ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 725, 2012-01-23 14:10

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום דיון מהיר שאישרה נשיאות הכנסת בבקשתם של חברת הכנסת חנין זועבי וחנא סוייד, בנושא: התנהלותה הבעייתית ותיקי הפינוי הרבים שמנהלת חברת "חלמיש" ביפו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מתנצלים על האחור בפתיחת הישיבה בגלל הנושא הסוער שקדם לה, בעניין הסעות חיילים ברכבת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: אני מקווה שיש לנו לפחות שעה כי אנחנו באיחור של 40 דקות, אז יש לנו שעה לדיון, בסדר?

חנין זועבי: תודה רבה, קודם כל, על קיום הדיון בנושא מאוד חשוב.

חנין זועבי: אנחנו מקיימים את הדיון בנוכחותן של כמה משפחות שסובלות מתפקודה של חברת "חלמיש".

חנין זועבי: אני אציג פה כמה טיעונים, בעיקר בשני מישורים: המישור הראשון, אנחנו נטען שהוא ניהול לא תקין מבחינת החברה, גם מבחינת שקיפות.

חנין זועבי: למשל, בעניין רשימת ההמתנה של האנשים שחלק מהם מחכים 10 שנים או 14 שנה לדיור ציבורי, כאשר לחלק מהם יש קריטריונים של מחלות, של מצב קשה, של מצב הדיור הקשה שהוא נמצא בו, כאשר מזיזים את רשימת ההמתנה ממקום שני למקום 18 ואחר-כך למקום 28.

חנין זועבי: הדיירים לא יודעים למה יש את ההזזה הזאת.

חנין זועבי: ברשימת ההמתנה אין שקיפות ואין נימוקים ואין כל הסבר.

חנין זועבי: הנקודה השנייה היא ברמת הניהול התקין: אנחנו חושבים שיש ניגוד אינטרסים בעניין עורך דין שהוא גם מייצג את החברה וגם פועל כיועץ משפטי לחברה.

חנין זועבי: וזה, אני חושבת ניגוד אינטרסים מאוד מסוכן לדיירים.

חנין זועבי: ההשלכות של ניגוד האינטרסים ברור לכולנו, כאשר יש אינטרס – בתור יועץ משפטי אתה לא נותן חוות דעת משפטית, ניטראלית והוגנת, אלא יש לך כבר אינטרס שאתה תמשיך בפרוצדורה של להוציא תביעות נגד הדיירים.

חנין זועבי: זה המישור הראשון של ניהול תקין של החברה.

חנין זועבי: עכשיו המישור השני, שהוא הסבל של האנשים, שהוא הסבל של האזרחים.

חנין זועבי: אנחנו חושבים ש"חלמיש" היא חברה ללא מטרת רווח וזה צריך להשתקף בדרך שבה מתייחסים לאנשים, בדרך שבה מנהלים משא ומתן עם האנשים, בדרך שבה מגיעים להסדרים עם האנשים.

חנין זועבי: כלומר, ערכים וגישה והשק]ת עולם של חברה ללא מטרת רווח מאוד שונה מאשר חברה עם מטרת רווח.

חנין זועבי: יש לנו פה כמה טיעונים מאוד קשים, למשל, על גישה שמסתכמת בכך שהם קודם כל לא נכנסים למשא ומתן עם האנשים בשביל סידור החובות שלהם, מוציאים צווי פינוי – 129 צווי פינוי ביפו – על טענות כמו: בלוני גזים שהדיירים מכניסים לדירה מחשש שייגנבו להם את בלוני הגזים.

חנין זועבי: ההסדר של תיקון או לשים את בלוני הגזים בכלוב על-מנת שאחרים לא יגנבו אותם הוא הסדר של 500 שקל, אבל החברה מוציאה – אני לא יודעת את המספרים אבל יש פה גם את הנציג של עיריית יפו-תל אביב שגם הוא יציג את הדברים – במקום להסדיר דבר פשוט, במשא ומתן של חצי שעה, של שעה, "חלמיש" מוציאה כבר צווי פינוי.

חנין זועבי: אפילו לקחת את רשימת הדיירים שנתקלים בבעיה הזאת, רשימה שמית, אין ביכולתנו.

חנין זועבי: היינו צריכים להגיש שאילתא.

חנין זועבי: מר סמי אבו-שחאדה, נציג העירייה, היה צריך שאילתא – בשביל להגיע להסדר צריכים לדעת מי האנשים, בשביל לדעת מי האנשים, צריכים שאילתא בעירייה.

חנין זועבי: יש לנו בעיה שגם כאשר יש נכונות מצד הדיירים להגיע להסכם והם אומרים: אנחנו רוצים להתחיל ולשלם את החובות – אין אופציה בפני הדיירים להגיע להסדר כזה.

חנין זועבי: יש מסלול מהיר, מזורז, של תביעות משפטיות.

חנין זועבי: מסלול דורסני שבו הכוונה, המסר שמגיע מ"חלמיש" לדיירים הוא: גם אם יש לכם כוונה להסדיר את החובות, אנחנו לא רוצים להסדיר את החובות, אנחנו לא מעוניינים בהסדר חובות, אנחנו מעוניינים בתביעות משפטיות.

חנין זועבי: חלק הארי של התביעות המשפטיות הוא כמובן – זה לא חלק הארי, זה הקריטריון השני.

חנין זועבי: כאשר הבעלים המקוריים נפטרים אז יש זכויות לדור השני שקוראים לו דור המשך.

חנין זועבי: גם לפני ש"חלמיש" מגיעה להסדר שמצריך תהליך ביורוקראטי, תהליך ארוך, תהליך ממושך, אז גם לפני סיום התהליך לא נכנסים למשא ומתן ומיד מעבירים את התיקים לתהליך משפטי.

חנין זועבי: כמובן, חלק הארי הוא על חובות, הצטברות של חובות.

חנין זועבי: נכון, הדיירים לא שילמו, זה נכון.

חנין זועבי: אנחנו לא באים לטעון: לא, הדיירים כן משלמים.

חנין זועבי: קודם כל, אין להם את היכולת, אני חושבת שמי שיש לו את היכולת אז כן משלם כי אחרת, או שיזרקו אותו או שיתבעו אותו ויקנסו אותו, יערבו אותו בתהליך לא נעים.

חנין זועבי: אבל גם כאשר מגיעים להסדר, וגם כאשר משלמים חלק מההסדר, פתאום גם אין שקיפות.

חנין זועבי: יש לנו מקרה של ג'וני, שאני בכלל לא רוצה לספר את המקרה שלו, על אדם החוב שלו 7,000 שקל.

חנין זועבי: הוא נכנס בשביל לסדר את החוב של 7,000 שקל, אז אמרו לו: אוקיי, שילמת, יש עוד 4,000 שקל ריבית.

חנין זועבי: אז הוא מתחיל להסדיר את ה-4,000 שקל.

חנין זועבי: אחר כך הם מגלים לו שיש עוד שכר טרחה של עורך דין בסך 13 אלף שקל.

חנין זועבי: מיד הוא מתמוטט, ומיד הם מזעיקים לו את האמבולנס, את מד"א, והם לוקחים אותו לאיכילוב, לבית חולים ושם הוא מאושפז לשבועיים.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו הוא צריך לשלם על האמבולנס.

חנין זועבי: כן.

חנין זועבי: ואחר כך, אדוני היושב-ראש, הוא לא יכול לעבוד.

חנין זועבי: כלומר, הם שינו את החיים שלו.

חנין זועבי: זה לא רק חוב שאתה משלם או לא משלם.

חנין זועבי: עכשיו הוא חי על קצבת נכות – אני רוצה להיות מדויקת - - -

סמי אבו שחאדה: הוא בתביעת נכות.

חנין זועבי: בתביעת נכות, כלומר, זה שינוי דראסטי, טוטאלי, דרמטי של חיים של בני אדם.

חנין זועבי: על תחזוקה ירושה אני לא רוצה לספר ירודה, אני אתן לחבר הכנסת חנא סוייד לספר.

חנין זועבי: על תחזוקה ירודה אנחנו לא נספר הרבה.

