אלא לכל המנמיך במחיר – מי שמציע את מחיר הדירה הנמוך ביותר, והמחיר הקבוע הוא 50% מערך הקרקע בקרקעות של עד 400,000 שקל.

אריאל אטיאס: על זה המאבק.

אריאל אטיאס: אני מסכים, חברת הכנסת לוי, עם כל מה שאמרת ואני האחרון שצריך להסביר לו מה זה ילדים.

אריאל אטיאס: כאבא לשישה ילדים אני יודע כמה זה דבר מבורך, וזה לא הנושא.

אריאל אטיאס: אני דיברתי על הסטה, ואני רוצה להגיד לכם שזה הנושא המרכזי שמנסים לעשות ממנו התנגחות פוליטית, לייצר שנאה בין אוכלוסיות, להגיד, שכאילו, החרדים מקבלים הטבות.

אריאל אטיאס: לא מיני ולא מקצתי, החרדים אכן סובלים ממצוקת דיור קשה, כי 15 שנה לא בנו עבורם יחידות דיור ואז הם הלכו לגור או במחסנים או בשכונות חילוניות שזה מאד מטריף חלק מהציבור שהולכים לגור בשכונותיו.

אריאל אטיאס: לכן, אנחנו מגדילים את היצע הקרקעות גם לציבור הזה.

אריאל אטיאס: אין הטבות מיוחדות לאף-אחד - -

מירי רגב: צריך להיות - - - גם לחילונים וגם לחרדים.

אריאל אטיאס: - - ולכן אמרתי שאנחנו מתנגדים לתנאי של כושר השתכרות בגלל שזה פוגע בדיוק - - -

כרמל שאמה-הכהן: זו המחלוקת כרגע?

אריאל אטיאס: זה סלע המחלוקת.

מירי רגב: זו המחלוקת.

כרמל שאמה-הכהן: על כל השאר יש הסכמה?

אריאל אטיאס: על הכול יש הסכמה.

יצחק הרצוג: לא, ועל התקציב של הדיור הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה - - -

מירי רגב: לא, אבל לא דיברנו - - - הדיור הציבורי.

מירי רגב: אתם כל הזמן - - -

אריאל אטיאס: לא, זה - - - מדבר על הקריטריונים.

אריאל אטיאס: עוד שנייה נדבר על הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: הקריטריונים הם סלע המחלוקת.

אריאל אטיאס: התפיסה של חלק מאנשי משרד האוצר ושל החברים הנכבדים שישבו בוועדת טרכטנברג, שאני אומר בצניעות: אנחנו הבאנו להם 90% מהדו"ח, as is, גזור הדבק, והדברים כבר מבוצעים.

אריאל אטיאס: באו ואמרו נשים חרב, שאולי יגרום לאחד מהשניים: או שנפסיק את ה-50% הנחה, או שנגרום להם לאלה שלא עובדים לצאת לעבוד.

אריאל אטיאס: אבל יש כאלה שמתים לעבוד ואין להם עבודה, שלא שפר עליהם גורלם.

מירי רגב: לא יכולים לעבוד.

כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר להבדיל בין האוכלוסיות האלה?

אריאל אטיאס: לא, הם רוצים שני בני-זוג עובדים - -

לורה ורטון: בטח שאפשר להבדיל.

אריאל אטיאס: - - שים לב, מה אמר הפרופסור: אנחנו רוצים לכוון למעמד הביניים שיש להם ילדים.

אריאל אטיאס: עכשיו, תקשיבו מה המשמעות: כשאתה אומר שאין כושר השתכרות, אתה לא פוגע במישהו, אתה לא מתעדף – כולם שווים.

אריאל אטיאס: כשאתה אומר שמי שלא שני בני הזוג עובדים, אתה מוציא אותו, אתה פוגע בו.

אריאל אטיאס: אתה פשוט לקחת קבוצה, הזזת אותה הצידה, אמרת: אני נותן את זה לך - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, זה גם לא שני בני הזוג במשרה מלאה.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה גם אפשרות - - -

אריאל אטיאס: את לא יכולה להפריע לי בכל משפט.

אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה - - -.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה לא בסדר.

אריאל אטיאס: את לא מנסה, את מפריעה לי.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, את דיברת.

ישראל אייכלר: סליחה, עקרת בית שמגדלת עשרה ילדים זה לא נקרא?

אריאל אטיאס: לא, זה לא נקרא.

אריאל אטיאס: אני רוצה להגיד לכם למה ובזה אני מסיים את הקטע, כי זה נושא שעלה על סדר היום הציבורי עם הרבה שקרים הסתה.

אריאל אטיאס: כשאומרים שיש תנאי סף שמוציא 49% מהאוכלוסייה שמתחת לקו העוני; שמוציא ב-total 30% ממשקי הבית שלא שני בני הזוג עובדים וזה לא חשוב מאיזו סיבה: נכים, רתוקים, מפוטרים, אנשים שעבדו בחברות הסלולר ו-1,000 איש הולכים עכשיו הביתה, אז למישהו מהם אין עכשיו כושר השתכרות של שני בני הזוג – בעצם נתת קריטריון, כיוונת לאוכלוסייה מסוימת ופגעת באחרים.

אריאל אטיאס: כשאתה לא אומר כושר השתכרות.

אריאל אטיאס: הרי אם אתה לא עובד, הבנק לא ייתן לך משכנתה – זה לא גמילות חסדים.

אריאל אטיאס: אם אין לך כושר השתכרות והבנק לא רואה יכולת החזר, הבנק לא ייתן לך כלום.

אריאל אטיאס: לכן, מה אני אומר?

אריאל אטיאס: במקום להגיד שעושים תנאי, שתפקידו הוא לקחת את האוכלוסייה הכי חלשה, לדפוק אותה ולהוציא אותה החוצה, וכמו שאמר הפרופסור הנכבד: אנחנו מכוונים למעמד הביניים העובד.

אריאל אטיאס: אנחנו לא פוגעים במעמד הביניים העובד כשאנחנו לא עושים את זה, אנחנו לא נותנים לו העדפה על פני אחרים.

אריאל אטיאס: גם מעמד הביניים שעובד ושיש לו עד שלושה ילדים, יכול לקבל את אותה דירה.

אריאל אטיאס: משפט אחרון, אנחנו לא מוגבלים במספרים.

אריאל אטיאס: אתם תשמעו 5,000 – אין 5,000.

אריאל אטיאס: החלטת המועצה לא מגבילה אותי במספרים.

אריאל אטיאס: כל דירה שעומדת ב-100 מטר עיקרי, אני יכול להוציא אותה ב"מחיר למשתכן", נקודה.

אריאל אטיאס: לא 5,000, לא 10,000, אין לנו מגבלה במספרים.

אריאל אטיאס: - -

אורלי לוי אבקסיס: אז אולי צריכה להיות הגבלת מינימום.

אריאל אטיאס: - - בזה רציתי לעשות סדר בשקר שחזרו עליו עשרות פעמים.

כרמל שאמה-הכהן: איך פותרים את הפלונטר מול משרד האוצר?

כרמל שאמה-הכהן: בינתיים אנשים סובלים.

אריאל אטיאס: הפלונטר הזה, זה לא משרד האוצר.

אריאל אטיאס: שר האוצר היה בדיונים ואמר שעמדתו העקרונית – אני לא מדבר על אגף התקציבים, שר האוצר – שלא נכון להפלות ולהוציא אוכלוסייה חלשה החוצה, ונכון לא לעמוד על הדבר הזה.

אריאל אטיאס: איך זה ייפתר?

אריאל אטיאס: תאמין לי שזה ייפתר, בקרוב.

ישראל אייכלר: השאלה מתי, כי כבר חודש ימים - - -

אריאל אטיאס: אני הייתי חייב להבהיר כי חזרו על השקר הזה פעם ועוד פעם ועוד פעם.

אריאל אטיאס: אז חידדנו את זה ואני חושב שהגיע הזמן שנדון בנושא הדיור הציבורי.

מירב כהן: אפשר להגיב על השקר, כבוד היושב-ראש?

כרמל שאמה-הכהן: כן, אני אתן לך זכות תגובה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, הגברת כהן.

מירב כהן: אני חייבת להגיד שהדברים מוצגים בצורה לא הוגנת.

מירב כהן: אני והקבוצה שאני מייצגת חושבים שצריך לתת יותר לאלה שבאמת מסכנים, ונגזר עליהם שהם לא יכולים לעבוד.

מירב כהן: צריך לתת להם יותר, גם בדיור ציבורי וגם ב"מחיר למשתכן".

מירב כהן: מי שהולך ולא יכול פיזית, או מחפש עבודה ולא מוצא, צריך לתת לו יותר.

מירב כהן: צריך לתת יותר למי שעובד ומקבל מעט כסף ולא מצליח לסגור את החודש.

מירב כהן: צריך לתת הרבה פחות למי שמתוך בחירה מחליט שלא לעבוד, גם אם יש לו הרבה ילדים – זה בסדר, אנחנו בעד ילדים, ילדים זה שמחה.

מירב כהן: - -

אריאל אטיאס: רואים איך שאתם בעד ילדים.

מירב כהן: - - לי אין שום בעיה עם ילדים, אני בעד ילדים ואל תנסו לעשות את הדיון הזה על הגב שלהם.

מירב כהן: - -

אריאל אטיאס: רואים את זה.

מירב כהן: - - זה לא קשור, אני בעד ילדים.

מירב כהן: אבל אדם שמביא הרבה ילדים צריך לקחת על זה אחריות, ובסופו של דבר יש עוגה נתונה וצריך לתת יותר למי שעובד קשה ולא מצליח לסגור את החודש; מנסה לעזור לעצמו ולא מצליח; צריך לתת יותר למי שלא מסוגל לעבוד, וצריך לתת פחות – מה לעשות?

מירב כהן: פחות – למי שבוחר מרצונו החופשי, מתוך תפיסת עולמו שלא לעבוד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

מירב כהן: לא צריך להגיד שאנחנו נגד המסכנים.

מירב כהן: אני מוכנה שיתנו יותר גם על חשבוני למסכנים, אבל מי שלא מוכן לעזור לעצמו זה לא צריך לבוא על חשבוני.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

קריאה: מה עם הילדים שלו?

דוד אזולאי: הם לא ילדים, הם לא בני-אדם.

קריאה: - - -

מירב כהן: לא, לא, אין בעיה - -

דוד אזולאי: - - - בן-אדם בכלל.

דוד אזולאי: חשב שהוא בא לעולם.

מירב כהן: - - סליחה, אני חושבת הרבה פעמים אם להביא ילד או לא, כי אני צריכה לפרנס אותו בכבוד.

מירב כהן: יש לי אחריות כבן-אדם.

מירב כהן: אז אני מצפה שיהיה את זה לכל אחד בארץ.

מירי רגב: אבל זה לא קשור לעניין.

מירב כהן: שלא יגידו שאנחנו נגד ילדים, אנחנו בעד ילדים.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לדון בדיור הציבורי והדברים, ממילא, קשורים דבר בדבר והדוברים בוחרים למה להתייחס.

מגלי והבה: אדוני, נרשמו חברי כנסת - -

כרמל שאמה-הכהן: לפי הסדר.

מגלי והבה: - - להתייחס.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני צריך להתקדם.

מגלי והבה: אבל לא יכול להיות – אתה מחליט מי ידבר ומי לא, ואתה גם קובע מי מהציבור ידבר ומי לא.

מגלי והבה: - -

כרמל שאמה-הכהן: אני היושב-ראש.

מגלי והבה: - - אני עזבתי את ועדת הכספים בשביל להגיד כמה דברים לשר הבינוי והשיכון.

כרמל שאמה-הכהן: הוא פה.

אריאל אטיאס: אני לא הולך.

כרמל שאמה-הכהן: הוא פה, אל תדאג.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תגיד.

אריאל אטיאס: רק הגבתי לשקרים שחזרו כמה פעמים.

כרמל שאמה-הכהן: אל תדאג.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר והדברים התערבבו ממילא, והדוברים לא הקפידו לדבר לפי - - -.

כרמל שאמה-הכהן: בשעה 11 היינו צריכים להתחיל את הדיון בנושא "לאן נעלמו כספי הדיור הציבורי"?

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת שלמה מולה, אתה אחד היוזמים, בבקשה.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

שלמה מולה: אדוני השר, בנושא הדיור הציבורי אני מסכים איתך וגם עם חלק מהדוברים – אני לא השתתפתי מתחילת הדיון, הייתי בדיון אחר – וברור לנו שהפתרון למצוקת האוכלוסיות, במיוחד החלשות, הוא הדיור הציבורי.

שלמה מולה: כשהיה דיור ציבורי, אוכלוסיות קיבלו אותן וחלקן יצאו מהמצוקה שלהן.

שלמה מולה: אבל אני גם מבין את הצעת החוק ואת החקיקה שהיתה: משפחות שהיו בדירותיהן יותר מ-20 שנה, 30 שנה, 40 שנה, אם הם רוצים לרכוש אותן, טוב שהחקיקה באה לסייע.

שלמה מולה: אבל מה שקרה זה שמשרד האוצר ניצל את ההזדמנות שנחקק חוק, והיתה להם מטרה שלא תהיינה דירות ציבוריות במדינת ישראל, כיוון שזה מייצר קשיים ובעיות.

שלמה מולה: כתוצאה מכך, דירות רבות התרוקנו ומי שנפגע מכך במיוחד הן האוכלוסיות החלשות, ואני חושב שהמסלול שהחקיקה התוותה שלכספי הדירות שנמכרו משרד האוצר יוסיף כסף ויקנו דירות, פשוט לא קרה.

שלמה מולה: אדוני השר, קיבלתי את המצגת של המשרד שלך, עברתי על המצגת.

שלמה מולה: קראתי גם את הדיון הראשון וגם את הדיון השני.

