ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 212, 2011-11-22 14:00

דני דנון: (חסר) נדאג גם לעלייה.

דני דנון: כי אנחנו נדאג היום אחרי הישיבה שכל המשרדים והסניפים של הסוכנות יעדכנו אותם.

דני דנון: זו הטבה משמעותית, ואני חושב, אדוני ראש העיר, אתה דיברת היום ברדיו, אני שמעתי על החוגים וגם כוח אדם, רופא, שעושה הכול להחליט איפה לגור, זו הטבה משמעותית, זה כמו משכורת 13, כי זה בערך יוצא עוד משכורת שאתה מקבל, וזה דבר שאנחנו באמת שמחים ואנחנו נמשיך, בעזרת האנרגיות הרבות של ראש העיר, שעושה רבות למען העיר ולמען העלייה, לקדם.

דני דנון: אני מברך את צוות הוועדה שטס במיוחד להשתתף בישיבה, את דנה, מנהלת הוועדה, דידי, שעובדת איתנו, יגאל דובר הוועדה ותומר העוזר שלי.

דני דנון: רק בקשה, אנחנו חסכנו את הפרוטוקול של הכנסת, אבל כל אחד שיאמר את שמו, כדי שאנחנו נוכל להכניס את זה.

דני דנון: הישיבה היא ישיבה מן המניין של ועדת הכנסת והכול ייכנס לפרוטוקול.

דני דנון: אז אני רוצה לבקש מחברי, ראש העיר מאיר יצחק הלוי, לפתוח את הישיבה.

דני דנון: (סבב היכרות).

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה ראשית לכול לפתוח בתודה לחבר הכנסת דני דנון.

מאיר יצחק הלוי: הודיתי לחבר הכנסת דנון גם מעל גלי האתר, ברדיו, היום, קודם כל על העבודה המסורה שהוא עושה למען מדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: זה חשוב להגיד את זה.

מאיר יצחק הלוי: לי יש עניין לראות בכנסת ישראל אנשים צעירים, מוכשרים ונמרצים.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לכם את זה לא כחנופה, לראות את האנרגיות שלך, אדוני, זה מעודד, ואני אומר שיש עם מי לצאת לקדם את מדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: זה קודם כל.

מאיר יצחק הלוי: דבר שני, להגיד תודה על התמיכה באילת, הדברים לא ברורים מאליהם, למרות שאתמול קיבלנו תמיכה של 92 חברי כנסת, זה דבר שלא קורה בדרך כלל, אבל חבר הכנסת דנון מגבה אותנו מיום כניסתו לכנסת וזה גיבוי מאוד מאוד אינטנסיבי ומחמם לב.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה גם על התפקיד הקודם של שלום הילד---

דני דנון: זכויות הילד.

מאיר יצחק הלוי: כן, תודה רבה לך.

מאיר יצחק הלוי: דבר שלישי שאני רוצה להגיד, שאני מתנצל כי אני נמצא פה היום עם קהילת טורונטו, אבל לא רציתי לדחות את היוזמה של לקיים אצלנו את ועדת העלייה והקליטה, אז אני מתנצל כי אני אצטרך לדלג בשתיים וחצי לקמפוס כי שם נמצאת כל ועדת ההיגוי של טורונטו.

מאיר יצחק הלוי: אני התנצלתי כבר בפני יושב ראש הוועדה שאיאלץ לדלג לשם.

מאיר יצחק הלוי: בכלל אלה ימים אינטנסיביים, מחר אנחנו נוסעים בחזרה לתל אביב, שמח לנו.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד כמה מלים שקשורות במקרו לנושא הקליטה בעיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו רואים בהליך הזה ערך שיש לו רב ממדיות.

מאיר יצחק הלוי: קודם כל אני חושב שתהליך של קליטה הוא דבר נכון במפעל הציוני שלנו לעשות את זה, זה דבר נכון וצריך לעשות את זה הכי טוב בעולם ולכן צריך לעודד את זה.

מאיר יצחק הלוי: דבר שני שאני רוצה להגיד, שבעיר אילת תהליך הקליטה עושה לעיר טוב.

מאיר יצחק הלוי: שיהיה ברור, תהליך הקליטה לעיר אילת עושה טוב ואלה גם דברים שלא ברורים מאליהם.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו אוהבים עולים, אנחנו רוצים יותר עולים ואנחנו רוצים לקבל עוד.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא מוגדרים כעיר קולטת עלייה, אבל יש לנו נכון להיום משהו בסדר גודל של 11,000-12,000 עולים חדשים בעיר, שמהווים קרוב ל-20% מהאוכלוסייה שלנו.

מאיר יצחק הלוי: לא דיברתי על המסתננים, הם משבשים לי קצת את הסטטיסטיקה, אני מדבר כרגע על העולים החדשים.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לספר לך, אדוני היושב ראש, סיפור, שאותי ריגש עד דמעות.

מאיר יצחק הלוי: מי ששמע את הסיפור, אני מתנצל, אבל מה לעשות, זה סיפור נכון.