חנין זועבי: על רשימות המתנה – אנחנו רוצים שקיפות ברשימות ההמתנה.

חנין זועבי: גם יש העניין – אני לא חושבת שזה מול "חלמיש", אני חושבת שזה גם מול משרד השיכון – קביעת שכר הדירה.

חנין זועבי: לפי מה שכר הדירה נקבע?

חנין זועבי: נכון שזה לא ב"חלמיש" אבל יש ועדה שאין גישה אליה.

חנין זועבי: אני רוצה לדעת אם מה שאני משלמת הוא אכן הוגן או שמגיע לי סבסוד או שמגיע לי לשלם פחות, אין לי דרך לדעת, אין לי גישה לוועדה הזאת שמחליטה על גובה שכר הדיור.

חנין זועבי: עכשיו, אנחנו באים כאן לוועדה, לא בשביל להציג את הסבל של האנשים אלא בשביל להגיע להמלצות, ויש דרישות מאוד ברורות, מאוד מובנות מאליהן.

חנין זועבי: אני חושבת שלא היינו צריכים, הדיון הזה מיותר, אם לחברה הזאת הייתה אוזן קשבת לתושבים.

חנין זועבי: הדרישות שלנו: תביעת הפינוי לא צריכה להיות אקט ראשוני.

חנין זועבי: אחרי תהליך ממושך, אז אתה צריך להגיע להחלטה שאתה תובע את הדיירים האלה.

חנין זועבי: במקרה שלנו, של השנים האחרונות – גם הדיירים אמרו שזה לא היה ככה לפני כמה שנים.

חנין זועבי: ה-Attitude, הגישה, הייתה אחרת.

חנין זועבי: כנראה שגם החברה נכנסה לגישה של חברת נדל"ן.

חנין זועבי: הפרויקט היחידי שעשתה בתקופה האחרונה הוא פרויקט של נדל"ן – למרות הצורך בדיור ציבורי – ורק אחרי ישיבה במועצת העיר תל אביב-יפו, הם קבעו, על-ידי החלטה של מועצת העיר, שמשקל נכבד או חלק נכבד מהפרויקט הזה יועבר כדיור ציבורי.

חנין זועבי: מה החלק הנכבד הזה היה? 5%.

חנין זועבי: קודם כל, תביעת הפינוי אינה אקט או צעד ראשון.

חנין זועבי: אנחנו רוצים הסדר והאזרחים מעוניינים בהסדרים מחוץ לבתי המשפט.

חנין זועבי: כלומר, עכשיו למחוק את כל התביעות – תביעות בלוני הגז זה משהו מגוחך – אנחנו מבקשים למחוק.

חנין זועבי: אנחנו מבקשים להקפיא את כל ההליכים המשפטיים, גם בעניין דור ההמשך וגם בעניין הסדרת הזכויות, כאשר האזרחים הדיירים אומרים: כן, אנחנו רוצים לשלם אבל תתנו לנו הקלות, בואו נסדר את זה – אז צריכים להקשיב להם.

חנין זועבי: אחרת מה המשמעות של דיור ציבורי?

חנין זועבי: מה המשמעות?

חנין זועבי: אם המשמעות היא: אם יש לך אתה תשלם ואם אין אני אזרוק אותך לרחוב – בואו לא נקרא לזה דיור ציבורי.

חנין זועבי: דיור ציבורי משמעו להתחשב ביכולות של האנשים.

חנין זועבי: א אנחנו מבקשים ואני רוצה גם לפנות לנציג של העיר: להקים ועדה ציבורית שמורכבת מנציגים של החברה, מנציגי משרד השיכון, גם הרווחה.

חנין זועבי: זאת גם דרישה: אין פינוי בלי לערב את נציגי הרווחה.

חנין זועבי: מדובר באנשים, מדובר בילדים, מדובר בחולים.

חנין זועבי: מדובר באנשים שאו מיד נכנסים למחלות או מיד נכנסים לדיכאון.

חנין זועבי: אז להקים ועדה ציבורית, שגם חברי מועצת העיר ייקחו בה חלק, גם הוועדה העממית וגם העירייה.

חנין זועבי: ואני מבקשת גם שמר עמי כץ יגיד מה הדעה שלו להקמת ועדה כזאת.

חנין זועבי: אנחנו ניתן לוועדה שלושה חודשים ואז חוזרים לוועדת הכלכלה ואז הם נותנים לנו דיווח איך התקדמו, האם התקדמו ומה ההסכמות שהגיעו אליהן.

חנין זועבי: כמו שאמרתי, למחוק מיד את מקרי הפינוי בגלל בלוני הגז, במיוחד שנציג העירייה אמר להם: אנחנו מוכנים לשלם את הכלובים של בלוני הגז.

חנין זועבי: זאת לא עילה לפינוי.

חנין זועבי: יש משהו בשם "מקדמת רצינות".

חנין זועבי: אני לא כל-כך מכירה את העניין אבל אולי סמי והדיירים לינה וג'וני ואחרים יספרו לנו מה זה.

חנין זועבי: עכשיו, הפרויקט החדש: היות ויש רשימת המתנה ארוכה ויש פרויקט חדש אז משקל הגיור הציבורי בפרויקט החדש של החברה, שאולי היא חושבת שאם היא תתחיל להתנהג כמו חברת נדל"ן ולא כמו חברת דיור ציבורי, המשקל של הדיור הציבורי לא יהיה 5%.

חנין זועבי: זה מגוחך.

חנין זועבי: לפחות יהיה 20%.

חנין זועבי: אנחנו רוצים שקיפות: אם אני הייתי מספר שתיים ברשימת ההמתנה לפני חודש, אדוני היושב-ראש, לפני שלושה שבועות אני במקום 28.

חנין זועבי: אני שואלת: למה הורדתם אותי ממקום שני למקום 28? אין תשובה.

חנין זועבי: אני לא יודעת למה.

חנין זועבי: אולי יש אנשים זכאים יותר ממני אבל תסבירו לי, תשכנעו אותי.

חנין זועבי: ואז, שבוע אחרי – היום אני במקום 34.

חנין זועבי: לפני חודשיים שאני במקום שני.

חנין זועבי: יש לי ואני השגתי – אני מדברת על לינה – אישורים של מחלות ואישורים של מצב רפואי, גם שלי וגם של הבעל שלי – במקרה של לינה.

חנין זועבי: אני חושבת שגם אפשר שהוועדה הזאת תמליץ על סף של המתנה, כלומר, אפשר להמתין שנה-שנתיים אולי שלוש שנים, אבל אנשים של 14 שנה ואנשים של 10 שנים ממתינים בשביל דיור ציבורי.

חנין זועבי: אז שקיפות, העניין של השקיפות.

חנין זועבי: ואנחנו צריכים להציג חוות דעת של הוועדה בעניין ניגוד האינטרסים של עורך דין שהוא גם משמש כיועץ משפטי וגם כעורך דין שמייצג את החברה.

חנין זועבי: ושעות קבלה: כלומר, אני אמרתי שאין שקיפות, אין גם גישה.

חנין זועבי: שעת הקבלה היא כמו שאני יודעת, כמו שדווח לי, היא יומיים.

חנין זועבי: כאשר רוצים לשאול את החברה, לקחת אינפורמציה ככדי לדעת מה המצב שלהם אז שעות הקבלה מאוד קצרות , יש לחץ קבוע – תמיד יש את הנימוק הזה של לחץ קבוע.

חנין זועבי: אז זה תיאור מצב מאוד כללי וגם דרישות מאוד ספציפיות וברורות.

חנין זועבי: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחברת הכנסת זועבי שהציגה את הנושא בתמציתיות.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: רציתי לדעת, אדוני היושב-ראש, אם יש נציג של "חלמיש" כאן כדי שלא נעשה פול גז בניוטרל.

כרמל שאמה-הכהן: יש, כן.

לאה ורון: אדוני חבר-הכנסת, אנחנו ביקשנו שיגיע המנכ"ל, כמו גם עורך דין ליאור עמידור, והודיעו לנו שהם לא יוכלו להשתתף בדיון.