שלמה מולה: ראיתי את הנתונים ונהייתי חרד.

אריאל אטיאס: למה נהיית חרד?

שלמה מולה: אני אגיד לך: מכל הנתונים במצגת שראיתי, רק 9% מסך-כל הכסף הלך לשימוש ישיר לנושא הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: רק בתקופה שלי – תלמד את זה.

מירי רגב: מצוין, אבל אנחנו מדברים על כל התקופה.

שלמה מולה: אדוני, אני אמרתי שראיתי את המצגת שלך.

שלמה מולה: במצגת לא כתוב שזה בתקופה שלך, דרך אגב.

אריאל אטיאס: נכון.

שלמה מולה: לא כתוב.

שלמה מולה: אז איך אני יכול לדעת?

שלמה מולה: אתה הממונה בעיניי.

אריאל אטיאס: אני אגיד לך.

אריאל אטיאס: עוד מעט תדע.

שלמה מולה: אדוני השר, אני רוצה שתבין:

שלמה מולה: אנחנו לא מכוונים את המחדלים שהיו כלפיך.

אריאל אטיאס: ברור.

שלמה מולה: ממש לא.

שלמה מולה: אנחנו מדברים על השיטה של משרד האוצר, שנישל את כספי הציבור והסיטו תקציבים למקומות שלא היו צריכים ללכת לשם.

שלמה מולה: התוצאה היא: תורים ארוכים של אנשים שמגיע להם דיור ציבורי שממתינים שנה, שנתיים, ארבע וחמש שנים, חלקם אפילו עד מוות.

שלמה מולה: אני לא רוצה להיכנס לסיכומים שהיו בין דירות "עמיגור", דירות "עמידר" - - -

אריאל אטיאס: תיכנס, זה הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא?

קריאות: - - -

מירי רגב: - - - "פרזות", "עמידר", איפה הכסף?

שלמה מולה: רגע, אני אכנס.

מירי רגב: את מי רוצים לסגור?

מירי רגב: למה רוצים לסגור את "פרזות"?

מירי רגב: על זה צריך לדבר, אז על מה נדבר?

לילה שוורץ: - - - על "עמידר".

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מולה, נא לסכם.

שלמה מולה: אני רוצה להגיד שלא יעלה על הדעת שבמשך שנים הכספים שהיו אמורים לשמש לרכישת דירות חדשות הלכו ליעדים אחרים, כולם העלימו עין והמצוקה היום אמיתית וזועקת לשמיים.

שלמה מולה: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: גם יוזמת של - - -

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, קודם-כל אני מודה לשר שנשאר גם לדיון הזה ואני יודעת כמה הנושא חשוב לו.

אורלי לוי אבקסיס: ערכנו מחקר, ביחד עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת, במשך כמעט שנה עם שאלות שמתווספות כל הזמן.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד שגם המחקר שערך מר איתי פידלמן, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, אינו סוף פסוק.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כל הזמן חוזרים ובודקים, ולראיה יש תיקון נוסף, או תוספת לאותו מחקר שיצא לפני למעלה מחודש או חודשיים, ובתוספת יש משהו שצריך להדאיג את כולנו; אז דיברנו על השני מיליארד ו-700 מיליון השקל שנכנסו ממבצעי המכר, שהיו אמורים להוסיף למלאי הדיור הציבורי ולא הגיעו ליעדם.

אורלי לוי אבקסיס: הכסף היה אמור להיות צבוע, ומשום מה אפילו הקרן לא קמה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת, אדוני השר, שיש גם מחדל במשרד שלך.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שזה לא בתקופתך; אני יודעת שזה לא נופל במשמרת שלך; אני יודעת שאת הדברים קיבלת בירושה;

אריאל אטיאס: - - - צריך להגיד את זה.

אריאל אטיאס: זה לא אומר שאת יודעת.

אורלי לוי אבקסיס: עצם זה שאני אומרת שאני יודעת, אני בעצם כך אומרת את הדברים.

אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך אני לא יודעת מה עוד נשאר, ואני אומרת.

אריאל אטיאס: למה אני אומר - - - לפני שתגידי?

אריאל אטיאס: לפני זה בלבלת בין העוזר הבכיר של שר האוצר שאמר את המשפט שמי שמביא ילד אחד, כמו באירופה - -

כרמל שאמה-הכהן: יותר מילד אחד.

אריאל אטיאס: - - עוזרו של שר האוצר אמר את זה והדבקת את זה על נציג - -

אורלי לוי אבקסיס: שנמצא במשרדך.

אורלי לוי אבקסיס: שקשור למשרדך.

אורלי לוי אבקסיס: רפרנט של משרד הבינוי והשיכון.

אריאל אטיאס: הוא לא נמצא במשרדי.

אריאל אטיאס: הוא יושב בלשכתו של השר שטייניץ – רק לידיעה.

קריאה: הוא לא קשור אליו.

אריאל אטיאס: הוא לא קשור אליי.

אורלי לוי אבקסיס: הרפרנט האחראי על השיכון, ואני אמרתי הרפרנט של - - -.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, למי שלא מבין, בכל משרד מצוותים פקידים ממשרד האוצר שתפקידם לבדוק ולראות את הניוד של הכספים, האם לאשר או לא לאשר.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא איש אמונך, אבל כשאני אומרת: נופלת טעות, או נפלה טעות, או איזשהו מחדל במשרדך אני תיכף אסביר למה.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר משרד יודע שבעקבות מבצע כזה או אחר אמורים להיכנס כספים לאותו משרד, הוא צריך להיערך לשם כך, בעיקר מאחר שיש החלטת ממשלה שהכסף אמור להיות מיועד להגדלת מלאי הדירות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על 38,000 דירות שנמכרו במבצעי המכר.

אורלי לוי אבקסיס: 38,000 דירות שיצאו ממלאי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מה נכנס בחזרה?

אורלי לוי אבקסיס: כמעט וכלום.

ישראל אייכלר: את יודעת שרוב הכסף הלך לסוכנות היהודית.

לילה שוורץ: - - - החברה הכי מושחתת במדינה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת.

לילה שוורץ: - - - אין חברה יותר מושחתת מזו.

כרמל שאמה-הכהן: גברתי, נא לא להפריע.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, נא לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: מה לסיים?

אורלי לוי אבקסיס: אני מתחילה לדבר על המסמך שבגינו התכנסנו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים שהשר יציג את המצגת.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין משהו: כאשר משרד יודע שאמור להיכנס כסף המיועד לדבר מסוים, הוא צריך להכין תכניות.

אורלי לוי אבקסיס: איך הוא יעקוב אם הכסף נכנס או לא?

אורלי לוי אבקסיס: הוא עומד באיזשהו יעד – אני צריך להתארגן לרכישת מלאי נוסף:

אורלי לוי אבקסיס: אם זה בבנייה, אם זה בקנייה או בצורה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהכסף לא מגיע, הוא צריך ללכת למשרד האוצר ולדרוש את הכסף ואז הוא יודע שהכסף נעלם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל עוברים יותר מעשר שנים ואף-אחד במשרד השיכון לא זועק איפה הכסף הזה: הפקידים שמנהלים, השרים שמתחלפים חדשות לבקרים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, אני לא מאשימה אותך אבל מישהו במשרד שלך נרדם.

אורלי לוי אבקסיס: כנראה שזה לא היה מספיק חשוב לו, או כנראה שיש הסכמים כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי הכסף שהולך לסוכנות היהודית – צריך לזכור, ואני אגיד משפט שיכול להיות שיקים עליי אנשים: מי שהיה יושב-ראש הסוכנות היהודית ואישר את ההסכם הזה כשהיה שר האוצר, זה חבר הכנסת מאיר שטרית שבשבוע שעבר ניסה לבזות את הכנסת בהצעת חוק הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא גמר את הכסף של הדיור הציבורי בהסכמים לא הגיוניים עם הסוכנות היהודית.

שלמה מולה: הוא לא היה יושב-ראש הסוכנות, הוא היה גזבר הסוכנות.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, גזבר – יותר גרוע, אחראי על הכספים של הסוכנות היהודית.

מירי רגב: הוא אחראי על הכספים, אז עכשיו הוא בא לדבר על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אז בתפקידו כשר האוצר, הוא דאג לגזברות של הסוכנות היהודית.

אורלי לוי אבקסיס: ההסכם עדיין לא תם.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה אמורה גם עכשיו להעביר עוד 500 מיליון שקלים לסוכנות היהודית – לא עבור דירות – עבור פיצוי.

אורלי לוי אבקסיס: את הכסף הזה אתה צריך לדרוש כשר הבינוי והשיכון עבור דיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אני כחברת כנסת, ואני בטוחה שגם חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה, - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים, חברת הכנסת לוי.

אורלי לוי אבקסיס: - - נעשה הצעת חוק שאומרת שיוקפאו כל ההסכמים עם הסוכנות היהודית ועם החברות המשכנות עד שיחזרו הדירות למלאי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שאדוני יתמוך בנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד שר השיכון.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אנחנו - - - פרופסור ברוורמן, באנו בתחילת הדיון וביקשנו זכות דיבור - -

מירי רגב: רגע, מה עם המציעים?

מירי רגב: יש פה כמה מציעים.

מירי רגב: חבר הכנסת שאמה, אתה גם מציע.

כרמל שאמה-הכהן: שנייה.

מגלי והבה: - - עברת לנושא אחר, ועכשיו אתה אומר לנו לחכות אחרי שחברי כנסת - - - שלוש פעמים.

מירי רגב: אנחנו המציעים של הדיון, העלנו הצעה בנושא הזה.

מירי רגב: אתה סגן יושב-ראש ולכן אתה יודע שאם מעלים נושא – אנחנו העלנו את הנושא לפני שלושה שבועות.

מגלי והבה: לא ידעתי שאת גם מנהלת ועדת הכלכלה.

מגלי והבה: אני פונה אליו כי נעשה פה דבר שלא ייעשה.

כרמל שאמה-הכהן: אל תיסחף.

מגלי והבה: אני אומר לך.

מגלי והבה: אנחנו ביקשנו להתייחס, הקראת את הרשימה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תתייחס.

כרמל שאמה-הכהן: סבלנות.

מגלי והבה: אוקיי, שתהיה בריא, גם אתה וגם השר.

כרמל שאמה-הכהן: השר מבקש להציג מצגת.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה ממהר זו בעיה אחרת.

מגלי והבה: אני לא ממהר.

כרמל שאמה-הכהן: יש לך דברים יותר חשובים.

מגלי והבה: הלכנו לוועדת כספים, ויתרנו בשביל לדבר עם השר ואתה עכשיו עושה פוליטיקה פנימית.

כרמל שאמה-הכהן: כן, פוליטיקה פנימית, נו באמת.

מגלי והבה: אני והוא לא בימוי אויב שמחכים למטרות ותחליט מתי שנדבר.

כרמל שאמה-הכהן: השר מבקש להציג לכם נתונים.

שלמה מולה: חבר הכנסת והבה, אני הגשתי את ההצעה לסדר.

מגלי והבה: כן, אבל אדוני אתה לא היית בדיון הקודם.

מגלי והבה: נרשמנו, הוא הקריא את הרשימות והוא ויתר עלינו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת והבה.

מגלי והבה: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה כבוד השר.

מירי רגב: רגע, מתי המציעים מדברים?

אריאל אטיאס: עכשיו.

מירי רגב: אבל השר אמור לענות על - - -

קריאה: הוא יענה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא רוצה לעשות סדר.

אריאל אטיאס: חברים יקרים, משרד הבינוי והשיכון התבקש להכין עבודה לאן נעלמו כספי הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: אז אנחנו רוצים שתראו את הרקע – מה קרה?

אריאל אטיאס: מה נהיה?

אריאל אטיאס: ואחרי זה כל אחד ידון בדרך שלו.

אריאל אטיאס: אני אתן גם הצעה: בשנת 1998 נחקק חוק הדיור הציבורי שאומר שאפשר לקנות את הדירות ככל שאתה גר בהם – אתה מקבל 3% הנחה על כל שנה שגרת בהם.

קריאה: נכון.

אריאל אטיאס: כל ההלוואות לדיור תקפות גם על זה.

אריאל אטיאס: מה היתה מטרת החוק הזה?

אריאל אטיאס: החוק נתן כאילו המשכיות – אדם גר בדירה 20, 30 שנה, שאחרי זה לא ילך לעולמו והכול נגמר, נותנים לו המשך לדור הבא אחריו.

אריאל אטיאס: הוא יכול לקנות את זה.

אריאל אטיאס: מטרת הקנייה הזאת היתה לתת ודאות לאנשים, בין היתר היה צריך להתפטר ממלאי דירות לא מי יודע מה ובכסף הזה לקנות דירות אחרות.

אריאל אטיאס: האם היתה לזה היתכנות כלכלית?

אריאל אטיאס: התשובה היא לא, בגלל שמוכרים דירות ב-30,000, 40,000 ו-50,000 שקלים - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה, זה הכניס כסף.

אריאל אטיאס: סליחה חברת הכנסת לוי, כשדיברת לא הפרעתי לך.

אריאל אטיאס: תני לי עכשיו לתת ואחרי זה תדברי מה שאת רוצה.

אריאל אטיאס: אני רוצה להסביר – הלוא לא כל מי שכאן עשה את המחקר כמוך.

אריאל אטיאס: יש פה הרבה אנשים שהנושא הזה חשוב להם.

אריאל אטיאס: כשמוכרים דירה ב-30,000 שקל כי נתנו לאדם הנחה של 90%, אי-אפשר לקנות בזה דירה, גם לא מחסן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל במצטבר זה שני מיליארד ו-700 מיליון שקל.

אריאל אטיאס: עוד פעם היא מדברת.