מאיר יצחק הלוי: כשהייתי סגן ראש עיר, מחזיק תיק חינוך, אמרו שיש יריד לקליטה של עולים שבאים מתחום האמנות.

מאיר יצחק הלוי: זה היה בבית לסין בתל אביב ומי שרוצה לראיין מוזמן לבוא לראיין, לראות.

מאיר יצחק הלוי: אני מורגל בראיונות של גורמי חינוך ואני זוכר שטסתי בטיסה מוקדמת, היינו צריכים להיפגש עם החבר'ה בשעה 10:00 ואני הגעתי לבית לסין בשעה 9:00, שעה לפני.

מאיר יצחק הלוי: מבית לסין עד רחוב וייצמן טור של אנשים, אחד אחרי השני, אחד עומד עם כינור והשני עומד עם צ'לו והשלישי עומד עם חליל...

מאיר יצחק הלוי: טור של מאות אנשים, עולים חדשים כולם, רובם מחבר העמים וכל אחד אמן בתחומו.

מאיר יצחק הלוי: זה היה מחזה שאי אפשר היה שלא להתרגש ממנו.

מאיר יצחק הלוי: אתה רואה את העוצמות שיש לאנשים האלה בהיבט התרבותי.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, נכון להיום מי שמפעיל את תעשיית המחול והמוזיקה בעיר אילת אלה עולים חדשים שהגיעו אלינו ואלה אנשים משובחים ואיכותיים ולכן אני חושב שזו פעולה שצריך להמשיך ולחזק אותה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו עושים את כל אשר לאל ידינו ומבחינתי מדד ההצלחה זה כמה אנשים נשארים באילת, זה אחד המדדים שלנו, ואם האחוז הולך וגדל ולא הולך וקטן, אני יכול להגיד לך שלגבי האוכלוסייה אין לי את הנתון הזה, אם הוא גדל, אולי בגלל המסתננים, אנחנו נמצאים פחות או יותר בעלייה של 0.8%, 0.7%, עלייה מינורית, לעומת זאת אנחנו רואים את התנועה אצלנו, 300-400 כל שנה ונשארים, זה אומר שהתהליך הוא תהליך נכון.

מאיר יצחק הלוי: מגיעים למקום, רואים שיש בו אווירה, קולטים אותם בצורה מסודרת, נמצאים וזה דבר שהוא נכון וכל אחד בחלקת אלוהים שלו.

מאיר יצחק הלוי: יש את סגן ראש העיר, אולג, שמופקד על הנושא, שעושה את העבודה שלו גם כאיש ציבור וגם כאיש מתפעל.

מאיר יצחק הלוי: יש את משרד הקליטה ויש את הסוכנות היהודית ויש את המתנ"ס ויש את מערכת החינוך, מערכת הרווחה, ובכל נישה יש את ההתייחסות לעולים החדשים.

מאיר יצחק הלוי: יש לנו אפילו במסגרת מועדון יחדיו, שזה משפחות חד הוריות, אישה שמטפלת בחד הוריות העולות.

מאיר יצחק הלוי: למה?

מאיר יצחק הלוי: כדי לתת תחושה שיש תשומת לב.

דני דנון: העולים מגיעים לאילת או שהם מגיעים קודם כל לערים אחרות ואז באים הנה?

מאיר יצחק הלוי: יש קליטה ישירה לאילת, ולדעתי יש גם מחוץ, יש לנו גם קהילה קהילתית, אנחנו נמצאנו בתוך תכנית של הקליטה הקהילתית.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד לך עוד משהו, אנקדוטה, ואולי זאת הזדמנות, גברתי מנהלת אגף חינוך, להזמין את חבר הכנסת דני דנון.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו כל שנה מקיימים, זה רעיון שלי שאני אוהב אותו מאוד, 'בוקר זמר', 3,000 ילדי אילת מכיתות ד', ה', ו', שרים.

מאיר יצחק הלוי: שנה שעברה זה היה שירי להקות צבאיות, שנה קודם לכן שירים ישנים.

מאיר יצחק הלוי: 3,000 ילדים, לומדים חצי שנה, מביאים את כולם למקום אחד, המקהלה הכי גדולה, יותר מהצבא האדום.

מאיר יצחק הלוי: המקהלה הכי גדולה בעולם באה ושרה והשנה בחרנו בנושא שירים שעשו עלייה, שתורגמו משפות וישירו אותם קרוב ל-3,000 ילדים, ואני אשמח מאוד שחבר הכנסת יקבל הזמנה.

מאיר יצחק הלוי: הזמנו גם את גלעד שליט.

קריאה: לא מצאנו שירים ממרוקו.

מאיר יצחק הלוי: כי לא שאלתם אותי.

מאיר יצחק הלוי: אם הייתם שואלים אותי.

מאיר יצחק הלוי: ..

מאיר יצחק הלוי: מרוסית כבר תרגמתי לכם, מתימנית תרגמתי לכם.

מאיר יצחק הלוי: חבל.

מאיר יצחק הלוי: על כל פנים, זה רק אומר שוב על הרגישות שיש לנו.