לאה ורון: מטעם "חלמיש" רשומים לדיון מר גולן שמש, מנהל מחלקת הפינויים ומר מוטי בלנגה שהו מנהל מחלקת גבייה.

חנא סוייד: אלו בעצם הפנים של "חלמיש", כנראה – פינויים וגבייה.

חנא סוייד: בכל אופן, אדוני היושב-ראש, קשה לדבר אחרי חברת הכנסת חנין זועבי.

חנא סוייד: אני מרגיש שאני צריך לתת עכשיו הרצאה על תורת היחסות אחרי איינשטיין, זה כמעט בלתי אפשרי, או על המבול אחרי נוח – אי אפשר, קשה.

חנא סוייד: בכל זאת, אני חושב שהפתיח לדיון הזה הוא ההגדרה והשליחות של "חלמיש".

חנא סוייד: האם "חלמיש" ודומותיה כמו "עמיגור", "עמידר" וכל החברות אלו, האם מדובר בחברות עסקיות במובן המקובל או בעסק חברתי?

חנא סוייד: יש הבדל ניכר בין חברה עסקית, שבעצם פועלת על-פי כללי השוק החופשי ורוצה למקסם את הרווח שלה בכל שיטה אפשרית, לבין עסק חברתי.

חנא סוייד: עסק חברתי רואה בעצם מי הקליינטורה שלו, מה המצב החברתי-כלכלי שלהם ובעצם השליחות שלו זה לעזור להם ולא לחלוב אותם.

חנא סוייד: אני חושב שיש טעות ניכרת או יש טרנספורמציה קשה בשליחות של "חלמיש" – במקום להיות עסק חברתי הם הפכו להיות חברה עסקית פר-אקסלנס.

חנא סוייד: אני לא רוצה, כמובן, לחזור על הפרוט שהציגה חברתי, אבל אני רוצה לקטלג את זה.

חנא סוייד: יש לנו בעיקר שלושה נושאים שאנחנו רוצים לשמוע התייחסות רצינית אליהם.

חנא סוייד: הדבר הראשון: העניין של קביעת שכר דירה לפי קריטריונים שקופים ולא קביעת שכר דירה בחדרי חדרים או בקריטריונים מאוד לא שקופים.

חנא סוייד: אנחנו רוצים לדעת מה המדיניות בעניין.

חנא סוייד: הנושא השני, וכאן אני מניח שיש לנו נציג שמטפל בזה ישירות, העניין של פינויים – כנראה שהיד מאוד קלה על ההדק בעניין של הפינויים בהתנהלות של "חלמיש", לרבות העניין של הסדרת המעמד של בן ממשיך או בת ממשיכה.

חנא סוייד: בתפר הזה או בהתנהלות, שבדרך כלל כנראה ארוכה, של קביעת המעמד של בן ממשיך – כאן נכנס ומתגנב עניין הפינוי.

חנא סוייד: כפי שאמרתי, ההרגשה היא שהיד מאוד קלה על ההדק בעניין של הפינוי.

חנא סוייד: העניין השלישי, העניין של התחזוקה – בכל זאת, אני חוזר לנקודת המוצא, מדובר באוכלוסיה חלשה מבחינה חברתית-כלכלית, אין ביכולתה, על פי הגדרה, לתחזק את הבית שלה כפי שצריך בנורמות מקובלות.

חנא סוייד: פה בדרך כלל יש שתי בעיות: בעיה אחת היא שלפעמים החברות כופות איזשהו סטנדרט מסוים של תחזוקה שהתושבים והדיירים לא יכלים לעמוד בו כי הוא מאוד יקר.

חנא סוייד: ואם הם מבקשים שהם יעשו את התחזוקה – אז החברה אומרת להם: לא, אנחנו נעשה ואתם תשלמו.

חנא סוייד: שזה בעייתי.

חנא סוייד: זה מגיע, אדוני היושב-ראש, עד כדי כך שגם בטיפול או בחיזוק בניינים, שהם בניינים, כמובן, ישנים, בניינים רעועים אפילו בהרבה מקרים, שמבקשים מהדיירים לחזק את הבניינים נגד רעידות אדמה.

חנא סוייד: תראה, מדינת ישראל כמעט ולא עושה כלום לחזק בניינים נגד רעידות אדמה והדיירים של הדיור הציבורי מתבקשים על ידי "חלמיש" לחזק את הבתים שלהם נגד רעידות אדמה.

חנא סוייד: איזה אבסורד יש כאן בעניין הזה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להאריך.

חנא סוייד: יש פה קצת אבסורד בכל העניין הזה.

חנא סוייד: התנהלות קשוחה ונוקשה כלפי אוכלוסייה שלא יכולה לעמוד בפני ההתנהלות הזו.

חנא סוייד: מתבקש שינוי יסודי בהתרת התנאים והקושי הזה בהתנהלות מול האוכלוסייה.

חנא סוייד: כמובן נשמע התייחסות מצד החברה, אולי גם נשמע גם מצד התושבים, הדיירים שבאו לכאן לשטוח את טענותיהם בפנינו.

כרמל שאמה-הכהן: קודם החברה, בבקשה.

מוטי בלנגה: אני מנהל מחלקת גבייה ב"חלמיש".

מוטי בלנגה: חברת "חלמיש" עוסקת בנושא אותן תביעות במהלך שלושת השנים האחרונות כנגד 340 משפחות, שחלקן תושבי יפו.

מוטי בלנגה: התביעות הן בגין בלוני גז שאנשים מכניסים – הוזכר פה הנושא של בלוני גז – בתוך הדירה.

מוטי בלנגה: זה מהווה סכנה בטיחותית.

לאה ורון: כמה דיירים כאלה יש לכם?

מוטי בלנגה: מ-2008 ועד היום היו 140 משפחות שהכניסו בלוני גז בתוך הבתים.

מוטי בלנגה: מה שנותר היום, לאחר כל ההליכים, נותרו 17 דיירים.

מוטי בלנגה: זה הוכיח את עצמו ואנשים מקבלים את אותה פניה כתובה לפני התביעה לבוא ולהסדיר.

מוטי בלנגה: מן הסתם, הגז היה מחוץ לבית.

מוטי בלנגה: הם לקחו לעצמם את הדין ועשו שינוי, כדי להוזיל את העלויות, ושמו את בלוני הגז בתוך הבית – זה מהווה סכנה בטיחותית לכלל המבנה, שבחלקו לא שייך לחברת "חלמיש".

מוטי בלנגה: ישנם מבנים שרק דירה אחת שייכת ל"חלמיש" ויתר הדירות הן בבעלות פרטית, אז מן הסתם, זה מהווה סיכון לכלל הדיירים.

חנא סוייד: זה המניע?

חנא סוייד: הם מתאהבים בגז?

חנא סוייד: הם רוצים להריח גז בתוך הבית?

חנא סוייד: מה גורם לכך?

חנא סוייד: האם ניסיתם לחקור למה?

חנא סוייד: מי רוצה לחיות עם בלון גז בבית?

דוד קשני: זה נגד גנבים.

דוד קשני: פשוט גונבים בחוץ את הבלונים.

חנא סוייד: בסדר, אז צריך לטפל בזה - - -

מוטי בלנגה: אז להוות סכנה לכל הבניין זה יותר טוב?

חנא סוייד: זה לא רצון קרימינאלי אצל אנשים להכניס אליהם גז, אתה מבין?

חנא סוייד: צריך לטפל בזה לא בשוט.

סמי אבו שחאדה: ד"ר סוייד, אתה צודק לחלוטין שפתרון הבעיה היה עולה הרבה יותר זול מההליכים המשפטיים, הרבה יותר זול.

חנא סוייד: אני מתאר לעצמי.

לאה ורון: תגיד לנו מי אתה.

סמי אבו שחאדה: אני חבר מועצת העיר תל אביב-יפו.

סמי אבו שחאדה: סליחה על ההתערבות בדיון.

מוטי בלנגה: ישנן תביעות נוספות בגין חייבים.

מוטי בלנגה: אנשים פשוט לא משלמים תשלומי שכר דירה.