אריאל אטיאס: חברת הכנסת לוי, אני מכבד אותך אבל לא בכל משפט אני צריך להתמודד עם הערות ביניים.

אריאל אטיאס: משנת 1999 – נכון, שר האוצר היה שטרית.

אריאל אטיאס: זה היה בשלהי כהונת הממשלה הקודמת – נמכרו במבצעי מכר, ארבעה סבבים, 33,600 יחידות דיור של הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: עוד פעם, זה חוק שכאילו נועד לעזור לדיירי הדיור הציבורי – זו הפוזה שהחוק קיבל; אתם גרים בדירות האלה 10, 20, 30 שנה, תהיו בעלי נכס, תעבירו ליורשים שלכם, תטפלו בזה לבד – זה מה שנמכר.

אריאל אטיאס: מה זה ההסכם עם הסוכנות היהודית?

אריאל אטיאס: בזמנו, הסוכנות היהודית נתנה כסף כאילו לקנות דירות.

אריאל אטיאס: משרד האוצר והסוכנות היהודית אמרו: אתם מוכרים את הדירות?

אריאל אטיאס: תחזירו לי את הכסף.

אריאל אטיאס: אם אלה דירות שנועדו למגורים עבור דיירי הדיור הציבורי ואתם מוכרים אותן, אז תחזירו את הכסף.

אריאל אטיאס: במקום שמשרד האוצר, בשנת 1999, יגיד: קחו את הכסף מקופה אחרת של המדינה, אז אמרו שהכספים ממכירת דירות של הסוכנות היהודית ילכו בחזרה לסוכנות היהודית.

אריאל אטיאס: כך 37% מהכסף עבר לסוכנות היהודית.

נחמן שי: אבל זו לא היתה תרומה.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

שלמה מולה: זו לא תרומה.

שלמה מולה: צריך לדייק.

אריאל אטיאס: אני נגד ההסכם הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע שרק 30% מהמכירות היו של הסוכנות היהודית, אז למה גם התוספת של כמעט 10% עברה אליהם?

אורלי לוי אבקסיס: יש פה פערים בין ההכנסות של הסוכנות היהודית, לבין - - -

אריאל אטיאס: חברת הכנסת לוי, בפעם הרביעית אני מבקש.

אריאל אטיאס: אנא.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא לא מופיע - - -

אריאל אטיאס: זו מצגת של עוד דף אחד, ואחר-כך תעשי מה שאת רוצה ביחד עם יושב-ראש ועדת הכלכלה.

אריאל אטיאס: יש פה עוד אנשים שתפקידי להסביר להם מה קורה פה.

אריאל אטיאס: יש כאן דיירים של הדיור הציבורי ואנשים שממתינים בתור לדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: אני חושב שההסכם שערורייתי, ואני אגיד לכם מה עשיתי בכדי לצמצם אותו לאפס – לא למינימום.

אריאל אטיאס: בתוך ההסכם יש תת-הסכם שאומר שהכסף ממכירת דירות של הסוכנות היהודית ילך לסוכנות היהודית, במקום לקנות דירות.

אריאל אטיאס: אני עצרתי את מכירת דירות הסוכנות היהודית, חברת הכנסת לוי.

אריאל אטיאס: ברגע שהבנתי שזה ההסכם, נכנסנו לפרצה הזאת באופן חד-צדדי ואנחנו לא מוכרים דירות של הסוכנות היהודית.

אריאל אטיאס: לכן, המלאי נשאר סביר כי אם אנחנו מוכרים דירה של הסוכנות היהודית, הכסף מיועד להחזר חובות במקום לקנות בזה דירה.

שלמה מולה: אבל אתה פוגע באנשים שרוצים לרכוש דירה.

אריאל אטיאס: אני פוגע יותר בממתינים לדיור הציבורי, אנחנו לא זורקים אנשים לרחוב.

אריאל אטיאס: אם אני צריך לשקול בין אדם שיקבל דירה בבעלותו, לבין דירה שאולי תגיע לדייר שמחכה שש-שבע שנים בתור, השיקול של זה שמחכה בתור הרבה יותר גבוה.

אריאל אטיאס: לכן, חברת הכנסת לוי, היה לך חשוב להבין את הנתון הזה.

אריאל אטיאס: זה נעצר ב-37%, כי מאז שנכנסתי לתפקיד עצרתי את מכירת הדירות לסוכנות היהודית – לא מוכרים דירות לסוכנות היהודית, רק אם זו דירה מפורקת.

אריאל אטיאס: הפסקנו את המצב שבו דירה נמכרת, נגרעת מהמלאי ונותנים החזר לסוכנות היהודית.

אריאל אטיאס: למעלה ממיליארד ו-400 מיליון שקלים עברו לסוכנות היהודית.

אריאל אטיאס: ה-15% הועבר למשרד האוצר עד לשנת 2009 – אני מחדד: מדובר משנת 1999 ועד שנת 2009 – עד שנכנסנו למשרד.

אריאל אטיאס: למשרד האוצר הועבר 2.3% עמלות לחברות המשכנות – לסבסד ריבית לרוכשים בגלל שבחוק כתוב שאם אתה קונה דירה, אתה גם מקבל תנאי הלוואה נוחים.

אריאל אטיאס: עד אשר נכנסתי לתפקיד, לא רכשו דירות בדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: מאז שנכנסתי לתפקידי, לאחר מאבק לא מבוטל, קנינו דירות לדיירי הדיור הציבורי בלמעלה מ-215 מיליון שקל בדגש על נכים רתוקים.

אריאל אטיאס: אמרנו שמאחר והכסף מצומצם, נכים רתוקים לא יחכו בתור: אז הדירות יקרות יותר; מדובר בבתים צמודי קרקע או בקומת כניסה וצריך לעשות שיפוצים בכדי להתאים את הדירות לנכים ולהרחיב פתחים.

אריאל אטיאס: 9% לתחזוקת הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: אני רוצה להגיד לכם: בחילופי דיירים, אנחנו משקיעים בממוצע 35,000 שקלים.

לילה שוורץ: אף-אחד לא מפקח על זה.

אריאל אטיאס: לשפץ ולסדר את כל העסק הזה.

אריאל אטיאס: שימו לב:

אריאל אטיאס: בין השנים 1999 ל-2009 – ולכן, זה כתוב בצורה הזו כי אנחנו הפסקנו עם זה – כספי הדיור הציבורי הלכו לשיקום-שכונות, לתשתיות ותיקות ולמוסדות ציבור.

אריאל אטיאס: זה 11% מהכסף, וזו היתה כמו קופה קטנה שמשרד האוצר דחף לתהליכים כי הוא עשה קיצוצים רוחביים.

אריאל אטיאס: משנת 2001 שחטו את הכסף של השכונות הוותיקות ושיקום השכונות מחצי מיליארד שקל ל-30 מיליון שקל, ואני לא רוצה להגיד מי - - -

שלמה מולה: כמה דירות אפשר היה לרכוש בממוצע ולהכניס אותן למלאי, אם כל הכסף היה הולך לרכישת דירות על פי רוח החוק?

אריאל אטיאס: אני לא רוצה לשלוף מספר לא מדויק, אבל בוודאי שמדובר בכמות גבוהה מאד של יחידות דיור.

שלמה מולה: - - -

אריאל אטיאס: אני אעשה עבודה ואני אתן לך; מה אני אזרוק לך סתם?

אריאל אטיאס: כמה עולה הדירה, באיזו נקודת זמן, מה המחיר החציוני במשק באותה תקופה – זה לא סתם לזרוק מספרים.

שלמה מולה: אוקיי.

אריאל אטיאס: המצגת באורך שני דפים.

מירי רגב: תחזור לדף הראשון.

אריאל אטיאס: תעבירי לדף הראשון.

מירי רגב: כתבת בדף הראשון שיש 7% בחברות "פרזות" ו"חלמיש", שזה שנוי במחלוקת עם משרד האוצר.

מירי רגב: אני רוצה לדעת מה זה אומר "שנוי במחלוקת", וכמה כסף יש ב"פרזות" וב"חלמיש"?

אריאל אטיאס: אני אסביר.

אריאל אטיאס: בחברת "פרזות" יש 137 מיליון שקל, שמשרד האוצר חושב או חשב שהחברה הזאת לא יכולה להחזיק את הכסף בבעלותה.

אריאל אטיאס: הם רצו, בכניסתנו לממשלה, להעביר החלטה לפירוק "פרזות", ו-40% מהכסף עובר למשרד האוצר כי גם הוא שותף.

מירי רגב: למה מפרקים את "פרזות"?

אריאל אטיאס: אני עונה – אנחנו התנגדנו לזה והפעלנו את כל המנופים הפוליטיים שלנו כדי שזה לא יקרה וזה לא קרה.

אריאל אטיאס: בתקציב הדו-שנתי השני עשינו הסכם ש-100% מהכסף – ה-137 מיליון שקל – הולך לדיור הציבורי; לא כמו הטבלה שראיתם: 15% למשרד האוצר ועמלות.

מירי רגב: את זה מנכ"ל "פרזות" יודע?

אריאל אטיאס: יודע הכול.

מירי רגב: זאת אומרת שב-120 מיליון שקלים הולכים לקנות דירות, לדיור הציבורי בירושלים?

אריאל אטיאס: 137 מיליון שקלים, לא 120 מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: יש הסכם חתום.

מירי רגב: מנכ"ל "פרזות" נמצא כאן?

מירי רגב: בוא רגע.

אריאל אטיאס: סליחה, חברת הכנסת רגב, אני עונה.

מירי רגב: אני רוצה לשאול.

אריאל אטיאס: אל תנהלי את הדיון.

מירי רגב: אני לא מנהלת את הדיון, אבל אני רוצה לדעת אם העובדות - - -

אריאל אטיאס: הם יודעים הכול.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

מירי רגב: בטח שזה אכפת לי, כי משרד האוצר רוצה לסגור – מה שהוא אמר נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הכסף ילך לדיור הציבורי.

מירי רגב: הוא התנגד לסגירה, משרד האוצר רוצה לסגור.

מירי רגב: - - - ללכת לדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: אני יכול לענות?

אורלי לוי אבקסיס: ואיפה שר הבינוי והשיכון שהולך לדיור הציבורי?

אריאל אטיאס: בהעברת התקציב הראשון, רצו ש-40% מהכסף ילך למשרד האוצר; התנגדנו, וזה לא קרה.

אריאל אטיאס: בסיבוב השני, אמרנו: אוקיי, 100% מהכסף הולך לדיור הציבורי דרך "עמידר".

אריאל אטיאס: יש למעלה מ-200 משפחות בירושלים שממתינות בתור הוירטואלי - -

לורה ורטון: 1000.

אריאל אטיאס: - - זכאיות, שיש להן תעודה שמגיע להן – לא מי שחושב שהוא רוצה.

אריאל אטיאס: התור הזה שערורייתי ואנחנו נאבקים בו, ואלה הפתרונות שהצגנו.

אריאל אטיאס: שאלת על "פרזות": יש כסף, אנחנו חתמנו על הכול.

אריאל אטיאס: 33% מהחברה בבעלות עיריית ירושלים.

אריאל אטיאס: חייבים את הסכמתה וזה יושב אצל ראש-העיר.

אריאל אטיאס: שוחחתי איתו על זה פעם, פעמיים ושלוש ומכתבים, כדי שיגמור את ההסכם הזה.

אריאל אטיאס: בדקה שהוא גומר – אנחנו לא מחכים שהחברה תתפרק ולא שום דבר – אנחנו יכולים לצאת במבצע רכישות, בדגש, קודם כל, על נכים רתוקים לכיסאות גלגלים.

מירי רגב: לפחות 200 - - -

אריאל אטיאס: 100% מהכסף הולך לדיור ציבורי ב"פרזות".

אריאל אטיאס: "חלמיש" - בחברת "חלמיש" יש מאבק על פני הרבה שנים בין משרד האוצר, רשות החברות הממשלתיות ו"חלמיש".

אריאל אטיאס: 50% מחברת "חלמיש" מצויה בידי עיריית תל-אביב.

אריאל אטיאס: רשות החברות הממשלתיות אומרת שהחברה נכנסה להשקעות ורכשה קרקעות בכסף, לא לפי הכללים שהדירקטוריון אמור לעשות.

אריאל אטיאס: יש ויכוח – אני באמצע מהלך בוררות בכדי לנסות ולגמור את הסאגה הזאת, ולהוציא מכרזים בקרקעות המופיעות על שם "חלמיש".

אריאל אטיאס: שבתל-אביב יוציאו דיור בר-השגה ודיור ציבורי בכסף הזה – אני לא סגור על הסכום אבל זה בסביבות 60 מיליון שקל.

אריאל אטיאס: כשאני כותב "שנוי במחלוקת", אז הנה התשובות למה שאמרתי.

אריאל אטיאס: אני רוצה לסכם: החרפה הזאת, שדיירים מקבלים פתק מהמדינה – מגיע לך דירה והתור וירטואלי.

אריאל אטיאס: נניח שקבלן היה נותן לך פתק שבראשון בינואר אתה מקבל דירה והוא לא עומד בזה, מה עושים?

אריאל אטיאס: אני משלם שכר-דירה ריאלי, מלא, עד שהוא נותן לך את הדירה.

אריאל אטיאס: המדינה – והכוונה במילה "מדינה" זה משרד האוצר, בלי מכבסת מילים, משרד האוצר לדורותיו – זה לא שטייניץ ולא רוני בר-און ואני לא זוכר מי היה לפניו, - -

מירי רגב: הפקידים מנהלים.

אריאל אטיאס: - - אולמרט והירשזון וכל הסיבוב אחורה.

שלמה מולה: שכחת את ראש הממשלה - - -

אריאל אטיאס: חברים יקרים, משרד האוצר לדורותיו רצה לייצר מוות איטי ומדורג לדיור הציבורי שמוכרים ומוכרים ולא קונים.