מאיר יצחק הלוי: רק לסכם את העניין, הנקודה שאני מוצא בה איזה שהיא לקונה, ואם אני טועה, שיתקנו אותי הצוות המקצועי, אני חושב שמה שלי הכי חסר, אדוני, זה אולפן.

דני דנון: יש אולפן, לא ?

מאיר יצחק הלוי: יש אולפן, אני מדבר על אולפן של ילד.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר שאחד הדברים שצריך להשקיע יותר משאבים.

מאיר יצחק הלוי: אם היום ילד מקבל מנה, אני חושב שצריך לשלש ולרבע את המנה.

מאיר יצחק הלוי: התחושה שלי שהשפה, שהיא המרכיב המשמעותי ביותר, ראויה ליותר תשומת לב.

מאיר יצחק הלוי: זה מה שאני רוצה להגיד.

מאיר יצחק הלוי: ילד שהוא קומוניקטיבי הוא ילד לא אלים, ילד שיש לו דיבור.

מאיר יצחק הלוי: ..

מאיר יצחק הלוי: אני לא אומר את זה רק על ילד, זה גם על בן אדם מבוגר.

מאיר יצחק הלוי: אני ניהלתי את המכללה למינהל ששם התקיימו האולפנים, כפי שזה קורה היום, אני מכיר את הנושא הזה והייתי שותף להקמת העיתון הראשון, נכון, מר מיכאל רבינוביץ?

מאיר יצחק הלוי: אז אני מכיר קצת את הנושא.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד שמתוך בליל הנושאים, ויש מלא נושאים שאני לא אעלה אותם עכשיו, הנושא שנראה לי הכי טעון שיפור, זה לתת עוד מסה של משאבים לטובת האולפנים, לאפשר לנקלט פרק זמן קצר יותר, אינטנסיבי יותר, כדי שהוא יוכל לשלוט בשפה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נותנים את זה במינונים שלדעתי הם מינונים דלים.

מאיר יצחק הלוי: או משאירים את זה ליכולות האישיות של כל עולה, אבל חבל שזה כך.

מאיר יצחק הלוי: זה נראה לי כמשימה.

מאיר יצחק הלוי: מעבר לזה, אני אומר לך שיש לי צוות נפלא של אנשים.

מאיר יצחק הלוי: יש תקלות, יש בעיות, אבל בסך הכול אני חושב שהעיר מתנהלת בצורה טובה בכל מה שקשור לקליטה ואני מקווה שמהישיבה הזאת, וזו הזדמנות מצוינת, ייצאו פעולות שיסייעו שהקליטה תהיה יותר איכותית, תביא לנו יותר עולים, זה מה שאנחנו רוצים, שיהיו איתנו יותר עולים ושיהיו כאן יותר עולים שנשארים ומרוצים בעיר, ועוד פעם, יש כאן הרבה מאוד פעולות, בין המלונאות, האוניברסיטה, המון דברים שכולם מופיעים בתיק הזה, שאפשר יהיה לעיין בהם, הכינו לי ואני מעביר את זה כמו שהוא, כדי שהכול יהיה מסודר ותוכלו לראות את זה.

דני דנון: תודה רבה, אדוני ראש העיר.

דני דנון: לפני שאני אבקש מאולג, סגן ראש העיר, אני רוצה יותר נתונים על הקליטה הישירה, אם מישהו יכול לומר לנו כמה עולים באמת מגיעים ישירות, שאתם מראיינים אותם, או שהייתם בירידים והצלחתם להביא ישירות לאילת וכמה פשוט מגיעים.

דני דנון: ..

סבטלנה קופרשמיט: אתה רוצה נתונים של השנים האחרונות?

דני דנון: השנה האחרונה, 2010.

סבטלנה קופרשמיט: 2010 – הגיעו לאילת 317 עולים; מחבר העמים 213, מדרום אמריקה ודוברי ספרדית 37, צרפתים 36, דוברי אנגלית 31 ומארצות הברית 16.

סבטלנה קופרשמיט: אתה רוצה לשמוע גם כמה תושבים חוזרים?

סבטלנה קופרשמיט: או שזה לא כל כך משנה?

מאיר לופטינסקי: הנתון הזה שהועלה בפניך, חייבים לציין, יש גם נתון נוסף שהוא עולים שנמצאים בערים אחרות שרואים את העיר אילת כעיר ההזדמנויות, ואז הם הדרימו לאילת והשתקעו פה.

מאיר לופטינסקי: מה שהיום סבטלנה מציגה בפניך אלה עולים שהגיעו לקליטה ישירה.

מאיר לופטינסקי: זאת אומרת מבן גוריון הגיעו לפה.

מאיר לופטינסקי: הסוכנות היהודית מעודדת והם ישירות מגיעים לאילת.

דני דנון: אני רואה שארצות הברית יחסית נמוך, כלומר יש מבצעים של 'נפש בנפש' וכל גלי העלייה.

מאיר לופטינסקי: קודם כל מ-2002, יחד עם ראש העיר, קיימנו כבר.