מוטי בלנגה: גובה השכירות נקבע על-ידי משרד הבינוי והשיכון.

מוטי בלנגה: חברת "חלמיש" לא קובעת את המדיניות.

מוטי בלנגה: משרד השיכון בודק לפי אותם שאלונים שהדיירים ממלאים.

מוטי בלנגה: הם ממלאים את כמות המשפחה, גודל המשפחה ואת ההכנסות שלהם.

מוטי בלנגה: לפי אותם נתונים קובעים את גובה השכירות וכמובן, לפי איזשהו ותק, כמה שנים הוא גר וכן הלאה.

מוטי בלנגה: השכירות נקבעת על-ידי משרד הבינוי והשיכון הוזכר פה הנושא של הסדרים: לפני שאנחנו מתחילים בתביעה לפינוי, אנחנו פונים למשפחות לבוא ולהגיע לאיזשהו הסדר.

חנא סוייד: סליחה, האם ידועים לכם, אתם כ"חלמיש", הקריטריונים לקביעת שכר הדירה?

מוטי בלנגה: קיימים קריטריונים של משרד הבינוי והשיכון, כן.

חנא סוייד: אתם מכירים אותם?

מוטי בלנגה: כן.

חנא סוייד: הציבור גם מכיר אותם?

מוטי בלנגה: אני מאמין שזה באינטרנט.

חנא סוייד: אני מניח שאתם צריכים לוודא את זה.

מוטי בלנגה: זה כנראה מופיע באתר האינטרנט של משרד השיכון.

מוטי בלנגה: אין פה נציג של משרד השיכון.

לאה ורון: לא.

לאה ורון: הוועדה ביקשה שיהיה נציג של משרד הבינוי והשיכון ונאמר לנו שאתם מייצגים את משרד הבינוי והשיכון.

לאה ורון: לפיכך אנחנו מבקשים למסור לנו את הקריטריונים.

מוטי בלנגה: אנחנו נעביר את אותו עדכון קריטריונים.

מוטי בלנגה: זה לפי מבחן הכנסות ולפי גודל המשפחה.

מוטי בלנגה: לפני שאנחנו מגיעים לתביעה, אנחנו פונים למשפחות להסדר.

מוטי בלנגה: ישנם נהלים, יש ועדה להסדר חובות.

מוטי בלנגה: הוועדה דנה בכל מקרה לגופו ומאפשרת תשלומים כאלה ואחרים לפי מבחן ההכנסות.

מוטי בלנגה: גם כאשר אדם נמצא בתהליך של תביעה משפטית, גם בשלבים שנמצא בפני הוכחות כאלה ואחרות, אנחנו מאפשרים לו בכל התהליך לבדוק את עצמו, למדרג, למלאות שאלון, להגיש בקשה לוועדה להסדר חובות.

מוטי בלנגה: לא הולכים ומבצעים – עד היום לא ביצענו – פינוי של משפחות שנמצאות בתהליך.

מוטי בלנגה: במהלך 2010 ו-2011 בוצעו רק שני פינויים למשפחות שבכלל לא זכאיות על-פי קריטריונים, הן נדחו על-ידי כל הוועדות של משרד הבינוי והשיכון.

מוטי בלנגה: במסגרת ההליכים המשפטיים היו פסקי דין והם פינו את הבתים שלהם במסגרת אותם הליכים.

מוטי בלנגה: יש פה תופעה – הוזכר פה הנושא של דיירים ממשיכים – יש נוהל מסודר של משרד השיכון בנושא של דיירים ממשיכים.

מוטי בלנגה: מצד אחד ממתינות בתור משפחות רבות שאין להם פיתרון בתל אביב-יפו ומנגד מחזיקים דיירים ממשיכים או פולשים שאשר הם לא משתפים פעולה.

מוטי בלנגה: על פי נוהל הם צריכים להגיש בקשה מסודרת, על פי מה שקבע משרד השיכון, לאחת החברות, לבדוק את זכאותם.

חנין זועבי: כמה ממתינים בתור?

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת זועבי.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה למקד את הדברים.

כרמל שאמה-הכהן: כי יש הרבה דברים היא נגעה והציגו חברי הכנסת, שנוגעים לבעיות רוחב שיש בדיור הציבורי, לאו דווקא ב"חלמיש" ולאו דווקא רק ביפו, הוועדה מנסה לקדם ולפתור אז זה דבר, לצערי, מורכב, כבד ומסובך.

כרמל שאמה-הכהן: אבל יש נקודה שעלתה, שהיא מאוד ספציפית לחברת "חלמיש" והיא יורדת לשורש העניין: הסיפור של ניגוד העניינים של הייעוץ המשפטי.

כרמל שאמה-הכהן: מציגה כאן חברת הכנסת זועבי שהיועץ המשפטי הקבוע של החברה הוא גם זה שנותן שירותים חיצוניים פרטיים לחברה, לרבות הליכי פינוי.

כרמל שאמה-הכהן: איך אתם מתמודדים עם המציאות הזו?

מוטי בלנגה: ישנו פאנל של מספר עורכי דין שמטפלים בתביעות הפינוי במסגרת ההליכים המשפטיים והוא אחד מהם.

כרמל שאמה-הכהן: זה נבחן פעם בביקורת שיפוטית?

כרמל שאמה-הכהן: מישהו פעם עתר נגד המצב?

מוטי בלנגה: אני לא בקי בתחום הזה, זה לא בתחום שאני עוסק בו.

חנין זועבי: הוא אחד מהם אבל הוא המרכזי כאן.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם הוא עושה תיק אחד זה לא בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שאני בטוח שאם מישהו יתקוף אותו משפטית – בין אם ליועץ המשפטי לממשלה, רשות החברות או בית משפט – אין לי ספק שהמצב הזה יפסיק.

כרמל שאמה-הכהן: מצב שבאמת חותר תחת דברים הכי בסיסיים.

כרמל שאמה-הכהן: לא יכול להיות אדם שמחזיק שני כובעים, כמו שאומרים בכדורגל: מרים קרן ורץ לנגוח.

כרמל שאמה-הכהן: צריכים להיות איזונים בין הייעוץ המשפטי הפנימי לבין קבלן חיצוני שכל מטרתו זה להגיש – בין היתר וזה כך צריך להיות – כמה שיותר חשבוניות וכמה שיותר גדולות.

כרמל שאמה-הכהן: כמה שיותר הליכי פינו מפרנסים אותו ומצד שני הוא זה שנותן את הייעוץ הפנימי אם לגת לפינוי או לא לגשת לפינוי, האם לעכב הליך, להתפשר, לא להתפשר.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא הזה עלה, אני רוצה להגיד לך נציג חברת "חלמיש", עלה בפני גם בזוויות אחרות, לא רק תלונות של תושבי יפו אלא גם של אזורים אחרים בעיר תל אביב.

סמי אבו שחאדה: גם תושבי כפר שלם סובלים מאותם - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני אמרתי.

כרמל שאמה-הכהן: התושבים האלה לא למדו משפטים אבל כל מי שלמד קורס בסיסי במשפט מנהלי, יודע שזה מצב שלא יכול לחיות אפילו רגע ולא יכול להיות לו שום צידוק ושום הסבר וזה פשוט מורח את כל ההסברים האחרים שלכם בצבעים לא ורודים, בלשון המעטה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אולי לא הכתובת, אתה מנהל מחלקה או אגף בחברה ואין לך אחריות רוחב, אבל המנכ"ל והיושבת-ראש שהתמנתה ובטח מי שצריך לפקח מלמעלה על הדברים האלה, ראוי שיתקן את המצב לפני שיכריחו אותו.

כרמל שאמה-הכהן: זה עניין של זמן עד שמישהו יתעשת ויגיש הליך כנגד הנושא הזה, כי זה לא יכול להיות.

כרמל שאמה-הכהן: אין לזה תקדים.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע איך זה הגיע בכלל למצב כזה?

כרמל שאמה-הכהן: מה הוא היה קודם?

כרמל שאמה-הכהן: הוא היה קודם חיצוני או קודם פנימי?

מוטי בלנגה: הוא היה קודם חיצוני.