אריאל אטיאס: גם ההסכם השערורייתי הזה עם הסוכנות היהודית שמוכרים דירות ב-30,000 שקל ואומרים: בכסף נקנה דירות.

אריאל אטיאס: בכמה תקנה דירה ב-30,000 שקל?

אריאל אטיאס: גם לא קונים, והדירות מפורקות משנות ה-90 עם קירות בעובי 2 או 4 ס"מ – במכה ניתן להוריד אותם.

לילה שוורץ: זו היתה מדיניות.

אריאל אטיאס: זה הנושא המרכזי שעולה מהשקף הזה.

אריאל אטיאס: מה אנחנו רוצים לעשות כדי לפתור את זה, גם בהיבט החברתי: הפיתרון האמיתי הוא לשנות את התפיסה שמביאים כסף מזומן וקונים דירה, ואז משרד האוצר אומר: היום עושים קיצוצים.

אריאל אטיאס: כשאתם שומעים שעושים קיצוץ בתקציב המדינה - -

אורלי לוי אבקסיס: עם זה מסבסדים קרקעות.

אריאל אטיאס: - - על מי הולך הקיצוץ הזה?

אריאל אטיאס: על התקציב הגמיש.

אריאל אטיאס: החלשים נדפקים, הכסף הקשיח לא מקוצץ.

מירי רגב: תצבע את זה.

אריאל אטיאס: לכן, המלצתנו היא כך – הלכנו עם זה לטרכטנברג, זה לא משהו שהמצאתי עכשיו.

מירי רגב: טרכטנברג בסוף יהיה ראש הממשלה.

מירי רגב: אין דברים כאלה.

אריאל אטיאס: ישבנו איתו – אני ישבתי איתו בארבע עיניים.

מירי רגב: - - - טרכטנברג ממליץ.

אריאל אטיאס: אמרתי לו תקשיב מיסטר טרכטנברג – אני מכיר אותו עוד מהממשלה הקודמת, כשפרופסור קנדל החליף אותו בתפקיד ראש המועצה הלאומית לכלכלה – אתה מדבר כל הזמן על צדק חברתי, טוויטרים, פייסבוקים, אתה עם מדבר עם כולם באינטרנט, הכול בסדר גמור.

אריאל אטיאס: אני מביא לך הצעה שלא עולה שקל: תן לי 5% מהדירות בכל המכרזים של משרד הבינוי והשיכון – עשינו עבודה, זה בממוצע שתי דירות בבניין.

כרמל שאמה-הכהן: זה עולה לו.

אריאל אטיאס: זו מניעת הכנסה.

אריאל אטיאס: - -

כרמל שאמה-הכהן: מניעת הכנסה.

אריאל אטיאס: - - זו לא הוצאה תקציבית.

אריאל אטיאס: הרי משרד האוצר נמצא כל הזמן בוויכוח עם משרד הביטחון: להגדיל גרעון, לא להגדיל גרעון.

אריאל אטיאס: כאן לא מגדילים שום דבר.

אריאל אטיאס: אתה אומר: אני עושה מכרז, יש לך תנאי לשים 100,000 שקל לפיתוח – אתה משלם על כיכרות, גשרים - - -

אורלי לוי אבקסיס: הדירות יהיו של המדינה?

אריאל אטיאס: של המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי.

אריאל אטיאס: של המדינה, בבעלות "עמידר".

אריאל אטיאס: אתה משאיר לנו שתי דירות בממוצע בבניין חדש, מפסיקים עם שיכוני העוני.

אריאל אטיאס: האנשים האלה נכנסים לשכונות החזקות.

אורלי לוי אבקסיס: פיזור נכון.

אריאל אטיאס: והכי חשוב, לתירוצים של משרד האוצר: זה לא עולה כסף.

אריאל אטיאס: ישבתי עם שר האוצר ואנשיו; הם אפילו מרוויחים מזה כסף מבחינה נדל"נית, ואני אגיד לכם למה: ערך הקרקע לא משולם – הוא נשאר בידי המדינה.

אריאל אטיאס: עולה כ-3,500 שקל למטר בנייה, בדירות של עד 100 מ"ר – לא במגדלי יוקרה.

אריאל אטיאס: ב-500,000 שקל, עם הפיתוח, העמדת למדינה דירה בגודל 100 מ"ר, והקרקע נשארה בידיה.

אריאל אטיאס: זאת אומרת, שהמדינה לא מוציאה מיליון שקל, אלא כאילו הפסידה ב-total 500,000 שקל מהנכסים.

אריאל אטיאס: אתה יודעים כמה כסף אמור מינהל מקרקעי ישראל להעביר בגין קרקעות בשנת 2011?

אריאל אטיאס: קרוב לשמונה מיליארד שקלים.

אריאל אטיאס: ואם נעביר פחות חצי מיליארד שקלים?

אריאל אטיאס: ואם נעביר שבעה מיליארד שקלים?

אריאל אטיאס: היום יש למשרד האוצר סוכנים טובים כי לפני שנכנסתי למשרד המינהל נתן רק ארבעה מיליארד שקלים.

אריאל אטיאס: יש להם סוכני שיווק טובים: מוכרים קרקעות, מביאים הרבה כסף למדינה.

נאוה צנעני: מה עם החרפה של תושבי כפר שלם?

נאוה צנעני: - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה?

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, עד שייבנו דירות, בשלב הביניים - - -

אריאל אטיאס: - - - שכר-דירה מלא.

אריאל אטיאס: - - -

קריאה: - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא לצעוק.

מירי רגב: צריך להיות שכר-דירה ריאלי עד שייבנו דירות.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, גברתי לא צועקים מהקהל.

כרמל שאמה-הכהן: אם את רוצה תיגשי לשולחן, תבקשי רשות דיבור וניתן לך.

אריאל אטיאס: זו המלצה לטווח ארוך.

אורלי לוי אבקסיס: מה עד אז?

אריאל אטיאס: 5% – יכולה להתחיל עכשיו.

אריאל אטיאס: אנחנו מוציאים אלפי יחידות דיור במכרזים בשנה.

אריאל אטיאס: ל-2,200 אנשים שממתינים בתור יש תעודה, ויש כאלה שאין להם תעודה ומגיעה להם תעודה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, אלה שנופלים בין הכיסאות.

אריאל אטיאס: אני אומר לכם שזה דבר ממדרגה ראשונה לעשות צדק חברתי.

אריאל אטיאס: עד שייבנו הדירות האלה – שזה יכול להימשך כשנתיים-שלוש – המלצנו לוועדת טרכטנברג לתת שכר-דירה ריאלי מלא, כאילו הם דיירי הדיור הציבורי בשוק החופשי.

אריאל אטיאס: מה אמרו לנו?

אריאל אטיאס: אין בעיה, תוציאו אותם מהתור.

אריאל אטיאס: הבנתם?

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, אז הם יאבדו את הזכאות כשיהיו דירות.

אריאל אטיאס: הם יאבדו את הזכאות.

מירי רגב: הם יאבדו את הזכאות.

מירי רגב: טרכטנברג הפך לשר האוצר, או מה?

אריאל אטיאס: אנחנו מתנגדים לזה בתוקף.

לילה שוורץ: לא, יש - - - להפוך את הדיור הציבורי להוסטלים, כך שנאבד את הזכויות ואז המדינה תיקח בחזרה את כל הרכוש.

אריאל אטיאס: חברים יקרים, המלצתנו, כשיגיע פרק הדיור לממשלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא האם יגיע ומתי.

אריאל אטיאס: אני כבר אענה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - התחילו מהפרק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל המחאה התחילה מהפרק הזה.

אריאל אטיאס: כשיגיע פרק הדיור לממשלה, אנחנו רוצים שתיכתב שם שורה.

כרמל שאמה-הכהן: מתי?

אריאל אטיאס: אני מקווה שבתחילת ינואר – זה, לפחות, מה שנאמר לי.

אריאל אטיאס: אני לא אחראי על סדר היום של הממשלה.

אריאל אטיאס: הם עושים עבודה בשלבים.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים שייכנס פרק שכתוב שהם יקבלו 3,000 שקל, שיורידו את - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה עד 3,000 שקל?

אריאל אטיאס: לא, לא.

מירי רגב: למה עד?

מירי רגב: - - - ריאלי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, כי כשהיום אומרים "עזרה בשכר-דירה", אומרים 1,500 אבל זה עד 1,500.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: די.

כרמל שאמה-הכהן: די להפריע לדיון, כמה אפשר?

כרמל שאמה-הכהן: - -

אורלי לוי אבקסיס: יש שאלה שמאירה את הדיון: זה עד 3,000 שקל או 3,000 שקל?

כרמל שאמה-הכהן: - - מספיק, תני לו לסיים לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: מה השיטה הזו להפריע בכל רגע?

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אני שואלת שאלת הבהרה.

כרמל שאמה-הכהן: שאלת הבהרה זה אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש – מאה שאלות הבהרה?

כרמל שאמה-הכהן: מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: היא חשובה לדיון הזה.

אריאל אטיאס: ההמלצה שמופיעה בדו"ח טרכטנברג, אומרת את הדבר הבא, ואני רוצה לשפר אותה: מי שיוצא היום מתור הממתינים, מקבל 2,200 שקל והוא צריך לצאת מהתור למשך 5 שנים.

אריאל אטיאס: הוא חיכה עשר שנים, כולו תקווה שיקבל את הדירה - - - לו טלפון, ואומרים לו: עכשיו תצא מהתור.

קרן פישזון: זה אם יש לו יותר משלושה ילדים – התנאי הוא שיש לו יותר משלושה ילדים.

קרן פישזון: כאשר יש שלושה ילדים נותנים 1,250 שקל.

אריאל אטיאס: סליחה, אני באמצע.

אריאל אטיאס: אתם רוצים תשובות או שאתם רוצים לדבר?

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, לא להפריע.

אריאל אטיאס: ההמלצה שמופיעה היום, ואנחנו רוצים לשנות אותה, אומרת את הדבר הבא: תצא מהתור לחמש שנים – איבדת את העשר שנים שחיכית חמש, שש, שבע שנים – תקבל 2,200 שקל שכר-דירה, ואחר-כך תתחיל מאפס את התור הווירטואלי.

אריאל אטיאס: הוועדה אומרת: במקום 2,200 שקלים שמשרד השיכון נותן היום, תיתן 3,000 שקלים – לא עד, אלא 3,000 שקלים – בתנאי שתצא מהתור.

אריאל אטיאס: אנחנו מביאים החלטה כזו – אין לצאת מהתור, אין 3,000 שקלים ואין 5,000 שקלים – כאילו אתה דייר הדיור הציבורי.

אריאל אטיאס: דייר הדיור הציבורי משלם בממוצע 20% משכר-הדירה הריאלי – זה יכול להיות 400 שקל, 300 שקל, 600 שקל – תלוי לפי מצבו והכנסתו.

אריאל אטיאס: תתייחס אליו; אם הבטחת שתיתן לו דירה ואתה לא נותן לו דירה, תן לו שכר-דירה כאילו הוא דייר הדיור הציבורי.

מירי רגב: נכון, זה מה שצריך לעשות.

אריאל אטיאס: ישכיר בשוק החופשי.

אריאל אטיאס: עשינו על זה עבודה, אדוני היושב-ראש, כמה זה עולה והבאנו לוועדת טרכטנברג.

אריאל אטיאס: העלות עבור האנשים שממתינים היום עם תעודות מסתכמת ב-30 מיליון שקל.

אריאל אטיאס: אני אומר לכם שאנחנו נעביר את זה.

אריאל אטיאס: לא ניתן לדו"ח טרכטנברג לעבור בלי שדיירי הדיור הציבורי יקבלו את שכר-הדירה הריאלי המלא מחד, ומאידך לתת במכרזים שאנחנו מוציאים, 5%.

אריאל אטיאס: אני חושב שאם נעשה זאת, זה יהיה צדק חברתי, ואם לא נעשה זאת, זה יהיה עוול חברתי.

אריאל אטיאס: אנחנו לא ניתן שדו"ח טרכטנברג יעבור בצורה הזאת, בלי - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הסיבה שהוא ביקש להוציא מהתור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול להסביר לי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כבוד השר.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת - - - תודה.

מירי רגב: אבל יש פה אנשים שמציעים.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא גם מציע.

איתן כבל: תודה, אדוני.

מירי רגב: בסדר גמור.

מירי רגב: נכון, חבר הכנסת כבל מציע.

איתן כבל: קודם כל, אני רוצה לומר שאני יושב פה בשקט שעתיים ואני מצטער, אדוני השר, יש כנראה תכונה בממשלה הנוכחית שהשרים נהיים פרשנים של המשרדים שלהם.

איתן כבל: זאת אומרת, הם מפרשנים את המצב.

איתן כבל: שר הביטחון בא לוועדת חוץ וביטחון ומפרשן את המצב.

איתן כבל: אתה בא לכאן, ואני מכבד אותך, אבל אתה מפרשן את המצב.

איתן כבל: זאת אומרת, אנחנו כאן כדי לקבל את ההצעות והפתרונות אחרי מחאת הקיץ, אדוני השר.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך שלפחות חלק מהאנשים שיושבים כאן - - - סליחה זה מפריע.

אורלי לוי אבקסיס: אלה דיירי הדיור הציבורי שחושבים שאני מנהלת את הדיון, ושאני יכולה לתת להם זכות דיבור.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לומר את הדבר הבא, אדוני היושב-ראש, שהתחלף – ברוכים הבאים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לחברת הכנסת רגב, לעוד חברים שיושבים כאן ולאדוני, שאמרנו לך יותר מפעם אחת: בסוף, כל הסיפור הזה ייפול לפתחך.

קריאה: נכון.

איתן כבל: אני שומע את הסיפור עם משרד האוצר במשך שנתיים; אפשר ללכת לפרוטוקולים וזה עוד פעם האוצר, ועוד פעם האוצר.