מאיר לופטינסקי: .. לאילת יש את ההזדמנויות משלה, ההזדמנויות האלה מבוססות בעיקר על תחום המלונאות.

מאיר לופטינסקי: עולי צפון אמריקה פחות מתאימים לפרופיל הנדרש במלונאות והם מגיעים יותר לתכניות אחרות.

מאיר לופטינסקי: גם האופי שלהם הוא שונה מזה של יוצאי חבר העמים וגם אמריקה הלטינית, שהם מתייחסים למלונאות בצורה אחרת, הם רוצים להגיע לתפקידים בכירים יותר וזה לא מה שיש.

מאיר לופטינסקי: ללא עברית אי אפשר למלא תפקיד בכיר בתוך מלונאות.

מאיר לופטינסקי: אמנם האנגלית יכולה לסייע רבות, אבל בלי עברית הם לא יכולים למלא תפקיד בכיר במלונאות.

דני דנון: אולג, בבקשה.

אולג צ'רנוביץ: ---אוכלוסייה כזאת מאוד עובדת, עם רצון לעבוד מראש בבתי מלון.

אולג צ'רנוביץ: מה שהם מקבלים בבתי מלון, כלומר מגורים, אוכל, וזו פרופורציה של העולים בעיר שלנו, לפי הפרופורציה של ערים אחרות, להיות מודל.

אולג צ'רנוביץ: ודווקא קיבלתי את הנתונים האלה ממשרד הקליטה, מהשרה, מהמנהל הכללי, שהעיר שלנו כמעט כמו מודל במדינת ישראל לקליטת עלייה.

אולג צ'רנוביץ: אנחנו ממשיכים לעבוד פה, כוח אדם אצלנו מצוין בכל התחומים, גם בתחום השפות וגם בתחום הקליטה וגם בתחום האולפנים שאנחנו פותחים, האולפנים שיש לנו דרך משרד הקליטה, ודרך עיריית אילת אנחנו גם פותחים אולפנים וסובסידיות לכל מיני חוגים שיש אצלנו והקליטה מוצלחת.

דני דנון: רציתי לשאול את סבטלנה, כמה כסף משרד הקליטה משקיע בעיר לקליטת עלייה?

גלינה רזניקוב: בסך הכול בשנת 2011---

אולג צ'רנוביץ: מדברים עכשיו ב...

אולג צ'רנוביץ: התשובה פשוט לגבי התכניות של הקליטה בקהילה.

גלינה רזניקוב: לא, יש לי גם תכניות של עידוד העלייה.

אולג צ'רנוביץ: גם כוח אדם?

אולג צ'רנוביץ: זה בערך 2 מיליון שקל.

דני דנון: זה מגיע לעולים, או שזה מגיע לעירייה?

אולג צ'רנוביץ: דרך העירייה.

אולג צ'רנוביץ: הצינור להעברת הכסף זה העירייה בלבד.

גלינה רזניקוב: זה גם פעילויות, זה גם כוח אדם.

דני דנון: יש לכם פה פירוט של הפרויקטים?

אולג צ'רנוביץ: בוודאי.

אולג צ'רנוביץ: אנחנו מאשרים פרויקטים בוועדת היגוי משותפת---

דני דנון: אותי מעניין המשרד מבחינת התקציב שלו.

אולג צ'רנוביץ: ועדת ההיגוי משותפת למשרד הקליטה ועיריית אילת וכל הגורמים.

גלינה רזניקוב: זה לדוגמה דוח שקיפות של תכיות פעילויות לשנה הזאת.

מאיר לופטינסקי: חבר הכנסת דנון, ברור שעל מה שאתה מקבל עכשיו, התכנית, יש גם להוסיף את ההשתתפות של הרשתות הגדולות של---

דני דנון: לא, אני רואה שמשרד הקליטה משקיע כ-600,000 שקל, וזה יותר סביר.

דני דנון: אולי היקף הפעילות הוא 2 מיליון שקל.

אולג צ'רנוביץ: 600,000 שקל זה לתכניות המשותפות וחוץ מזה יש לנו תכנית עידוד עלייה לצרפתים, יש לנו תכנית עידוד עלייה מחבר העמים---

גלינה רזניקוב: זה כולל.

מאיר יצחק הלוי: אבל אין כאן סעיפי שכר, למשל.

מאיר יצחק הלוי: לדעתי.

דני דנון: שהמשרד מתקצב?

מאיר יצחק הלוי: כן.

דני דנון: זה נשמע טוב מדי, 2 מיליון שקל.

דני דנון: אם כן, זה מצוין, אבל זה מחמיא למשרד בעניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: לא, תבחין בין תקציבי פעולה לבין הסך הכול, כל המנהלות.

מאיר יצחק הלוי: אני חייב להגיד שאני גם שומע מספרים, אבל תמיד חסר לנו כסף.

דני דנון: קיבלת הטבה של 10%.

דני דנון: דווקא דיברתי עם תושבים כשהייתי פה הבוקר, הייתי פה מוקדם, ב-7 בבוקר כבר, אז הם אמרו לי שהיו מעסיקים שכשנלקחה ההטבה, הם פשוט לא הורידו את השכר, הם השלימו מ...