כרמל שאמה-הכהן: הוא היה קודם חיצוני ועבר להיות פנימי?

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, יכול להיות שיש מחסור בעורכי דין בתל אביב.

כרמל שאמה-הכהן: דווקא לא.

חנא סוייד: דווקא לא.

חנא סוייד: אני בטוח שלא.

חנא סוייד: לא בכל הארץ.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שהוא מוכשר מאוד, יכול להיות שיש לו ידע ספציפי בגלל ההתמחות שלו בתחום אבל זה לא יכול להיות.

חנא סוייד: אז שיזרוק כובע אחד.

כרמל שאמה-הכהן: זה משהו שמתנגש בצורה הכי ברורה וחדה וזה יהיה במסקנות שלנו שיונחו על שולחן המליאה בצורה ברורה.

כרמל שאמה-הכהן: הראשון שירים את הכפפה, לדעתי, יכריע את הסוגיה הזו.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לעשות 10 דקות הפסקה בדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נמשיך אותו עוד 10 דקות, בסדר?

כרמל שאמה-הכהן: פשוט אני משעה 10:00 כבר יושב פה בגלל שהדיונים נכנסו אחד לתוך השני, אבל אנחנו נסיים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: 10 דקות הפסקה.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, אנחנו ממשיכים מהנקודה בה עצרנו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתנצל על העיכוב, זה עיכוב ראש הממשלה.

דב חנין: ראש הממשלה התערב בענייני "חלמיש", זאת חדשה טובה.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: בעניינים קצת יותר חשובים.

דב חנין: "חלמיש" זה מאוד חשוב.

כרמל שאמה-הכהן: גם חשוב, בוודאי, דנים בו.

חנא סוייד: לא פחות, לא פחות.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, תן לי להבהיר משהו בקשר לעניין של הייעוץ המשפטי וניגוד האינטרסים שאתה דיברת עליו.

חנא סוייד: אני רוצה להבהיר כאן, על מנת שאנחנו לא ניפול במסקנות שאנחנו נציג: אני עשיתי אנלוגיה למה שמקובל כאן ב"חלמיש", עם הייעוץ המשפטי והתביעה בוועדות תכנון ובנייה.

חנא סוייד: בוועדות תכנון ובנייה יש יועץ משפטי, שהוא בעצמו גם תובע של הוועדה, כך שהמודל הזה הוא לא ייחודי רק ל"חלמיש" אלא הוא קיים במקומות אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: אל תשווה את זה בכלל.

חנא סוייד: אני רוצה להבין.

חנא סוייד: אני רוצה לשמור עליך ועל עצמי.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אני מכיר את המבנה של ייעוץ המשפטי של ועדות מקומיות.

כרמל שאמה-הכהן: שם הוא פעמיים פועל בכובע ציבורי על אותה משכורת שלו.

כרמל שאמה-הכהן: אין לו שום מניע ותמריץ אחר.

חנין זועבי: אין ניגוד אינטרסים.

כרמל שאמה-הכהן: פה, מה המצב?

כרמל שאמה-הכהן: פה היועץ המשפטי פעם אחת עובד בשכר כיועץ משפטי של "חלמיש", מניע תהליכים פנימיים ופוסק בתהליכים פנימיים, כאשר הוא יודע – בכובע השני שלו, כמפרנס של הבית שלו, כמשרד הפרטי – הוא יודע שהאינטרס שלו שם הוא לא מכיר את "חלמיש".

כרמל שאמה-הכהן: הוא מכיר רק את שורת ההכנסות שלו, הוא רוצה כמה שיותר פעולות, כמה שיותר מימושים, כמה שיותר הכנסות.

חנין זועבי: פה יש ניגוד אינטרסים.

כרמל שאמה-הכהן: יש ניגוד ברור, ניגוד מובהק.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא דומה להסדר שבו יועץ משפטי של גוף אחרי זה גם תובע בשם אותו גוף, זה דבר טבעי.

חנא סוייד: ללא תוספת.

כרמל שאמה-הכהן: ללא תוספת, ללא קשר לשכר.

כרמל שאמה-הכהן: והוא עדיין תחת אותו כובע.

כרמל שאמה-הכהן: פה הוא עובר לכובע פרטי.

כרמל שאמה-הכהן: משהו פה התערבב לגמרי, מישהו לא שם לב - - -

דב חנין: או שאולי שם לב.

כרמל שאמה-הכהן: אלא אם כן אנחנו טועים בעובדות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל מאחר ואני שומע את זה לא בפעם הראשונה - - -

חנא סוייד: לא, לא.

חנא סוייד: העובדות הן נכונות.

כרמל שאמה-הכהן: העובדות נכונות?

כרמל שאמה-הכהן: גם נציגי "חלמיש" לא סתרו אותן.

סמי אבו שחאדה: לא רק.

סמי אבו שחאדה: אדון ג'וני ג'מבזיאן שיושב פה נתבע על-ידי משרד עורכי הדין שאנחנו מדברים עליו.

כרמל שאמה-הכהן: מר סמי אבו שחאדה, חבר מועצת העיר תל אביב, עכשיו רשות הדיבור שלך.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לכם על הזימון ועל הדיון הזה החשוב.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לדבר על כמה דברים.

סמי אבו שחאדה: אל"ף, אני חבר במועצת העיר תל אביב-יפי מזה חצי שנה ואני קיימתי ישיבה עם מנכ"ל חברת "חלמיש", מר גיל סער, בחודש אוקטובר, גם לגבי שאלת בלוני הגז שהיא אבסורד, וגם לגבי שאלות אחרות לגמרי.

סמי אבו שחאדה: מאז שלחתי למנכ"ל כבר כמה מכתבים.

סמי אבו שחאדה: מחודש אוקטובר לא קיבלתי תשובות לגבי השאלות שנשאלו במשרדו באוקטובר.

כרמל שאמה-הכהן: למי שלחת?

סמי אבו שחאדה: למנכ"ל חברת "חלמיש", מר גיל סער.

סמי אבו שחאדה: אני גם לא קיבלתי שום תשובה לגבי דברים הרבה יותר קטנים שאני שולח אליו.

סמי אבו שחאדה: יש התעלמות טוטאלית מהדבר הזה.

סמי אבו שחאדה: לכן גם בשאלת בלוני הגז הייתי צריך לעשות שאילתא לראש עיריית תל אביב-יפו, מר רון חולדאי, כדי לדעת כמה משפחות כאלה יש.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לציין שאני הצעתי למנכ"ל החברה לפתור את בעיית בלוני הגז של המשפחות הנזקקות האלה בתרומות ולהוריד מהן את כל התביעות של הפינויים.

סמי אבו שחאדה: אני עדיין מחכה ממנו לתשובה מאוקטובר בשנה שעברה.

סמי אבו שחאדה: את הדבר הזה היה אפשר לפתור אותו בהרבה יותר זול מהתביעות המשפטיות שהיו שם.

דב חנין: רק למען הבנת אדוני היושב-ראש.

דב חנין: מה שמר שחאדה אומר זה שהוא הציע למנכ"ל "חלמיש" שהוא יארגן מסע של תרומות כדי שהבעיה תיפתר – לא ש"חלמיש" תארגן את התרומות.

דב חנין: תאורגנה תרומות כדי לפתור את הבעיה ולמרות זאת לא התקבלה שום תשובה ושום התייחסות עד היום.

סמי אבו שחאדה: בחודש דצמבר הוא אמר לי שהוא איבד את הפרוטוקול של הישיבה, לכן אני פניתי בשאילתא לראש העיר.

סמי אבו שחאדה: נאמרו פה המון דברים לגבי חברת "חלמיש".

סמי אבו שחאדה: אני חושב שבשולחן המכובד הזה תתקבל ההמלצה של חברת הכנסת זועבי לגבי "שולחן עגול".

סמי אבו שחאדה: עלי גם מקובלים גם האנשים שהיא הציעה שיישבו שם מטעם המשרדים השונים, כדי לקדם את כל הדברים שנאמרו פה לגבי החברה, אני אשמח להשתתף בשולחן כזה שיצרף גם את משרד השיכון.