איתן כבל: אדוני השר, אתה שר בממשלה.

איתן כבל: ממה שחסכתי אז לומר לך, אני אומר לך עכשיו ואני חוזר ואומר: הרצון לחבר גם את העניין של הדיור הציבורי, ודיור בכלל לזוגות צעירים הוא דבר לא נכון.

איתן כבל: אין לו מקום.

איתן כבל: יש כנראה מי שמרוויח מהרצון לערבב את שני הדברים האלה.

איתן כבל: אלה שני תחומים שונים לחלוטין, ואסור לערבב אותם.

איתן כבל: יש היום בעיה גדולה לרוב הזוגות הצעירים – אני לא נכנס עכשיו לסיפור של כושר השתכרות כן, ילדים לא, וכל הדברים האלה – יש מצוקת דיור קשה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר: מחאת הקיץ התחילה בגלל הדיור.

מירי רגב: שכר-הדירה.

איתן כבל: אם יש נושא שלא נמצא על סדר היום הציבורי, זה נושא הדיור.

איתן כבל: יש מי שיחשוב שקרה משהו.

איתן כבל: סליחה, חברת הכנסת אורלי לוי, אני שתקתי וזה מפריע.

איתן כבל: ואני הנמכתי את מכשיר השמיעה.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם, אדוני השר ואדוני היושב-ראש, ואני אומר זאת בצורה ברורה: שום דבר לא נעשה.

איתן כבל: מה שקורה היום עם ירידת המחירים, כזו ואחרת, זה כשל שוק.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

איתן כבל: שאף-אחד לא יתבלבל.

איתן כבל: רציתי שהשר יגיד: נרכשו 20,000, 30,000, 40,000, 50,000 יחידות דיור.

אריאל אטיאס: תשאל, אני אענה לך.

איתן כבל: אני לא צריך לשאול.

אריאל אטיאס: הבנתי.

איתן כבל: סליחה, אני לא צריך לשאול.

איתן כבל: אתה צריך להציג את זה כאן.

אריאל אטיאס: יש פה מצגת שלמה, ולא היה זמן היום.

אריאל אטיאס: כל הדיון היה פוליטי.

איתן כבל: סליחה, ראיתי וקראתי את המצגת.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני לא באתי לכאן לדיון פוליטי.

אריאל אטיאס: ברור.

איתן כבל: הצחוק מהעבודה – ואני אומר את זה גם לחברותיי – יש כאן קואליציה, אתם מתנהגים כאילו אתם האופוזיציה.

אריאל אטיאס: יש פה מצגת שלמה, אם אתה רוצה לדעת מה נעשה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם אנחנו מהקואליציה יש לנו - - - לדבר?

איתן כבל: אני לא כועס.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו פטור מלבקר את הממשלה?

איתן כבל: חברת הכנסת לוי, אני לא אמרתי את זה.

דוד אזולאי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אריאל אטיאס: אני יכול להשחיל מילה?

אריאל אטיאס: יש פה מצגת שלמה - - -

איתן כבל: חברת הכנסת לוי, עשי לי טובה, אני לא מולך, אני רק אומר את הדבר הבא: בפועל, קחי את הפרוטוקול – התפקיד שלנו חברי הכנסת, ובוודאי של האופוזיציה הוא לבלבל את המוח.

איתן כבל: התפקיד של הממשלה, של השרים בממשלה, אחרי שלוש שנים הוא להראות מה הם עשו כדי לשנות.

אריאל אטיאס: הנה, בבקשה.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אז בשנה הראשונה אמרנו: נסתכל לאחור.

איתן כבל: בשנה השנייה, אדוני השר, הסתכלנו לאחור.

איתן כבל: זו השנה השלישית – עד מתי נסתכל לאחור?

אריאל אטיאס: לא מסתכלים לאחור.

איתן כבל: עוד מעט יש בחירות, שכבר תיבחר הממשלה הבאה.

איתן כבל: לכן, אני אומר לך: בחלק גדול מהדברים אני תומך נלהב במה שאתה מציג – בעניין שכר-הדירה ובעניין הדיור הציבורי, אבל אתה השר, למען השם.

איתן כבל: אתם מרכיב מרכזי בקואליציה.

איתן כבל: על מה אנחנו מדברים פה?

איתן כבל: אנחנו יודעים שצריך לשחרר קרקעות, צריך לעשות רפורמות.

איתן כבל: אתה יודע?

איתן כבל: אומרים עודף והיצע; יש היצע של רפורמות – רפורמות לא חסרות – אבל בפועל האנשים שיושבים כאן, אלה שצופים בנו והזוגות הצעירים מדברים על דירות.

איתן כבל: דירות.

איתן כבל: יש עודף משכנתאות כי אנשים לא מממשים.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

איתן כבל: זה לא בגלל שקרה משהו יוצא דופן.

קריאה: כי התנאים לא טובים.

איתן כבל: נכון, בוודאי.

איתן כבל: למה שייקנו?

איתן כבל: חשבו שיקרה משהו; חשבו, חשבו וחשבו, אז דירה בראש העין נמכרת במיליון ו-900 אלף שקל.

איתן כבל: מי בכלל יכול לחשוב על זה?

איתן כבל: אני גם מציע לכולנו לעשות הבחנה ברורה: אלה לא נגד אלה.

איתן כבל: דיירי הדיור הציבורי, אלה דיירי הדיור הציבורי.

איתן כבל: הם לעולם, אני אומר לכן חברות הכנסת לוי ורגב, לא יגיעו, כנראה, למקום שבו הם יוכלו לקנות דיור בשוק החופשי.

איתן כבל: אם יהיה אחוז שיעלה למעלה, הרווחנו אותו.

מירי רגב: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו תמימי דעים פה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: עכשיו, אני אומר לך: תפעיל אותו.

איתן כבל: אנחנו בעדך – אמרתי לך את זה אז, ואני אומר לך את זה עכשיו – אני מציע לך; זה פשוט לא נכון ולא הוגן שנפתח את הפרוטוקולים ונראה לך שאתה שולט בחומר, אתה מדבר יפה, אתה רהוט – הכל בסדר, אין לי טענות.

דוד אזולאי: הוא גם עושה ויודע - - -

איתן כבל: לא אמרתי שלא.

איתן כבל: אבל, יחד עם זאת, אנחנו נמצאים במשבר עמוק.

איתן כבל: זה שעכשיו יש קצת שקט כי יורד גשם ופה ושם – כל מיני דברים – והקשב הוא למקום אחר, לא מראה, אדוני השר, שיש פתרון לבעיה.

איתן כבל: אין פתרון לבעיה.

דוד אזולאי: תודה.

איתן כבל: תודה.

דוד אזולאי: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

דוד אזולאי: חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ, בבקשה.

מירי רגב: סליחה, אני מהמציעים.

מירי רגב: אני מחכה בסבלנות.

מירי רגב: אני מהמציעים של הדיור הציבורי, אני רוצה לדעת מתי המציעים מדברים.

מירי רגב: לא יכול להיות מצב שהמציעים לא פותחים דיון – זו הפעם הראשונה שאני רואה את זה בוועדת הכלכלה.

מירי רגב: תמיד מציעי הדיון פותחים – כל אחד מהמציעים – מציג את העמדה ואחר-כך השר משיב.

דוד אזולאי: חברת הכנסת רגב, אני מסכים איתך.

דוד אזולאי: זה הנוהל.

אריאל אטיאס: מי הציע?

אריאל אטיאס: היא לקחה לך הכול.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת, אני מציע - - - לעצמי.

מירי רגב: תגיד לי, אתה חושב שאנחנו רבים פה?

מירי רגב: אתה חושב שאנחנו ש"ס והליכוד, שש"ס צריכים לקחת את כל התשואות?

מירי רגב: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אפרופו לבלבל אותנו, הגיע לידיעתי, ויש פה את הרפרנט של משרד האוצר - -

אריאל אטיאס: ראית איך היא משתלטת לך על - - -?

אורלי לוי אבקסיס: - - נאמר לי שגם כאשר השר נותן הוראה להפסיק את קניית הדירות מהסוכנות היהודית, עדיין המדינה מחויבת להעביר את 500 מיליון השקלים הנותרים לסוכנות היהודית.

אריאל אטיאס: יעבירו מתקציב המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: למה בכלל להעביר להם?

אריאל אטיאס: זו בעיה שלו.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, אפשר להעביר את זה לאותה מצוקה, לאותם אנשים, לאותם ילדים שתחת הגשם, ואנחנו צריכים להיאבק שהכסף ילך לשם ולא לסוכנות היהודית שבהסכמים, כאלה ואחרים, מעלים מחשבות לא טהורות לראשי, ואני לא רוצה להרחיב בדיבור.

אריאל אטיאס: - - - על זה?

אורלי לוי אבקסיס: צריך להילחם על זה.

אריאל אטיאס: קודם כל, חברת הכנסת רגב ביקשה לפתוח, ומה עשית?

אריאל אטיאס: לקחת לה את המיקרופון ושאלת את השאלה.

אריאל אטיאס: תני לה לפתוח.

מירי רגב: לא, אין בעיה.

מירי רגב: אני לא אריב איתה.

אורלי לוי אבקסיס: אמרת שהפסקת את ההתקשרות עם הסוכנות היהודית, אבל הכסף ממשיך ללכת לסוכנות היהודית גם אם לא תיקח את הדירות.

אריאל אטיאס: לא מהדיור הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: תפסיקו את הוויכוח.

אורלי לוי אבקסיס: זה אבסורד.

אריאל אטיאס: לא מהדיור הציבורי, הבנת?

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משנה, זה אותו - - -, כסף של כולנו.

כרמל שאמה-הכהן: מי רוצה לדבר עכשיו?

אורלי לוי אבקסיס: הוא חשב שאני לא צריכה לבוא לעולם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני השר, אני יודעת ומתארת לעצמי כמה כואב מה שאתה שומע כאן, כי אני בטוחה שאתה עושה, ואתה, אולי אפילו, רואה מהמקום שלך איזושהי התקדמות, וזה כואב לשמוע שאתה עושה, עושה, עושה ואומרים לך שאתה רק מדבר יפה ולא עושה.

אריאל אטיאס: זה לא כואב, זה בסדר.

אריאל אטיאס: הוא מהאופוזיציה.

איתן כבל: אני לא אמרתי כך.

אריאל אטיאס: אמרת אבל לא חשוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת רק עליו, אני מדברת על כל הדיון הזה, ואני רוצה להגיד שהדברים שאתה מציע הם בעיניי – אם אני יושבת במקומך, ויכול להיות שמה שרואים מכאן לא רואים משם – יכלו להתבצע מזמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה לא דברים כאלה מסובכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאתה מדבר על 30 מיליון שקל שזה בסך-הכול עולה, זו ממש בדיחה.

אריאל אטיאס: זה יעבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני לא מבינה למה, וכמו שאמר חבר הכנסת כבל:

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו כאן כדי לתמוך בך, באמת.

אריאל אטיאס: רואים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בטח ובטח רוצה לתמוך בך, כי אני חושבת שהעבודה שלך מאד נכונה, אבל איפה זה תקוע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נראה לי מוזר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפעמים יש לי תחושה שאם הייתי נכנסת לאחד ממשרדי הממשלה, הייתי מתקתקת דברים.

אריאל אטיאס: פעם תהיי שרה ותביני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעזרת ד', אני אהיה שרה.

אריאל אטיאס: - - - מתקתקים דברים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת להגיד לך שהתשובה שלך נותנת כוח לפקידות, כי הם מבינים שאתה מקבל את זה שאי-אפשר לתקתק דברים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהדברים יכולים להיות מתוקתקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נדמה לי, שבאיזשהו מקום, כאילו, יש לנו זמן, ואין לנו זמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה דבר פשוט – אני חושבת שהאדם הכי לא רצוי בשלושת החודשים האחרונים במדינת ישראל, זה פרופסור טרכטנברג.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם אומרים: מי צריך את טרכטנברג?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האדם הזה מסכן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל טרכטנברג התחיל, והמחאה הזאת התחילה, בגלל דיור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנושא הראשון שהיה צריך להגיע לממשלה, הוא הדיור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאתה אומר: "אני לא מנהל את לוח-הזמנים של הממשלה", אני לא חושבת שאתה צריך לקבל את זה בשוויון נפש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדבר הראשון שהיה צריך להגיע לשולחן הממשלה הוא נושא הדיור – מזה התחילה כל המחאה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לבקש את התייחסותך לנושא, ואולי זה יהיה קצת מוזר שאני מדברת על זה, אבל זה נושא שאני מטפלת בו: האם יש במשרד שלך או בדו"ח טרכטנברג – אני לא ראיתי את זה – התייחסות לכך שבכל שנה מתגרשים 10,000 איש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 10,000 משפחות זקוקות בשנה לשתי דירות, ובעיניי זאת אחת הסיבות הנוספות - - -

כרמל שאמה-הכהן: אף-אחד מהם לא מתחתן עוד פעם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרבה מאד, לצערי הרב, לא מתחתנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אם חלקם מתחתנים, אז אלה שהם מתחתנים איתם, התגרשו קודם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרבה פעמים קורה שזה מעגל קסם.

כרמל שאמה-הכהן: יש החלפות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש החלפות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויש לי תחושה שכשאנחנו באים עם קריטריון, כאשר הקריטריון צריך להיות 125% השתכרות למשפחה, אני שואלת מה קורה למשפחה שהתגרשה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לאם שהתגרשה, או לאב – כשאנחנו יודעים באיזה מצב קשה מאד אבות נמצאים במדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים.

מירי רגב: המנכ"ל, למה אתה הולך?

מירי רגב: שב, לא סיימנו את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: למה את מפריעה, חברת הכנסת רגב?