דני דנון: העלו את השכר.

מאיר יצחק הלוי: היו כמה.

דני דנון: אבל עכשיו זה מהמדינה, אני לא מניח שמישהו יתחשבן עם העובדים על זה.

מאיר יצחק הלוי: גם זה יכול להיות.

מאיר יצחק הלוי: הרי יש מעסיקים שמעסיקים על בסיס של נטו, אז אנחנו מקווים שלא יהיו מעסיקים---

דני דנון: שייקחו את הפחת הזה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נקפיד על זה.

מאיר יצחק הלוי: צריך לשמור עליהם.

אולג צ'רנוביץ: בתכניות המשותפות לוקחים בחשבון שאנחנו רחוקים ממרכז המדינה ומוסיפים לנו גם 10%, חוץ מהתקציב שיש לכל הרשויות.

מאיר לופטינסקי: לא יהיה נעים לא לציין את הסיוע של הרשתות לגבי העסקה של עולים, על פי ההסכם של---

דני דנון: של בתי המלון.

מאיר לופטינסקי: יחד עם ראש העיר וגם עם הרשתות הגדולות, ישרואל ופטאל, הם נותנים לעולים החדשים שמועסקים ישירות הטבות מיוחדות, שזה בא בכסף, מענקים מיוחדים---

דני דנון: תן לי דוגמה.

דני דנון: יש לי את הנייר, אני אקרא אותו אחר כך.

דני דנון: אם עליתי מארגנטינה עכשיו, אני בחור בן 22, סיימתי את השירות הצבאי, מה אני מקבל מהמלון שאני עובד בו?

מאיר לופטינסקי: מהיום הראשון אתה מגיע ואתה מקבל את כל התנאים הסוציאליים בהעסקה הזו, המלון גם דואג לתת לך מקום מגורים, שלוש ארוחות ביום, כולל הימים שאתה לא עובד, ובנוסף, אחרי שישה חודשים שאתה התמדת באולפן---

דני דנון: האולפן במלון?

מאיר לופטינסקי: האולפן הוא אחר הצהריים, בגלל זה התיאום עם משרד החינוך.

מאיר לופטינסקי: האולפן היחיד שבכל הארץ שמקיים בשעות הערב זה באילת.

מאיר לופטינסקי: גם עכשיו הגענו לאיזה מן סידור יחד עם מנהלת האולפן שימי האולפן יהיו תואמים יותר לדרישות של המלונות, ואז אחרי שישה חודשים שהם התמידו בזה, הם מקבלים מענק חד פעמי של 3,500 שקל נטו כל עולה.

מאיר לופטינסקי: אחר כך עוד 3,000 נוספים.

מאיר לופטינסקי: כל עולה, זאת אומרת אם זה זוג, זה כבר סכום די מכובד ואם אנחנו מסתכלים על זה שלעולה בעצם ההוצאות הן די קטנות בגלל שאוכל הוא מקבל כל יום, זה מקל.

דני דנון: העולים נשארים בעיר אחרי החבילה הזאת?

מאיר לופטינסקי: העולים נשארים, אבל אליה וקוץ בה, למה?

מאיר לופטינסקי: העבודה היא מאוד מפתה, שעות העבודה גם מפתות בגלל שהם מקבלים את כל ההטבות 125% ו-150% על פי החוק, ואז יש כאלה שמעדיפים לעבוד במלונאות ולהיעדר מלימודי האולפן, זה דבר שאנחנו חייבים.

מאיר לופטינסקי: ..

מאיר לופטינסקי: אנחנו מאוד לוחצים על הרשתות, יחד עם ראש העיר, הוא מאוד פעיל בדברים האלה, כדי שהרשתות ישחררו את העולים.

מאיר לופטינסקי: הרשתות מוכנות ונכונות, זה כבר הפנמה של העולה שהוא מעדיף את הכסף על חשבון הלימוד.

דני דנון: רציתי לשאול את נציגת משרד החינוך, גב' שרה וייסלר, מפקחת על תלמידים עולים במחוז דרום, לגבי ההתייחסות של ראש העיר.

דני דנון: אני יודע שיש למשרד היום תכנית של תגבור לעולים, השאלה איפה זה עומד פה.

שרה וייסלר: אני רוצה לציין שבעיר אילת יש לנו שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם האנשים, עם מינהל החינוך, ובנינו פה מודל שמכל הארץ יכולים לבוא ולראות ואני אפרט.

שרה וייסלר: היום תלמיד שעלה אתמול, נכנס לבית הספר, אמור לקבל שש שעות שבועיות.

שרה וייסלר: בעיר אילת יש תשעה בתי ספר יסודיים בממלכתי דתי, בסך הכול יש לנו 20 תלמידים זכאים שעונים על הקריטריונים, בארבעה בתי ספר יש בכל בית ספר כזה שעה שבועית אחת, על פי היוזמה של הרשות חשבנו על המודל הבא, במקום שכל בית ספר יקבל בנפרד את שש השעות, נאסוף את כל התלמידים בבית ספר אחד ונקיים אולפן אחר הצהריים.