סמי אבו שחאדה: אחת הבעיות שלנו בפנייה לחברת "חלמיש" היא שלאחר שהם מקבלים את הטענות שלנו הם אומרים: כן, אבל הבעיה היא במשרד השיכון.

סמי אבו שחאדה: כשאתה פונה למשרד השיכון – משרד השיכון מחזיר אותך לחברת "חלמיש".

סמי אבו שחאדה: בגלל חוסר השקיפות שצוין פה ובגלל כל הדברים האחרים אנחנו פשוט לא מגיעים לשום תשובה בשום נושא רציני מהחברה הזאת.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להגיד, ודיברנו על זה גם במועצת העיר, חברת "חלמיש" מתכווננת ככה – כנראה שהדירקטוריון שלה עכשיו בראש הזה והמנכ"ל שלה באותו ראש – להיות חברת נדל"ן.

סמי אבו שחאדה: זה עושה הרבה יותר כסף.

סמי אבו שחאדה: יפו בשנים האחרונות היא פנינת נדל"ן שכבר כולם שמעו עליה, והחברה, במקום להמשיך להתנהל כחברת דיור ציבורי, ראתה שזה הרבה יותר משתלמם לעשות כסף בנדל"ן וזה גם ירצה אולי אנשים אחרים.

סמי אבו שחאדה: עכשיו יש ל"חלמיש" פרויקט גדול בשכונת נווה עופר ביפו.

סמי אבו שחאדה: הפרויקט הגדול הוא ל-300 יחידות דיור.

סמי אבו שחאדה: חבר המועצה שהיה לפני, מר עומר סיקסיק, ביקש שחלק נכבד מהדירות האלה שייבנו בפרויקט החדש יעברו לדיור הציבורי כי ברשימת ההמתנה יש מאות משפחות, שחלקן מחכות כבר הרבה מעל 10 שנים.

סמי אבו שחאדה: הייתה הסכמה בתוך מועצת העיר תל אביב-יפו לגבי בקשתו של סיקסיק, ומהשלושים אחוזים שדובר עלים בישיבת המועצה, אנחנו עכשיו מדברים על חמישה אחוזים.

כרמל שאמה-הכהן: לאן אמורות ללכת הדירות.

כרמל שאמה-הכהן: "חלמיש" מוכרת - - -

סמי אבו שחאדה: לשוק הפרטי.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל היא מקבלת את הכסף וזה משמש אחרי זה לדיור ציבורי, בהגדרה.

סמי אבו שחאדה: אין טיעון כזה.

סמי אבו שחאדה: הם לא אומרים דבר כזה.

סמי אבו שחאדה: הייתי רוצה לחשוב שההכנסות - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה הם יכולים לעשות עם ההכנסות אם לא זה?

כרמל שאמה-הכהן: מציפים דיבידנד לממשלה?

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע, אני באמת לא יודע.

סמי אבו שחאדה: אפשר לעשות עוד פרויקט ועוד פרויקט ועוד פרויקט.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לפי מה שאתה מתאר, הפרויקטים האלה רווחיים, 300 יחידות דיור,.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה, הם מעבירים רווחים לעירייה ולמדינה?

דוד קשני: מה פתאום?

דוד קשני: זה כמו כפר שלם.

דוד קשני: מוכרים את זה לכל המרבה במחיר.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל מה עושים עם הכסף?

דוד קשני: הכסף נשאר אצלם.

כרמל שאמה-הכהן: מה אצלם?

כרמל שאמה-הכהן: עושים איתו קומפוט?

דוד קשני: אתה יכול לשאול.

חנא סוייד: אולי זה הכסף שהלך לסוכנות.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא קשור.

חנא סוייד: באמת.

חנא סוייד: למה לא?

כרמל שאמה-הכהן: כי היא לא חברה סוכנותית.

כרמל שאמה-הכהן: "חלמיש" סוכנותית?

כרמל שאמה-הכהן: "עמיגור" סוכנותית.

סמי אבו שחאדה: עוד משהו מאוד חשוב.

סמי אבו שחאדה: אם חלק גדול מתביעות הפינוי של המשפחות זה עניין החובות, לדעתי, ב"שולחן העגול" – אם יקום ואני אשמח מאוד שהוא יקום – יהיה אפשר להחליט על מבצע חיסול חובות .

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו בעיה לרדת לפרטים – יש לנו את זה גם בכפר שלם – לתביעות, לפרטים שלהן ולנסיבות, יש בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אם זה עובר לעולם המשפטי, מספיק שפעם אחת תוכיחו שיש שם תביעה שהיא לא סבירה, אני מאמין שזה יעיד על הכול.

כרמל שאמה-הכהן: האם מישהו ניסה לתקוף את אחת מהתביעות הכי קיצוניות שלהם, הכי לא סבירה?

כרמל שאמה-הכהן: ניסיתם לתקוף את זה בבית משפט, בעתירה?

סמי אבו שחאדה: עדיין לא.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שיהיה טוב אם תבוא עם דבר כזה עם Case כזה אלנו ביד.

כרמל שאמה-הכהן: ככה לבוא ולהגיד – מה שאמרתם לגבי ניגוד עניינים הוא בולט והוא ברור והוא מצריך התערבות של הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אבל להגיד לגבי התביעות – קשה לנו, כי אתה תגיד ככה ועורך הדין יגיד התביעה היא בסדר גמור.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הוועדה עכשיו, לא משנה מי נמצא כאן ומי לא, לא יישבו עכשיו ללמוד תביעה, ללמוד את הנסיבות, לקרוא כתב הגנה.

לאה ורון: גם אין לה את הכלים המקצועיים.

כרמל שאמה-הכהן: אין לה את הכלים ולא בנויה לזה – בדיוק.

חנין זועבי: אבל בעניין בלוני הגז – זה מובהק.

כרמל שאמה-הכהן: תביעת פינוי רק בגלל שבלוני הגז היו בפנים?

כרמל שאמה-הכהן: זה נכון, היה כזה דבר?

מוטי בלנגה: זה אחוז מאוד קטן.

חנין זועבי: זה היה 200.

חנין זועבי: אתה אמרת יותר מ-100.

ג'וני ג'מבזיאן: אחד מהם זה אני, סליחה שאני קוטע אתכם.

מוטי בלנגה: אבל זה אחוז מאוד קטן מכלל התביעות.

חנין זועבי: אתה אמרת 100 תיקים, 100 משפחות, מה זה אחוז קטן?

מוטי בלנגה: זה ירד.

מוטי בלנגה: אנחנו מדברים על משפחות שיכולים להציג את המקרה שלהם, הן בישיבות אצל המנכ"ל.

מוטי בלנגה: ישנם חברי מועצה שמגיעים יחד עם התושבים לפחות פעמיים בשבוע לפגישות אצל המנכ"ל.

לאה ורון: אבל אין למשפחות האלה חובות אחרים של שכר דירה?

לאה ורון: רק עניין בלוני הגז?

מוטי בלנגה: לא, לא.

מוטי בלנגה: זה מה שאני אומר, אחוז שולי מכלל התביעות הן בלוני גז.

חנין זועבי: 14 תביעות.

מוטי בלנגה: אנחנו כרגע נמצאים עם 17 מקרים, דיברנו על זה.

דב חנין: 17 מקרים?

דב חנין: אתם רוצים למנות אנשים מהבית בגלל בעיה של בלוני גז?

מוטי בלנגה: אנחנו רוצים שיסירו את בלון הגז מתוך הבית.

דב חנין: אבל זה עילת פינוי או עילת פינוי של בלון הגז?

דב חנין: עילת פינוי של האנשים או עילת פינוי של בלון הגז?

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שאתם לא רוצים שיקרה, חלילה, איזה אסון עם איזה בלון גז, זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אם אנשים לא מבינים את זה – צריך להסביר להם את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל פחות דרסטי זה להזיז את הבלון של הגז בצו בית משפט מאשר לפנות אדם מביתו.

כרמל שאמה-הכהן: להקים לו את הלול הזה, לחייב אותו – ואם יש מישהו שמוכן לממן את זה אז אדרבא ואדרבא.