כרמל שאמה-הכהן: גם את זה את חייבת לומר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שההתייחסות הזאת לגרושים, יכול להיות שיש אוכלוסיות – ובמקרה הזה אגיד זאת בריש גלי – שבדרך כלל, האוכלוסייה הדתית והחרדית מתגרשת פחות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה לעשות, חברים יקרים, במדינת ישראל 10,000 איש זקוקים לשתי דירות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו גם סיבה למחסור בדיור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: א', אני מבקשת את התייחסותך.

כרמל שאמה-הכהן: אני ביקשתי לסיים, חברת הכנסת ברקוביץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלה אחרונה: האם יש לכם התייחסות, אדוני השר, לגבי הדיור הציבורי – אתה בכוונה לא מסתכל עליי?

אריאל אטיאס: למה?

אריאל אטיאס: חס-ושלום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני מתייחסת רק אליך.

אריאל אטיאס: אני יושב, עונה לשאלות, הכול בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שזו לא הדרת נשים – סתם, סתם.

אריאל אטיאס: אני פה קצת יותר משעתיים.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסדר, אדוני השר, אתה לא עושה טובה לכנסת.

אריאל אטיאס: אני נהנה מכל רגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה צריך להיות פה.

אריאל אטיאס: בסדר גמור, ודאי.

אריאל אטיאס: כמו כל השרים שיושבים פה שעתיים.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, משפט אחרון.

אריאל אטיאס: ספר להם כמה באים לדיון הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לוועדה הזאת באים גם שרים שלא הוזמנו, כמו שראית קודם.

אריאל אטיאס: יש להם מסרים פוליטיים, שהדיון לא פוליטי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקבלת את הערתך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש פה יותר מדי פוליטיקה וצריך לרדת מזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל אחד פה חושב שהוא לא עושה פוליטיקה, ובסוף כולם עושים פוליטיקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לבקש התייחסותך לגבי האנשים שגרים בדיור הציבורי – רבים מהם מגיעים למצב של חולי, נכות; הם גרים בקומה שלישית-רביעית, בלי מעלית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - -

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, תודה רבה, תודה רבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - מה עושים עם האנשים האלה שמגיעים למצב בריאותי קשה ולא יודעים איך לקבל דירה - - -?

כרמל שאמה-הכהן: הייתי רוצה, כבוד השר, להעלות בפניך עוד נקודה, לפני שנעבור לדוברים הבאים – הוועדה קיימה ישיבה וסיור בשכונת כפר שלם, ויצא לי לשוחח איתך פעם אחת בעניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: א', יכול להיות שם פתרון לאלפי יחידות דיור בתל-אביב.

כרמל שאמה-הכהן: ב', אנשים חיים שם במצוקת דיור, חלקם מזעזעת – חברי הוועדה שסיירו, ראו זאת בעיניהם – תת-תנאים.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, הם חיים בעוד עננה של איום בפינוי, של הליכים משפטיים ושל מעטפות - - -

לילה שוורץ: איפה?

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: בכפר שלם.

כרמל שאמה-הכהן: מעטפות שמגיעות אליהם ממשרדי עורכי-דין פרטיים.

כרמל שאמה-הכהן: אלה אנשים שלא יודעים להתמודד עם תהליכים כאלה, שנלחצים מהתהליך.

כרמל שאמה-הכהן: המדינה צריכה להיות זו שמרימה שם את הפינוי – את הפרויקט – לטובת כולם.

כרמל שאמה-הכהן: כולם ירוויחו מכך.

כרמל שאמה-הכהן: למה הליכי הפינוי האלה נדרשים?

כרמל שאמה-הכהן: למה אי-אפשר להקפיא אותם עד שהמדינה ממצה את כל התהליך?

אריאל אטיאס: אתה שואל אותי עכשיו, שאני אענה על זה עכשיו?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

מירי רגב: אני לא מבינה, מה נותנים פה תשובות ספציפיות?

כרמל שאמה-הכהן: את רוצה לנהל את הדיון?

מירי רגב: לא, אבל אתה תנהל את הדיון כמו - - -

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אני אנהל אותו כמו שאני רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: גם זה לא אכפת לך מתושבי כפר שלם שזרוקים?

מירי רגב: וחצי אכפת לי.

מירי רגב: הייתי שם והדיון הזה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אז לא דיברתי לא לעניין, נכון?

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, הדיון הזה יוזם, לא על-ידך, אלא על-ידי ארבעה חברי כנסת.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כל, על ידי.

מירי רגב: על פי תקנון הכנסת אתה צריך לתת למציעים לדבר.

מירי רגב: אני שמחה שאתה רוצה להעלות נושא.

מירי רגב: אני חושבת שזה לא בסדר.

מירי רגב: מעולם לא היה דבר כזה.

מירי רגב: אני עשיתי טעות – אני, חבר הכנסת כבל וחברת הכנסת לוי – שהסכמנו לדחות את הדיון למועד הזה.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: קיבלתם את השר.

מירי רגב: לא, לא, השר היה מגיע גם לדיון הזה, ואם הוא לא היה מגיע אז שלא יגיע.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא לא היה מגיע, יש דיון מהיר.

מירי רגב: אם לא מעניין אותו הדיור - - -, שלא יגיע.

מירי רגב: הסכמנו, ובסוף מה שקרה – הדיון הזה הפך להיות בשוליים.

מירי רגב: זה לא מקובל עליי.

כרמל שאמה-הכהן: ממש בשוליים – תפסתם את כל הדיון.

מירי רגב: בשוליים, כי אני אומרת לך שוב: לא דנו פה בדברים בצורה רצינית.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, בסדר.

מירי רגב: אז אפשר לעשות דיונים בשביל הטלוויזיה – זה בסדר וזה נחמד.

מירי רגב: אבל אנחנו לא פה בתספורות, אנחנו בדיון אמיתי על אנשים שאין להם איפה לגור.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: את עכשיו מפריעה לדיון על אנשים שאין - - -

קריאה: - - -

מירי רגב: לא, לא, אני לא מפריעה.

מירי רגב: ההיפך, אני נפגשתי איתם ב-20,000 שולחנות עגולים, כולל בנגב וכולל בתל-אביב.

מירי רגב: אז אל תספר לי מי הם תושבי כפר שלם.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת רגב, תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה גם לך.

אורלי לוי אבקסיס: איך קראת לה?

אורלי לוי אבקסיס: לוי?

כרמל שאמה-הכהן: רגב.

כרמל שאמה-הכהן: היה קשה להתבלבל ביניכן.

לילה שוורץ: טוב שהן קיימות.

אריאל אטיאס: יש נושא שנמשך שנים רבות – התייחסתי לזה גם בוועדות, בנושא של כפר שלם.

אריאל אטיאס: יש קבוצה שבעבר הסכימה להסדרים מול המדינה והתפנתה משם.

אריאל אטיאס: בגדול, יש שם תהליך של "פינוי בינוי", בהגדרה שלנו.

אריאל אטיאס: יש מספר לא מבוטל של תושבים שחושבים שנעשה להם עוול, ושלא נותנים להם את הפיצוי המתאים להם.

אריאל אטיאס: הוויכוח, בגדול, נסוב על הדור השלישי – כמה הם יקבלו, מה הם יקבלו.

אריאל אטיאס: אני אומר לכם שהמדינה, ככל שזה באחריותי – מינהל מקרקעי ישראל ומשרד הבינוי והשיכון – לא מעוניינים להרוויח שקל מהקרקעות בכפר שלם.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לגרום לכך שהמקום הזה יחדש את עצמו; שלא יגורו שם בתת-תנאים, חלק מהאנשים.

אריאל אטיאס: יש שם תב"ע ל-1,800 יחידות דיור בבניינים חדשים – זו המטרה.

אריאל אטיאס: הקמתי ועדת משנה של מועצת מינהל מקרקעי ישראל בראשות מר אפי שטנצלר, שהוא המשנה ליושב-ראש המועצה – הוא יושב-ראש הקרן הקיימת לישראל.

אריאל אטיאס: ישבו.

אריאל אטיאס: חלק ישבו עם האנשים.

אריאל אטיאס: יש שם נציגים של משרדי האוצר והמשפטים, על-מנת להחליט איזה פיצויים לתת לאנשים.

אריאל אטיאס: יש צווים של בתי-משפט שקבעו כמה דברים, ואנחנו מנסים לטפל בהם.

אריאל אטיאס: אנחנו לא המפנים.

כרמל שאמה-הכהן: בימים האלה מתחילים הליכי פינוי חדשים.

כרמל שאמה-הכהן: הליכים משפטיים.

אריאל אטיאס: אני עונה.

אריאל אטיאס: הליכי הפינוי והמכתבים שמגיעים, מגיעים דרך בתי-המשפט.

אריאל אטיאס: אנחנו לא מבצעים את זה כרגע כי אנחנו מנסים להגיע להסדר.

אריאל אטיאס: היה אצלי דיון רחב מאד, לפני שלושה שבועות, בהשתתפות "חלמיש", מינהל מקרקעי ישראל, משרד הבינוי והשיכון ומשרד האוצר, וכולם מבקשים את הדרך המיטבית בכדי שהאנשים האלה ירוויחו מהתהליך הזה.

אריאל אטיאס: כי אם נשאיר את המצב כמות שהוא – נניח שאנחנו אומרים: אין פינויים; אין תב"ע; לא עושים שום-דבר; משאירים את המצב ככה; אז כל מי שגר שם מפסיד.

אריאל אטיאס: אני אומר שוב, בתור שר הבינוי והשיכון: לא רוצים להרוויח שקל מהקרקעות האלה.

אריאל אטיאס: רוצים להגיע להסדר שייתר – לא פינויים, ולא שום-דבר.

נאוה צנעני: איזה הסדר?

נאוה צנעני: כבוד השר.

אריאל אטיאס: להיפך.

אריאל אטיאס: זו מטרתנו.

כרמל שאמה-הכהן: שנייה, אני אתן לנציג השכונה לדבר, חכו רגע.

אריאל אטיאס: לכן, כרגע יש את הצוות שתפקידו להגיע לאיזשהו הסדר.

אריאל אטיאס: היתה לנו הצעה רחבה שנפסלה על-ידי משרד המשפטים, ואנחנו מנסים עכשיו לשפר אותה.

אריאל אטיאס: כשאני יושב על הכסא, בעזרת ד', אנחנו לא רוצים להרוויח על הקרקע ולא לפגוע באיש.

אריאל אטיאס: צריך להבין שבין המדינה לבין האנשים שנמצאים שם יש ויכוח עקרוני בנושא של עד איזה דור מקבלים פיצוי, כמה יקבלו.

לילה שוורץ: אם יקבלו.

אריאל אטיאס: זה לא משהו שאני יכול לפתוח אותו כרגע לפרטי פרטים, בגלל שמדובר בדיון רחב.

אריאל אטיאס: לכן, אני מנסה לעשות ככל יכולתי למנוע פינויים.

אריאל אטיאס: אבל בסוף צריך שיהיה שלב שמשרד המשפטים יגבה אותנו, כי בתי-המשפט מוציאים את הצווים האלה – לא שר הבינוי והשיכון, לא משרד הבינוי והשיכון ולא אף-אחד אחר.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, אני לא מדבר על הצווים; אני מדבר על המכתבים והתביעות של עורכי-הדין של חברת "חלמיש".

אריאל אטיאס: מטרת הדברים האלה היא להושיב את האנשים ולהגיע להסדר.

נאוה צנעני: איזה הסדר?

נאוה צנעני: - - -

אריאל אטיאס: מי שעומד מאחורי הדברים האלה זה לא משרד הבינוי והשיכון – הסברתי את זה כמה פעמים.

אריאל אטיאס: אני כמעט שלוש שנים בתפקיד, ואנחנו מדברים ומדברים – זה מה שאנחנו עושים עד עכשיו.

אריאל אטיאס: יש שלב שצריך להגיע לסוף, והסוף אומר שאנחנו רוצים לתת לאנשים.

אריאל אטיאס: הרי אין מישהו שאומרים לו: לך לרחוב.

אריאל אטיאס: זו סיסמא.

קריאה: יש.

לילה שוורץ: יש הרבה כאלה.

שושנה נתן: - - - ללכת לרחוב.

שושנה נתן: ואתם מדברים ומדברים, כמו שעכשיו אתה אומר.

שושנה נתן: אתה מדבר ומדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אני מטפלת במשפחות שנמצאות ברחוב.

כרמל שאמה-הכהן: בעוד רגע אני אתן לנציג כפר שלם לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אני מטפלת במשפחות שנמצאות ברחוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני מטפלת בגברת סמדר אקרי, ובמשרד שלך יודעים.

אורלי לוי אבקסיס: אסור להגיד שאין אנשים ברחוב.

אורלי לוי אבקסיס: נו, באמת.

אריאל אטיאס: אדוני יושב-ראש הישיבה, אני רוצה להגיד שאני מכבד אתכם מאד.

אריאל אטיאס: אני יושב פה יותר משעתיים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מעריכים את זה.

אריאל אטיאס: נושא כפר שלם לא היה חלק מהדיון שהתבקשנו להתכונן אליו.

אריאל אטיאס: רק למזלך ולמזלי - -

כרמל שאמה-הכהן: אתה בקי.

נאוה צנעני: למזלך הרע, כבוד השר.

אריאל אטיאס: הקדוש ברוך הוא חנן אותי בכמה גרם זיכרון, ואני מכיר את הפרטים בכל נושא שתשאל.

אריאל אטיאס: אבל אם זה נושא שאני צריך לפתוח אותו מאד - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, שאלנו שאלה נקודתית.

אריאל אטיאס: עניתי על השאלה הנקודתית.