שרה וייסלר: וזה מתבצע.

שרה וייסלר: אותו תלמיד שהיה אמור לקבל שש שעות, מקבל 16 שעות שבועיות.

שרה וייסלר: ויחד עם זאת, בהמשך הפנייה של הרשות, אנחנו מאפשרים גם את השעות הבודדות, ה-6 שעות שהוא אמור היה לקבל בתוספת לשעות הבוקר, אנחנו משאירים בבית הספר.

שרה וייסלר: זאת אומרת שהוא מקבל 16 שעות שבועיות, ארבע פעמים בשבוע, בתוספת העשרה ובתוספת הזנה.

שרה וייסלר: זה מודל שלא קיים בשום מקום אחר בארץ.

דני דנון: לפני שתרחיבי, אנחנו קיימנו דיון שמנהלי בתי ספר, לא באילת, ניצלו את השעות האלה לצרכים אחרים.

דני דנון: זה טופל?

דני דנון: איפה זה עומד במשרד כרגע?

שרה וייסלר: עומדת להיות בקשה בחודש מרץ הקרוב, נדמה לי, אנחנו מסיירים, כל מפקח במחוזו, ובודקים את ניצול השעות שעה-שעה, כי השעות האלה צבורות ושעה שתלמיד כזה לא מקבל, הוא מאבד את הזכאות שלו.

שרה וייסלר: אנחנו עוקבים קשה מאוד כדי לאמת את ניצול השעות.

דני דנון: כי אז אחד הדברים שאני זוכר מהמסקנות, שלא הטלתם סנקציות על מנהלים ששאבו את השעות האלה לצרכים אחרים ואנחנו ביקשנו לראות שאתם---

שרה וייסלר: אני אתן דוגמה לסדר הגודל.

שרה וייסלר: למשל בכל מחוז הדרום היו שני בתי ספר בעיר אשדוד שעלו במדגם, בדקו את ניצול השעות והיתה שם בעיה, סו קולד בעיה, אבל בסופו של יום גם המטרה צריכה לקבל הנחיה מסודרת כיוון שיש שעות של מורים עולים.

שרה וייסלר: זה לא שייך לשעות ההוראה לתלמידים עולים, זאת אומרת שבעצם בכל מחוז הדרום, אני נותנת דוגמה, כי זה המחוז שאני אחראית עליו, לא היה שום בית ספר עם בעיה של ניצול שעות, אבל יחד עם זאת אתה צודק, זאת פעולה שחייבים להקדיש לה מחשבה ולבדוק את כל בתי הספר.

מירי קופיטו: אני רוצה להוסיף לדבריה של שרה.

מירי קופיטו: ראשית הם מקבלים הרבה יותר מ-16 שעות---

שרה וייסלר: לא, אלה השעות שהקצה משרד החינוך.

מירי קופיטו: אנחנו עשינו במודל הייחודי הזה איגום של משאבים שאני באמת חושבת שראוי וחשוב שזה יועבר לרשויות אחרות.

מירי קופיטו: אנחנו הגענו למסקנה לפני שלוש שנים שהתפיסה הבסיסית של קליטת תלמיד, קליטה נכונה, זה השליטה בשפה העברית.

מירי קופיטו: קליטה בכלל, בכל מקום שילד הולך בעולם, השפה היא אבן בוחן בקליטה מוצלחת ואחר כך זה מאפשר את כל תהליך החברות וההסתגלות שלו מבחינה חברתית, לימודית ואחר כך גם הקליטה בבית מול ההורים וכולי.

מירי קופיטו: עד לפני שלוש שנים היתה הקצאה ישירה לבתי הספר של שעות עולים ממשרד החינוך, וגם, רק לילדים מתאריך קליטה מסוים, כשאנחנו הגענו למסקנה שהילד לא משלים את תהליך הקליטה של השפה אחרי התאריך הנקוב.

מירי קופיטו: למשל אם אני צריכה לקחת את הסידורים של משרד החינוך, אז זה מינואר 2011, ומה יעשו התלמידים שנקלטו ביוני 2010?

מירי קופיטו: הרי אין שליטה ממש מלאה של השפה העברית ולכן אנחנו לקחנו את השעות שהוקצו ישירות לבתי הספר, שמנו אותן בסל אחד, הרשות נתנה הסעות מבתי הספר, זאת אומרת איסוף של כל התלמידים המאותרים מבתי הספר, איגום למסגרת נוספת ביחד עם קרן רש"י שנקראת מיל"ת, שנתנה ארוחת צהריים, שעות נוספות במסגרת של מיל"ת לשעות עולים נוספים.