מוטי בלנגה: אני לא מכיר את העובדות שהוא הציג, אני מקבל את זה.

כרמל שאמה-הכהן: בתפיסה, כשאני שם דבר מול דבר: אם אני הולך לפנות משפחה – אם היא חייבת לי כסף ואני חייב לממש, קורה.

כרמל שאמה-הכהן: זה קורה, לצערנו, במדינת ישראל, לא רק אצל "חלמיש".

כרמל שאמה-הכהן: זה קורה אצל הבנקים, אצל גל מיני גופים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל בגלל נושא מאוד ספציפי שהפתרון שלו הוא כמה מאות שקלים או כמה אלפי שקלים בודדים - - -

חנין זועבי: 500 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: 500 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: זה נראה לי ממש לא מידתי, בלשון עדינה, להוציא צו פינוי למשפחה שלמה.

מוטי בלנגה: הפניות האלה אחרי פניות וביקורי בית רבים.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל תוציא צו משופט להוציא את הבלונים.

כרמל שאמה-הכהן: אם את היודע לבוא להוציא אנשים בכוח מהבית, עם הבגדים שלהם והכול, הרבה יותר - - -

ג'וני ג'מבזיאן: תסתכל עלי בעיניים.

ג'וני ג'מבזיאן: אתה יכול להסתכל עלי אחרי מה שגרמת לי?

כרמל שאמה-הכהן: מי אדוני?

ג'וני ג'מבזיאן: אני אחד מהדיירים, סליחה שאני קוטע אתכם.

כרמל שאמה-הכהן: אתה בדיוק הדובר הבא.

כרמל שאמה-הכהן: דבר.

ג'וני ג'מבזיאן: אני רואה שהכול שקר וכזב מה שקורה פה.

כרמל שאמה-הכהן: תגיד מה שאתה יודע.

כרמל שאמה-הכהן: אל תגיד מה שקר ומה לא.

ג'וני ג'מבזיאן: אני יודע מה שעבר על בשרי.

ג'וני ג'מבזיאן: מה שעבר על בשרי הוא יודע טוב מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו לא יודעים.

ג'וני ג'מבזיאן: אני כבר דייר 27 שנים בבית הזה שהם נתנו לי אותו, לפני 27 שנים.

ג'וני ג'מבזיאן: אני רוצה לדעת אם יום אחד באו ושיפצו לי את הבית?

ג'וני ג'מבזיאן: אני, 27 שנים בבית הזה, שמתי מהכסף האישי שלי שמתי בבית 50 אלף דולר תיקונים.

ג'וני ג'מבזיאן: כל התיקונים שיש בעולם שמתי בתוך הבית הזה מהכסף שלי.

ג'וני ג'מבזיאן: אתם באים לתבוע אותי עכשיו על 6,000 שקל משנת 2005 ונגררת ריבית עד 11,500 שקל, ואני בא לעורכת הדין – אין לי פה את השם שלה – שלושה עורכי דין שאתם שמתם אותם מחברת "עמידור", שהם כל אחד דואג לכיס שלו, ודרשו ממני 11,000 שקל מהשורה התחתונה.

ג'וני ג'מבזיאן: הלכתי ולקחתי באפור, כשאני בקושי חי, לקחתי באפור – כפול אני צריך לשלם עכשיו.

ג'וני ג'מבזיאן: ושמתי לכם את זה על השולחן.

ג'וני ג'מבזיאן: וכשהיא באה אלי ואומרת: יש לך עוד 13,000 שקל טרחה, חשכו עיני ומשהו עלה לי לראש.

ג'וני ג'מבזיאן: ביקשתי אמבולנס, תפתחו את החלונות ונהפכתי לאחור, אחרי יומיים בטיפול נמרץ.

ג'וני ג'מבזיאן: היום אין לשלם בשביל אמבולנס.

ג'וני ג'מבזיאן: עשיתם לי עוול בחיים.

ג'וני ג'מבזיאן: אם שמי-שמים לא גזר עלי גזר דין מוות – אתם גזרתם עלי גזר דין מוות.

ג'וני ג'מבזיאן: סליחה שאני.

כרמל שאמה-הכהן: תרגיש טוב, תירגע.

כרמל שאמה-הכהן: גב' לינה חימל.

לינה חימל: אני אימא לארבע ילדים.

לינה חימל: אנחנו גרים בשכירות 14 שנים ואנחנו בהמתנה 14 שנים - - -

חנין זועבי: (נושאת דברים בשפה הערבית) תדברי בערבית, נעזור לך.

לינה חימל: ואנחנו בשכירות 14 שנה.

חנין זועבי: ואת חולה.

לינה חימל: ואני חולה, ובעלי חולה, לא מרגישים טוב.

לינה חימל: היה המספר שלנו שבע.

סמי אבו שחאדה: ברשימת ההמתנה.

לינה חימל: ברשימת ההמתנה.

לינה חימל: ויש לנו - - -

דוד קשני: תדברי בערבית, היא תתרגם.

סמי אבו שחאדה: יש לכם זכאות.

לינה חימל: זכאות, יש לנו זכאות.

לינה חימל: הלכתי פעם ל"חלמיש", אמרו לי מספר שבע.

לינה חימל: לפני חודשיים הלכתי עוד פעם, אמרו לי: את 29.

לינה חימל: היום בבוקר בעלי הלך ל"חלמיש", אמרו לו: 35 אתם.

לינה חימל: הם לא הסבירו לנו למה.

לינה חימל: אין לנו מכתב.

לינה חימל: לא דברו איתנו כלום.

לינה חימל: ביקשתי לדבר עם המנהל שלהם.

כרמל שאמה-הכהן: נעצור רגע פה.

כרמל שאמה-הכהן: איך קורה שאדם מתדרדר ברשימה, במיקום?

מוטי בלנגה: סליחה, זה לא בתחום שלי ואני לא יודע.

מוטי בלנגה: עד כמה שאני יודע זה נושא שקובע משרד השיכון.

מוטי בלנגה: חברת "חלמיש" לא רשאית לקבוע מעמד כזה או אחר בתור.

כרמל שאמה-הכהן: זה הכול ממשרד השיכון?

מוטי בלנגה: הכול דרך משרד השיכון.

חנין זועבי: אין שקיפות בכלל לגבי רשימות המתנה והזזה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מולה, זה לא הדיון על הקמח.

שלמה מולה: אני יודע שזה לא.

ישראל חסון: אני מסתכל על הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: מה נעשה?

כרמל שאמה-הכהן: יום עמוס היום בוועדת כלכלה.

לינה חימל: היום בבוקר בעלי הלך ל"חלמיש" ואמרו לו: 35.

לינה חימל: למה 35?

לינה חימל: ככה.

סמי אבו שחאדה: הדיירים גם לא מקבלים אפילו מכתב שאומר להם: הזזנו אתכם ברשימת ההמתנה בנימוק כזה או אחר.

לינה חימל: יש להם את התמונה של הבית שלי: הרטיבות, המים, הכול.

לינה חימל: יש ל"חלמיש" את הדף שלי ולא עונים לי.

חנין זועבי: זה לא מקרה יחיד, זה מקרה מייצג.

כרמל שאמה-הכהן: התמונה ברורה.

כרמל שאמה-הכהן: אין פה את כל מי שצריך לתת את התשובות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נסכם את הדיון.

דב חנין: אפשר רק משפט?

כרמל שאמה-הכהן: כן, רק תתחשב במולה.

דב חנין: אני מאוד מתחשב.

דב חנין: תודה אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רק רוצה לומר משפט אחד לסיכום הנושא הזה: גם אני מכיר, לצערי, היטב את פעולתה של חברת "חלמיש".

דב חנין: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שמשהו מאוד יסודי חייב להשתנות פה.

דב חנין: החברה הזאת מתנהלת לא כחברה שהמטרה שלה למצוא פתרונות לדיירים.

דב חנין: היא מתנהלת כאילו שהמטרה שלה זה להילחם באנשים רעים שקוראים להם "הדיירים", למרר את חייהם, להקשות עליהם ולמצוא דרכים, בסופו של דבר, "לדפוק" אותם.