אריאל אטיאס: אם אני צריך להסביר שיש מישהו שרוצה שהדור השלישי שלו – הוא יושב על דונם וחצי או שני דונם אדמה, ויקבל ככה – אני לא אפתח את זה פה.

אריאל אטיאס: אם אתה רוצה שנעשה דיון רק על כפר שלם, ושנביא את האנשים - -

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אריאל אטיאס: - - ואת הגורמים המקצועיים שיתעסקו בזה - -

קריאה: כן, רוצים.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תבוא לדיון הזה?

אריאל אטיאס: - - כולל את משרד המשפטים – אני מוכן לבוא לדיון הזה.

כרמל שאמה-הכהן: גמרנו, לא צריך יותר מזה.

אריאל אטיאס: ונקיים דיון.

כרמל שאמה-הכהן: סגור.

אריאל אטיאס: אני לא בורח משום-דבר.

אריאל אטיאס: אני מרוויח מזה משהו?

כרמל שאמה-הכהן: כל מילה מיותרת משלב זה.

אריאל אטיאס: זה הכל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

אושרית בן דוד: אני חייבת להתפרץ ולהגיד שבמשך שעתיים יושבת פה דיירת מגן-סאקר - - -

קריאה: את לא חייבת להתפרץ.

אושרית בן דוד: סליחה, זה לא הגיוני שמכפר שלם ידברו, שזה בכלל לא קשור לנושא הדיור, שכמו במחאה החברתית מתעלמים מהמחאה האמיתית.

אושרית בן דוד: אנשים גרים במשך חצי שנה, ילדים סובלים מכוויות קור קשות ומאושפזים בבתי-חולים, יום אחרי יום.

אושרית בן דוד: זו בושה למדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אושרית בן דוד: לא מתייחסים במשך חמש דקות ל-20 ילדים שישנים ברחוב.

אושרית בן דוד: אני עומדת פה עם דמעות, וזה ביזיון למדינה שלנו שלא מתייחסים ל-23 ילדים שישנים עם כוויות קור.

אושרית בן דוד: זו פשוט בושה.

אושרית בן דוד: אתם אומרים שבדו"ח טרכטנברג לא דובר בכלל על הדיור הציבורי, אבל בכל הישיבה פה לא מדברים כמעט על דו"ח טרכטנברג ולא מזכירים את הבעיה האמיתית, והיא שיש עשרות משפחות שגרות ברחוב, באוהלים.

לילה שוורץ: איפה?

אושרית בן דוד: והמשפחות עובדות.

אושרית בן דוד: דיברתי גם עם השר, פנים מול פנים, והפתרון היחיד שהמדינה יכולה לתת לי זה שירושלים זו עיר יקרה לגור בה.

אורלי לוי אבקסיס: תלכי לפריפריה, זה מקום טוב לאוכלוסיה חלשה.

אורלי לוי אבקסיס: ככה מחזקים פריפריה.

אושרית בן דוד: זה בדיוק מה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם שם אי-אפשר היום לקנות דירה.

אורלי לוי אבקסיס: כל מי שחלש במרכז, אומרים לו: לך לפריפריה, ובמקביל לוקחים לו מענקי איזון.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, חברים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת קטסטרופה שצריך להפסיק.

קריאה: את צודקת, גם שם - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם שם אי-אפשר לקנות דירה היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול לקנות היום - - -?

כרמל שאמה-הכהן: מי זה נציג משרד האוצר?

אורלי לוי אבקסיס: אבל שולחים אותם לשם.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני רוצה שנציג משרד האוצר יתייחס.

כרמל שאמה-הכהן: הטיחו האשמות רבות במשרד האוצר.

קריאה: אני יכולה לדבר?

מירי רגב: כמציעה אני אדבר היום, או שלא?

כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד האוצר.

מירי רגב: נציג משרד האוצר ידבר?

מירי רגב: בושה וחרפה איך שאתה מנהל את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד האוצר, בבקשה.

מירי רגב: אתה פוליטי, לא יעזור כלום.

מירי רגב: אתה עושה הכל רק כדי שהפוליטיקה תהיה, ולא - - - בנושאים אמיתיים.

מירי רגב: אני פורשת מהדיון – דיון שאני יזמתי ולא הצלחתי לדבר בו, אבל זה יפה.

מירי רגב: מזל שנושא כפר שלם עלה פה, ואני מקווה שזה ייפתר.

שושנה נתן: מה עם - - -?

מירי רגב: כפר שלם כמו גן-סאקר.

כרמל שאמה-הכהן: נא להוציא את חברת הכנסת רגב.

מירי רגב: העיקר שחבר הכנסת שאמה גר בבית.

מירי רגב: הוא גר בבית.

מירי רגב: 23 ילדים יגורו בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: היא פופוליסטית זולה.

מירי רגב: את חברת "חלמיש" יסגרו.

אושרית בן דוד: ילדה בת שלוש עם שבר בכתף ועיריית ירושלים מכבה להם את האור.

אושרית בן דוד: זו בושה.

כרמל שאמה-הכהן: נא להוציא אותה החוצה.

מירי רגב: 120 מיליון שקלים - - - לקנות דירה.

מירי רגב: לא קונים דירה, סוגרים את החברה.

מירי רגב: ו-23 ילדים יישארו בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: העזרה שלך לדיור הציבורי ניכרת.

מירי רגב: תישן טוב בבית ברמת-גן.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

מירי רגב: תתבייש לך.

מירי רגב: (חברת הכנסת מירי רגב יוצאת ממליאת הוועדה.

מירי רגב: )

כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד האוצר, בבקשה.

אריאל יוצר: צהריים טובים.

אריאל יוצר: אני אתחיל בנושא כספי המכר של הדיור הציבורי.

אריאל יוצר: כמו שהוצג כאן, בעקבות חוק המכר של הדיור הציבורי, הוחלט - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני ביקשתי להוציא את חברת הכנסת רגב החוצה.

מירי רגב: מה קרה?

מירי רגב: אני מדברת עם אנשי כפר שלם, זה מפריע לך?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: תצאי החוצה ותעשי מה שאת רוצה בחוץ.

לילה שוורץ: אני באתי במיוחד לשמוע את חברת הכנסת רגב.

לילה שוורץ: חבל - - -

כרמל שאמה-הכהן: היא דיברה המון.

מירי רגב: דיברה המון.

מירי רגב: המון דיברתי.

מירי רגב: נתת לי המון זמן לדבר.

אריאל יוצר: הוחלט שהמדינה תצא במבצעי מכר, שבהם היא מוכרת את דירות הדיור הציבורי לזכאים שגרו בהם, בהנחות של עד 85%-80% ממחירה הריאלי של הדירה.

לילה שוורץ: אתה יכול לדבר בקול רם?

אריאל יוצר: כן.

אריאל יוצר: הוחלט שהזכאים יכולים לקנות את הדירות בהנחות של עד 85%-80% ממחיר הדירה.

אריאל יוצר: בעקבות מבצעי המכר, הסוכנות היהודית אמרה שעקב מכירת הדירות היא דורשת שגם את הדירות שנשארו בידה, המדינה תקנה ותעביר להם כסף.

אריאל יוצר: בפועל – יש לי פה טבלה, ואני יכול להראות את הנתונים – הכסף שהועבר לצרכי הדיור הציבורי ולצרכי הסוכנות היהודית, גבוה, משמעותית, בחצי מיליארד שקל מהסכומים שהתקבלו ממבצעי המכר.

אריאל יוצר: כמו שציינה חברת הכנסת לוי, חלק מהסכומים עדיין צריכים להגיע לסוכנות היהודית בהתאם להסכם שנחתם איתם.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם לא יקנו מהם דירות.

אריאל אטיאס: אני רוצה לשאול שאלה: נניח שלא מכרנו דירות של הסוכנות היהודית, והרי חייבים להם כסף.

אריאל אטיאס: מאיפה תביא להם?

אריאל אטיאס: מאגף התקציבים.

אריאל יוצר: נכון, אני אסביר.

אריאל יוצר: אני מוכרח כי אני מחויב בהסכם.

אריאל אטיאס: יופי, הוא, מאגף התקציבים, מוכרח להביא כסף.

אריאל אטיאס: - - - יביא את זה מהדירות.

אריאל אטיאס: זה הכול.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא הכיס של כולנו.

אריאל יוצר: אני אסביר את הרציונאל לעניין הזה.

אריאל אטיאס: זה משהו אחר.

אריאל אטיאס: הבנת את התשובה?

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם זה משהו - - - ?

אריאל אטיאס: הוא לא יביא את זה מהדירות האחרות; הוא יביא מהתקציבים שלו.

אורלי לוי אבקסיס: - - - פחות למשרד הבינוי והשיכון לקנות דירות.

אריאל אטיאס: זה לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: נשמע אותו.

אריאל אטיאס: תשמעי אותו ותביני את הנקודה.

אריאל אטיאס: שם זה נמצא, בפרטים, לא בכותרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שאם זה יהיה כתוב בפרוטוקול, אני אוכל ללכת עם זה לאנשהו.

אריאל יוצר: הסוכנות היהודית אמרה שברגע שמוכרים את הדירות והיא מאבדת איזשהו יתרון לגודל, היא דורשת שהמדינה תקנה ממנה את כל הדירות שבבעלותה, כי אחרי מבצעי המכר מלאי הדירות הצטמצם מ-90,000 ל-60,000.

אריאל יוצר: לכן, הכסף שהוזרם לכלל שימושי הדיור הציבורי גבוה משמעותית, מהכסף שהתקבל ממבצעי המכר – מדובר בחצי מיליארד שקל בעודף שהועבר לשימושי הדיור הציבורי, מאשר התקבל ממבצעי המכר.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, שחצי מיליארד השקלים ילך ממשרד הבינוי והשיכון או מכם?

אריאל יוצר: חצי מיליארד השקלים ילך מכספי תקציב המדינה.

קריאות: - - -

אריאל יוצר: גם אם הייתי מקבל את כל הכסף מתקציב משרד הבינוי והשיכון, עדיין היה צריך להוציא כסף מאוצר המדינה ולשלם - -

אריאל אטיאס: להשלים.

אריאל יוצר: - - כי מבצעי המכר לא מספיקים לכסות את כל מה שאנחנו צריכים לקנות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם הכניסו שני מיליארד ו-700 מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: התשובה לשאלתך, במידה ולא מוכרים דירות של הסוכנות היהודית, צריך להביא את זה ממקורות שלו, ולא כסף של דיור ציבורי - - -

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם זו חריגה מהתקציב - - -, או לא?

אריאל אטיאס: את רוצה להקשיב לתשובה, או שאת רוצה רק לשאול?

אריאל אטיאס: אני עונה.

כרמל שאמה-הכהן: תנהלו את זה אחר-כך ביניכם.

אורלי לוי אבקסיס: אז יהיה פחות כסף בתקציב כדי להעביר לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה אותו גלגל.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, די.

אריאל יוצר: לגבי הצעת החוק של אותם 5% משיווקי מינהל מקרקעי ישראל: קודם כל, צריך לדייק בדברים.

אריאל יוצר: נניח והפתרון הזה מאושר מחר, - -

אורלי לוי אבקסיס: איזה פתרון?

אריאל יוצר: של 5% מהשיווקים של מינהל מקרקעי ישראל.

אריאל יוצר: - - בפועל, הפתרונות יגיעו רק בעוד שנתיים, שלוש.

ערן כהן: הלוואי.

ערן כהן: גם טוב.

אריאל יוצר: הרי לבנות את הפרויקטים האלה, לוקח זמן.

קריאה: בכמה דירות זה יתבטא?

קריאה: מה מספרן?

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע, נדבר על - - -

קריאה: הלוואי וזה יגיע בעוד שנתיים.

כרמל שאמה-הכהן: לא משנה מתי זה יגיע, העיקר שזה יגיע.

כרמל שאמה-הכהן: זו כבר ברכה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - יש פתרון ביניים.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נשמע אם הוא שווה - - -

אריאל יוצר: יש פתרונות מהירים יותר: יש היום לא מעט דירות בדיור הציבורי, שלא נעשה בהן שימוש של דיור ציבורי – לא גרים בהן דיירי הדיור הציבורי ולא גרים בהן בכלל.

לילה שוורץ: איפה?

אריאל יוצר: יש פירוט מדויק.

כרמל שאמה-הכהן: כמה דירות כאלה יש?

אריאל יוצר: 600 דירות.

כרמל שאמה-הכהן: אז למה יש תור?

אורלי לוי אבקסיס: כי יש 2,700 זכאים שאין להם מקום.

כרמל שאמה-הכהן: אבל יש 600 דירות, והתור אמור להתקצר.

אריאל יוצר: אני אסביר.

אריאל יוצר: נכון.

אריאל יוצר: הדירות האלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא ראויות.

לילה שוורץ: צריך לשפץ אותן.

אריאל יוצר: הדירות ראויות, אבל עושים בהן שימוש אחר.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה "עושים בהן שימוש אחר"?

אריאל יוצר: עושים בהן שימוש אחר.

לילה שוורץ: כמו מה?

כרמל שאמה-הכהן: מי עושה?

אורלי לוי אבקסיס: למשל, כמו הפריימריס של הליכוד.

אריאל יוצר: את זה לא אמרתי.

אורלי לוי אבקסיס: קראתי את זה באחד העיתונים, שחלק מהדיור הציבורי משמש כמשרדים פוליטיים, לצרכים כאלה ואחרים, שזה דיור ציבורי.

קרן פישזון: יש פה נציג של משרד האוצר, והוא יכול לומר במדויק.

אריאל יוצר: יש שימושים שעושים בהן רשויות-מקומיות.

לאה ורון: מה זה רשויות-מקומיות?

לאה ורון: כצרכי ציבור?

לאה ורון: כגן-ילדים?

לאה ורון: כְמָה?

אריאל יוצר: מוסדות ציבור כאלה ואחרים – דירות מגורים.