מירי קופיטו: זאת אומרת על קבוצה של 35 תלמידים כאלה שמגיעים מסוף יום הלימודים ארבע פעמים בשבוע בין השעות 13:30 ל-15:30 שמקבלים הסעה, הזנה, תכנית לימודים מותאמת, עומדים ארבעה מבוגרים שמתוכם שלושה מורים מוסמכים ועוד שני סטודנטים ובעתיד אני עתידה לקלוט עוד שתי מורות חיילות וזה מאפשר לי לקחת ולעשות תכנית של הוראת העברית בצורה כמעט מותאמת לרמה של כל ילד וילד, באיזה שלב הוא נמצא, כי אנחנו יודעים הרי שגם אם הוא נמצא שלושה חודשים בארץ הוא לא יכול ללמוד ביחד עם ילד שרק עכשיו הגיע, ועוד יותר אם הוא נמצא שנה בארץ, הוא צריך כבר תכנית מתקדמת.

מירי קופיטו: לזה תוסיף את כל האירועים החברתיים סביב חגי ישראל, תוסיף לזה חוגי העשרה שאנחנו מוסיפים בשיתוף עם רשת המתנ"סים וכל זה באמת מאפשר מודל מאוד מאוד מוצלח.

מירי קופיטו: אני בהחלט יכולה להצטרף למה שאמר ראש העירייה, שאם היו לי ארבע מסגרות כאלה, 35 ילדים כאלה בכל מסגרת, כפול 4, זה מאפשר לי לתת מענה ליותר ילדים עולים, כמובן, אבל במסגרת המודל הזה הקיים, אני חושבת שאיגום המשאבים הזה משיג את המטרה הכי טובה.

מירי קופיטו: מה שעשינו השנה, בעקבות פניות של מנהלות בתי ספר, ביקשנו ממשרד החינוך לתת לנו גם את 16 השעות מסך השעות של בתי הספר, אבל לבתי ספר ספציפיים, שראינו שהם קלטו מספרי תלמידים עולים בצורה ניכרת, ביקשנו הקצאה נוספת על מנת לאפשר להם את הקליטה ההתחלתית, לתת את ההתנעה הראשונית ואז גם בשעות הבוקר ומ-13:30 ואילך במסגרת האולפן העירוני, זה באמת מאפשר מעטפת קליטה שתבטיח קליטה מוצלחת של התלמידים.

סבטלנה קופרשמיט: מדובר רק על בתי ספר יסודיים, ומה עם האחרים?

מירי קופיטו: בבתי הספר העל יסודיים, בכל בית ספר על יסודי יש אולפן שיש שם מורה שבית הספר מקצה, וכמובן ההקצאה היא של שעות משרד החינוך.

מירי קופיטו: זה פועל בשעות הבוקר, לא אחר הצהריים.

מירי קופיטו: המודל הזה, שאנחנו בנינו ביסודי, הוא בעצם מיום הלימודים ואילך.

סבטלנה קופרשמיט: את אומרת לי ככה, שהכי בעייתיים אלה ילדים בגיל 12-13, אלה שבאים בגיל 16 זה בכלל---

מאיר יצחק הלוי: לפני שאני הולך, אני רוצה להגיד שני דברים, אדוני היושב ראש.

מאיר יצחק הלוי: האחד, נקודת המוצא שלי אומרת שילד מתקשר ומדבר זה ילד מאושר, ואנחנו צריכים לגרום לאושר של הילד, בעיקר כשהוא בא מארץ אחרת למקום חדש, ותאר לך ילד שבא מסיביר לאילת, כמה טראומות הוא צריך לעבור, מנטליות ואחרות.

מאיר יצחק הלוי: זה דבר אחד.

מאיר יצחק הלוי: דבר שני שאני רוצה לזרוק לחלל החדר ואני רק מעדכן אותך, אחת הפעולות שאנחנו רוצים לחזק ואני לא יכול להגיד שהצלחנו בהן, אתה יודע ששמתי את אילת על מפת האקדמיה והפיכתה של אילת לעיר אוניברסיטאית זה נושא שהוא בדמנו, ואנחנו חשבנו להפוך את הקמפוס לקמפוס שמדבר בינלאומי, כולל זה שמביא סטודנטים עולים.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נותנים מלגת לימודים מלאה מהתחלה ועד הסוף, אצלנו עוד לפני חוק המלגות של---

דני דנון: לשנה ראשונה?

מאיר יצחק הלוי: אני נותן לכל השנים.

מאיר יצחק הלוי: כבר שש שנים אני עושה את זה.

מאיר יצחק הלוי: אני הולך, מכתת רגליי, כל שנה מביא מיליון, מיליון 200, מיליון 300 ומחלקים מלגות לסטודנטים אצלנו.

מאיר יצחק הלוי: אבל מה שעוד לא הצלחנו, שאני רחוק מלהיות שבע רצון, לא הצלחנו להביא לכאן סטודנטים עולים.

מאיר יצחק הלוי: ואני אומר, העיר הזאת יכולה לקלוט עולים, לתת להם מגורים, יש לנו מעונות סטודנטים, אנחנו יכולים לבנות עוד שני מבנים של מעונות, לתת להם עבודה, כמעט אידיאלי.

מאיר יצחק הלוי: חוץ מלעשות להם את המבחנים, הכול ערוך ומוכן.

מאיר יצחק הלוי: לכן אני מציע, כרעיון, לראות איך מפתחים את זה ולהתקדם.