דב חנין: זה מה שקורה.

דב חנין: אני אומר את זה בצר ובכאב כי זה בדיוק הפוך ממה שהיה צריך להיות התפקיד של החברה הזאת.

דב חנין: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: בתום הדיון אנחנו מְצֻוִּים, על פי תקנון הכנסת, להניח על שולחן המליאה לכל אחד מחברי הכנסת את מסקנות הדיון המהיר שנקבע.

עמיר פרץ: אני נציג עיריית תל אביב-יפו.

עמיר פרץ: אפשר להעיר הערה אחת, לפני שאתה מסכם, אדוני?

כרמל שאמה-הכהן: מה התפקיד שלך?

עמיר פרץ: אני מנכ"ל המישלמה ליפו.

לאה ורון: זה משהו מעין מרכז קהילתי?

כרמל שאמה-הכהן: כמו רובע?

עמיר פרץ: לא כל כך.

עמיר פרץ: זה גוף שמתכלל את כל פעילויות העירייה ביפו.

חנא סוייד: רק ביפו.

חנא סוייד: השלמה.

חנא סוייד: ראיתי את זה במודעות על פרויקטים.

עמיר פרץ: זה לא רובע, זה יותר מרובע.

עמיר פרץ: זה גוף שהוקם על-ידי ראש העירייה מר רון חולדאי, במטרה לעשות העדפה מתקנת ליפו בכל התחומים: תשתיות, חינוך, תרבות, קהילה, צדק סוציאלי ומה שביניהם.

חנא סוייד: זה מלשון להשלים, השלמה, כן?

חנא סוייד: Compensate?

עמיר פרץ: להשלים, שלם, גם Compensateוגם לעשות את זה שלם.

עמיר פרץ: שני דברים אני רוצה לומר: אחד, מאוד חבל לי שהחצי השני של הבעלים של חברת "חלמיש" לא נמצא פה.

כרמל שאמה-הכהן: הממשלה?

עמיר פרץ: כן.

עמיר פרץ: אני חושב שזה לא ראוי וצר לי על כך.

עמיר פרץ: באותה מידה יכולנו להגיד ש"חלמיש" גם מייצגים אותנו.

לאה ורון: אמרו ש"חלמיש" גם מייצגים את מנהל מקרקעי ישראל.

עמיר פרץ: יפה.

עמיר פרץ: יש פה גוף רב ייצוגי.

מוטי בלנגה: הייתה פה נציגה של מנהל מקרקעי ישראל.

לאה ורון: לאן היא הלכה?

סמי אבו שחאדה: חבל שאין לו את כל הכובעים האלה כשאנחנו פונים אליו.

לאה ורון: אני רוצה להדגיש שמזכירות ועדת הכלכלה עשתה מאמצים רבים מאוד על מנת להביא לידי כך שיהיה נציג של משרד הבינוי והשיכון.

לאה ורון: היא לא הצליחה מול העוזר של מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, אליו הגענו לבסוף.

עמיר פרץ: שני דברים: אחד – הנושא של הייעוץ המשפטי, אני אדבר גם עם יושבת-ראש הדירקטוריון החדשה, נבדוק את הנושא הזה, הנושא של ניגוד האינטרסים לכאורה.

עמיר פרץ: וצריך להדגיש: לכאורה.

עמיר פרץ: עלו פה טענות וצריך לבדוק את זה לעומק וברצינות.

עמיר פרץ: אם יש כזה דבר, צריך לטפל בזה.

עמיר פרץ: אין שום ספק שהחברה צריכה לנהוג לפי כל אמות המידה החוקיות של מנהל תקין ושקיפות, ואם יש פה, לכאורה, ניגוד אינטרסים – צריך לטפל.

עמיר פרץ: הדבר השני: אם וכאשר – חבל שהשותף השני לא נמצא פה אז אני לא יכול לדבר איתם – אבל אנחנו בהחלט נהיה מוכנים לראות הצעה כמו "שולחן עגול", אין לנו שום בעיה לקחת בזה חלק, לנסות לראות מה ניתן לעזור לתושבים שגרים ביפו ובתל אביב-יפו בכלל.

דוד דהן: אני מהמשמר החברתי.

דוד דהן: אני רוצה לומר, לגבי כמה דברים שעלו כאן, לקבל סיכום ממצא, כמו שצריך, לא יכול להיות בגלל שנוכחות משרד השיכון לא נמצאת כאן.

דוד דהן: יש כאן אחריות בין כל החברות המשכנות, ביניהן גם "חלמיש", לבין משרד השיכון.

דוד דהן: צריך להעביר את הנקודה הזאת באופן ברור כדי שתוכלו לקבל החלטה נכונה כאן, לגבי מה האחריות של משרד השיכון לגבי החלטות כמו בוועדות משרד השיכון, ששם מחליטים לגבי שכר הדירה או כל נושא אחר.

דוד דהן: אני פעלתי ביחד עם עורכת דין מטעם מבקר המדינה מול הוועדות האלה.

דוד דהן: היא קיבלה את הפרוטוקולים של הוועדות אבל לא יכלה להעביר אלי העתק, אין לזה שקיפות ולא ידוע מה קורה כאן בנושא הזה.

דוד דהן: זה דבר שצריך לבוא לברור באופן ברור.

דוד דהן: לגבי הפינויים – הפינויים הם דברים קשים מאוד.

דוד דהן: אפילו על-פי החוק הבינלאומי זה נחשב לפשעים חמורים באנושות - לקחת ילדים, לפנות אותם ולזרוק אותם לרחוב ולא מעניין אותם מה שקורה כאן.

חנא סוייד: במקום בלוני גז, במקום בלוני גז.

דוד דהן: אלה דברים שקרו ואלה דברים שגם צפויים לקרות כי קרה הדבר הזה כבר, וממשיך לקרות, ואת זה צריך לעצור.

דוד דהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן, נתחיל בפרוצדורה: הוועדה מותחת ביקורת נוקבת על העדר נציג של משרד השיכון בדיון.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה דורשת ממשרד הבינוי והשיכון להעביר אליה ולידיעת דיירי הדיור הציבורי את הקריטריונים לקביעת שכר דירה לדיירים.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מבקשת ממנכ"ל "חלמיש" לבדוק את העסקת היועץ המשפטי של החברה ופעולותיו, כעורך דין פרטי, מול דיירי "חלמיש", ובלבד שלא יעמוד בניגוד עניינים.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מבקשת שתשובה בעניין זה, מנומקת, תועבר לוועדה תוך 30 ימים - - -

דב חנין: נוכח החשש לניגוד עניינים, אולי.

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: ללא הנחת דעתה של הוועדה בעניין זה – יפנה יושב-ראש הוועדה למבקר המדינה וליועץ המשפטי לממשלה לבדוק את הסוגיה הנ"ל.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מבקשת מחברת "חלמיש" ועיריית תל אביב להגיע להסדרים כספיים עם הדיירים ולעשות ככל האפשר להימנע מפינויים, לרבות בגין הכנסת בלוני גז לדירות.

כרמל שאמה-הכהן: אין ספק שפינוי בלוני גז הוא דבר הרבה יותר קל והרבה יותר מידתי מאשר פינוי משפחות מדירותיהן, מבתיהן.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מבקשת לבחון את האפשרות שפרויקט הבניה שכונת "נווה עופר" ביפו, שחלק מיחידות הדיור, ייועדו לדיור הציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: מעבר ל-5% של הדירות לדיור ציבורי.

לאה ורון: זה לא מנוסח טוב כי לא הספקתי.

חנין זועבי: זה "שולחן עגול"?

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה ממליצה לעיריית תל אביב ולמנכ"ל המישלמה ליפו לפעול להקמת ועדה משותפת לנציגי העירייה, משרד הבינוי והשיכון, משרד הרווחה, חברת "חלמיש" ונציגי התושבים.

כרמל שאמה-הכהן: זה ה"שולחן העגול שדיברתם עליו".

כרמל שאמה-הכהן: בזה אנחנו מסכמים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחברי הכנסת היוזמים ולמשתתפים.