כרמל שאמה-הכהן: זה עומד בתנאי החוק?

אריאל יוצר: לא.

אריאל יוצר: צריך להחזיר את הדירות האלה, והפתרון הזה יכול להיות - - -

לאה ורון: מי מאפשר לעשות שימוש אחר בדירות האלה?

לאה ורון: משרד הבינוי והשיכון?

לאה ורון: החברות המשכנות?

לאה ורון: מי מאפשר?

אריאל יוצר: משרד הבינוי והשיכון שאחראי על ניהול הדיור הציבורי.

ערן כהן: אלו החלטות שהתקבלו לפני עשרות שנים.

ערן כהן: בעבר נתנו דירות של הדיור הציבורי למוסדות כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: הם משלמים על זה דמי שכירות?

ערן כהן: כן.

קריאה: היום דורשים מאיתנו לפנות אותן.

אורלי לוי אבקסיס: בתור מה?

אורלי לוי אבקסיס: בתור זכאי משרד הבינוי והשיכון?

אורלי לוי אבקסיס: בתור זכאי הדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: אז איך הם משלמים דמי שכירות אם הם לא זכאים לגור בדיור הזה?

אורלי לוי אבקסיס: שלא לדבר על אלפי הדירות שנמכרו לספקולנטים בשוק החופשי ולא לזכאים.

ערן כהן: אני רק אומר שאלה דירות שניתנו לפני עשרות שנים, והן נשארו שם עד היום.

כרמל שאמה-הכהן: חבר כנסת אבישי ברוורמן.

אבישי ברוורמן: אני הקשבתי.

אבישי ברוורמן: באתי לכאן – אני לא חבר ועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: באתי מפני שהייתי עם הצעירים במאבק, ואני מכיר מהעבר את מצוקת הדיור.

אבישי ברוורמן: הקשבתי ולמדתי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להגיד שני דברים: א', לפעמים אני חושב שאם היינו מחנכים – כמו שמחנכים את הילדים שלנו – שנקשיב יותר ונדבר פחות, היינו מגיעים לפתרונות.

אבישי ברוורמן: הממשל בישראל בעייתי, הדברים האלה ידועים והתוצאות גרועות.

אבישי ברוורמן: לגבי הנושא: השר אטיאס – ישבתי בממשלת ישראל לאחר שהחלטתי לעזוב אותה עקב אי-האפקטיביות בתהליך השלום – הוא אחד השרים המוכשרים שראיתי במדינת ישראל, כי הוא איש מעשה.

אבישי ברוורמן: אבל אני מגיע כאן לנושא המרכזי, ויש לי בקשה אליו – הוא לא נמצא כאן:

אבישי ברוורמן: חלק גדול מהצעירים, הסטודנטים, שנמצאים כאן, רוצים לשבת איתו, כי חלק מהדברים לא ברורים.

אבישי ברוורמן: מה שהוא אומר כאן, הם לא יודעים.

אבישי ברוורמן: לכן, חלק מהדברים זה לגבי השקיפות.

אבישי ברוורמן: ב', חבר הכנסת איתן כבל רמז, ואני חוזר עוד פעם: יש פה שני דיונים שעירבו אותם האחד בשני – דיור ציבורי, עם השימוש לרעה שהיה בעבר, כולל הדברים שאמרה חברת הכנסת לוי וכל האנשים שיושבים כאן, שבנושא הזה צריך לעשות סדר.

אבישי ברוורמן: לתת לאוכלוסיות חלשות שמחכות, להתחיל לבצע ולחתוך את הבירוקרטיה שהיא אחת מהגרועות בעולם.

אבישי ברוורמן: דבר נוסף, הוא דיור בר-השגה והוא שונה, ואילו שני נושאים שאסור לערבב אותם.

אבישי ברוורמן: זה מה שנקרא: מערבבים שמיטה בתשמישי-מיטה.

אבישי ברוורמן: לכן, לדיור בר-השגה, ופה אני מראה את התמונה לגבי העתיד של מדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: למדינת ישראל יש שתי בעיות: בעיית דיור ובעיית עבודה ואי-שוויון.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו יודעים כבר היום – ואני מדבר עם כל האהבה, ואני מקובל על האוכלוסייה החרדית.

אבישי ברוורמן: אבל מה שאני אומר כאן, אני אומר לחבריי – למשל, אחוז ההשתתפות בעבודה של גברים חרדים הוא רק 35%, ובזמן ראש הממשלה המנוח מנחם בגין זה היה 75%.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שהורסים את מדינת ישראל הוא אי-העבודה.

אבישי ברוורמן: לכן, במדיניות לטווח ארוך כשלוקחים בחשבון גם את הדיור, רוצים לתת תמריץ לעבודה, כדי שנחזור לזמן ראש הממשלה המנוח בגין, ש-75% מהגברים החרדים עבדו, כמו שהם עובדים בברוקלין ובלונדון.

אבישי ברוורמן: לכן, אני תומך בנקודה שלגבי דיור בר-השגה, אותו קריטריון שאומר ששני בני-הזוג יהיו סך-הכול 125% ממשרה אחת.

אבישי ברוורמן: כי אנחנו רוצים גם לעודד.

אבישי ברוורמן: אני שהשקעתי 16 שנים בבניין הנגב ובאר-שבע, רוצה בעוד 20 שנה לראות שלא יהיו רק ערים או שכונות חרדיות עניות, אני רוצה לראות מיזוג של האוכלוסייה.

אבישי ברוורמן: החשש שלי שבמדיניות הזאת אנחנו יכולים להביא לתצורה שייבנו שכונות עניות מאד; החזקים יהיו לחוד, ואז יתחילו לברוח מבאר-שבע ומערים אחרות לקראת המרכז, והמרכז יהיה כל הכוח.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לבנות חברה שבה יש חלשים וחזקים יחדיו.

אבישי ברוורמן: לכן, הדרך היחידה היא לתת תמריץ ברור לעבודה, - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם.

אבישי ברוורמן: אני מסכם.

אבישי ברוורמן: - - שכמו שמבקשים מהסטודנטים – מי שעובד, תהיה לו יותר זכאות לדיור בר-השגה.

אבישי ברוורמן: אחרת, תהיה לנו מדינה שתתפלג לקנטונים: יהיה קנטון של עניים, קנטון של חרדים.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים תכנית.

אבישי ברוורמן: לכן, זאת ההמלצה שלי.

אבישי ברוורמן: אני אומר לכם: אני יודע שיש פה יושב-ראש מוכשר.

אבישי ברוורמן: אני חושב שתפקיד הכנסת מאד קשה היום.

אבישי ברוורמן: כי ממשלת ישראל, ולא רק הממשלה הזאת – ישבתי.

אבישי ברוורמן: אני גם עבדתי בביצוע – הפלונטר הבירוקראטי, הפוליטי, תחיקתי, הוא מהגרועים בעולם.

אבישי ברוורמן: לכן, אין פתרונות של שנים לאנשים.

אבישי ברוורמן: זה לא ייפתר עכשיו – צריך להביא רפורמות.

אבישי ברוורמן: אבל בנושא הזה, בגלל המחאה החברתית, אני פונה אליך, אדוני: תלחץ.

אבישי ברוורמן: ולא לבלבל את שני הדברים האלה: אשר לדיור הציבורי, לדיור הציבורי.

אבישי ברוורמן: אשר לדיור בר-השגה, לדיור בר-השגה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו בגלישה של רבע שעה.

קריאה: אפשר משפט אחד?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

שושנה נתן: אני ביקשתי - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד 20 איש שביקשו לדבר.

שושנה נתן: אבל אני ביקשתי - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל לא רק את, יש 20.

שושנה נתן: אני באה ממחאת הדיור.

שושנה נתן: - - - שגרים באוהלים - -

כרמל שאמה-הכהן: גברתי.

שושנה נתן: - - עם ארבעה וחמישה ילדים.

שושנה נתן: אין להם אפשרות.

שושנה נתן: שר הבינוי והשיכון משקר לי בעיניים.

שושנה נתן: הבאתי מסמכים להוכיח לו.

שושנה נתן: הוא אומר לי: היא מקבלת 2,500 שקל.

שושנה נתן: 900 שקל - - -

לאה ורון: כל אלה רשומים לרשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: גברתי, יש רשימה, אין מה לעשות.

כרמל שאמה-הכהן: הזמן קצר.

לאה ורון: את ביקשת, בערך, בסוף הרשימה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

קרן פישזון: איפה אני?

קרן פישזון: אני רוצה - - - מי הבא.

כרמל שאמה-הכהן: אין הבא.

כרמל שאמה-הכהן: תקשיבו, בשעה 12:30 אמור היה להתחיל דיון בנושא לא פחות חשוב, שגם נוגע אליכם: החשמל אמור להתייקר ב-30%.

קריאה: אין בית, איזה חשמל?

קריאה: אין בית.

קריאה: - - - חשמל אתה מדבר - - -

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל העלנו את הנושא לסדר היום.

שושנה נתן: איפה אתם חיים?

שושנה נתן: - - -

כרמל שאמה-הכהן: גברתי, תשבי בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: תתנהגי בהתאם.

כרמל שאמה-הכהן: הבנו היטב.

שושנה נתן: - - -

כרמל שאמה-הכהן: תקשיבי, ישבו כאן היום 20 חברי כנסת ושני שרים בכדי לדון בעניין הזה, כך שאנחנו רואים שהוא מספיק חשוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא צריכים את כל הדרמות האלה בכדי להבין את מצוקות האנשים.

קריאות: - - -

קריאה: תצאו לשטח, תראו מה קורה עם האנשים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא נבטיח לכם סיסמאות ואשליות.

קריאה: תצאו לשטח.

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו פה דירות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בשטח, תאמיני לי.

קריאה: - - - של האנשים.

קריאה: אי-אפשר להקפיא אותם.

כרמל שאמה-הכהן: תאמיני לי שאנחנו בשטח.

קריאה: - - - להקפיא אותם, כמו את הדיור הציבורי.

קריאה: להכניס אותם להקפאה - - -

שושנה נתן: - - - שניהם עשו צבא.

שושנה נתן: יש לה ארבעה ילדים - - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יודעים שיש הרבה מצוקות.

כרמל שאמה-הכהן: את לא צריכה לספר לנו את זה.

שושנה נתן: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, בדיון היום השתתפו 20 חברי כנסת ושני שרים.

שושנה נתן: יש לי פה אישורים.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש ממך להפסיק להפריע לי.

כרמל שאמה-הכהן: זו לא התנהגות.

כרמל שאמה-הכהן: את לא מקדמת את העניין שלך.

כרמל שאמה-הכהן: תאמיני לי.

לאה ורון: אריאל, אתה מפריע לדיון.

כרמל שאמה-הכהן: השתתפו 20 חברי כנסת ושני שרים.

כרמל שאמה-הכהן: דבר המעיד על החשיבות ועל העניין שמגלה הכנסת בנושא מצוקת הדיור וההפרטה המתמשכת של הדיור הציבורי, שעליה החברה הישראלית משלמת מחיר.

קריאה: - - -

לאה ורון: אני מבקשת לא להפריע ליושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא רחב, עמוק ומורכב, ומצריך, לדעתי, דיוני המשך, אבל דיונים נקודתיים.

כרמל שאמה-הכהן: דיון נוסף שיתקיים יהיה בעניין הדיור הציבורי – דיון נקודתי, לא במסגרת מצומצמת של דיון מהיר.

כרמל שאמה-הכהן: וגם דיון שעליו התחייב שר הבינוי והשיכון להשתתף בו, בנושא מצוקת תושבי כפר שלם.

כרמל שאמה-הכהן: שני הדיונים ייקבעו בזמן הקרוב.

קריאה: והדיון בעניין חסרי הבית, זה כפר שלם?

כרמל שאמה-הכהן: זה הדיור הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו.

קריאה: מה עם אלה שנופלים בין הכיסאות.

קריאה: מיליונים רצים - - -

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אני מבקש לא להפריע לי.

כרמל שאמה-הכהן: מה קורה לכם?

קריאה: יש לי זכות דיבור.

קריאה: הגעתי מתל-אביב בשביל זה.

קריאה: יש לי תושבים במאהל.

קריאה: - - - במאהל.

קריאה: אני מחפש מענה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עובדים על מענה.

כרמל שאמה-הכהן: אין מענה קסם.

קריאה: אין מענה כסף – מיליונים - - -

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי: "אין מענה קסם".

שושנה נתן: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא להפריע.

קריאה: אני אוכל לקבל את זכות הדיבור שלי?

כרמל שאמה-הכהן: לא, הזמן נגמר.

קריאה: הדיון הסתיים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נקיים שני דיוני המשך.

כרמל שאמה-הכהן: הנתונים ברורים וקשים – אף-אחד לא יכול לחמוק מהם: לא הממשלה, לא שר הבינוי והשיכון ולא חברי הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: הדברים לא נפתרים בן-יום.

כרמל שאמה-הכהן: הם עניין של תהליכים.

כרמל שאמה-הכהן: עצם זה שהנושאים עולים על סדר יומה של ועדת הכלכלה זה הרבה, אבל אנחנו לא מסתפקים בזה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נמשיך עד להשגת הפתרונות.

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו דירות בכיסים.

כרמל שאמה-הכהן: אין לי דירות שאני מחביא בכיסים או בלשכה שלי.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי נותן לך.

קריאות: - - -

קריאה: יש הרבה דירות - - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מפעילים לחץ אמיתי על הממשלה.

קריאה: פתרון זמני – יש ילדים ברחובות.

קריאה: זה כמו לקחת להומלס את המעיל.

קריאה: יש צווי פינוי.

כרמל שאמה-הכהן: הדיון הזה נעול.

כרמל שאמה-הכהן: תוך חמש דקות יחודש הדיון הבא.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.