מאיר יצחק הלוי: אני משאיר לך פה כל חומר שתמצא לנכון ולהגיד לך אלף תודות.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: כן, שרה, בבקשה.

שרה וייסלר: רציתי להוסיף לגבי החטיבות.

שרה וייסלר: פנה אליי בקיץ דר' בוריס וביקש לנסות לבדוק את אותה מתכונת של הפעלת האולפן בבתי הספר היסודיים בחטיבות הביניים.

שרה וייסלר: בדקנו והיו רק שלושה תלמידים זכאים שענו על הקריטריונים.

שרה וייסלר: שלוש החטיבות מקבלות היום 22 שעות.

שרה וייסלר: במידה שהרשות תביא יוזמה לשולחני לבנות מתכונת דומה, אנחנו נבדוק את זה ונשקול את זה בחיוב, אין שום בעיה.

מירי קופיטו: רק כדי לסבר את האוזן, שלושת בתי הספר העל יסודיים פועלים במסגרת יום הלימודים, אולפן עולים.

מירי קופיטו: בבית ספר בגין למשל, שזה באמת עם עולים, נמצאת פה אירנה ותחת ידיה לומדים 70 תלמידים.

מירי קופיטו: במסגרת אחר הצהריים ברשת המתנ"סים כן פועלת מסגרת, שאיריס תפרט עליה.

מירי קופיטו: המודל שאנחנו מפעילים ביסודיים, עם איסוף מבתי הספר והזנה, זה לא כל כך מתאים למתבגרים.

מירי קופיטו: אנחנו דיברנו והעלינו את כל הסוגיות, יתרונות וחסרונות, אבל רצוי ש---

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לשאול את נציגי הסוכנות.

דני דנון: יש פרויקט נגב-גליל של ההטבות למשפחות, אילת נכנסה לתוך הפרויקט הזה?

מאיר לופטינסקי: אילת נחשבת בתוך הפרויקט שלנו.

דני דנון: והיו משפחות שקיבלו את ההטבות האלה?

סבטלנה קופרשמיט: קודם כל אילת משתתפת כבר שלוש שנים בתכניות של עידוד עלייה, בשנת 2009 זה היה עידוד עלייה ממדינות חבר העמים, בשנת 2010 עלייה של צרפת ובולגריה, גם אמריקה הלטינית, ואלה משפחות שהגיעו לנגב וגליל וקיבלו אישור.

סבטלנה קופרשמיט: אנחנו לא נגב וגליל, אבל הם קיבלו אישור להיות באוכלוסייה של המועצה האזורית.

סבטלנה קופרשמיט: אז יש לנו 11 עולים של---

דני דנון: ובצעד ראשון במולדת אילת לא נחשבת בתוכו?

קריאה: לא, זה קיבוצים.

סבטלנה קופרשמיט: והגיעו 11 עולים.

סבטלנה קופרשמיט: לתכניות, למשל תכנית עלייה 2010, תכנית מאמריקה הלטינית 11 עולים, ומתחילת שנת 2011 לתכנית עלייה 2011, שזה כולל את כל המדינות, יש כבר 46 עולים.

סבטלנה קופרשמיט: : אני רק רוצה להוסיף על מה שאמרו על תכנית בתי הספר היסודיים והשאלה מה עושים עם תלמידי ז'-י"ב, אז לנו יש תכנית שמופעלת דרך החברה למתנ"סים ומיועדת לגילאים האלה.

סבטלנה קופרשמיט: המטרה שלה זה צמצום פערים לימודיים, עובדים כאן גם על פערים חברתיים וגם על פערים לימודיים, היא מתקיימת שלוש פעמים בשבוע, הילדים, או בני הנוער יותר נכון, נבחרים על ידי צוותי בתי הספר ובעצם רשאי להשתתף בתכנית כל נער שעלה אחרי 2005 ואילך.

סבטלנה קופרשמיט: יש לנו קבוצה של כ-60 בני נוער כאלה שלומדים אצלנו, ויש לבני הנוער גם את מה שאנחנו עושים בבראשית, שמיכאל עושה, שזה מגוון יותר טיפולי, סבטלנה תוכל לספר על זה, אבל זה איזה שהוא מענה לבני נוער יותר בקצה הרצף.

דני דנון: יש פרויקטים של תכניות ארוכות, של מסע.

דני דנון: אם אני היום סטודנט אמריקאי שרוצה לעשות תכנית ארוכת טווח באילת, מה ההיצע שיש בפניי?

אלכס שטנדל: התכנית היא בשיתוף עם רשת בתי המלון, הם לא מקבלים שכר, כי אין להם אשרת עבודה, אבל הם מקבלים דמי קיום, הם גרים במגורים שלהם, לומדים פעמיים בשבוע יהדות, פעמיים בשבוע תגבור עברית ויש להם עוד פעילות חברתית.

אלכס שטנדל: מפעיל את זה אמנים, אם אני לא טועה, בשיתוף רשת ישרוטל ורשת פטאל.

דני דנון: וכמה משתתפים יש להם בתכנית?

אלכס שטנדל: כרגע יש פה ארבעה מחזורים, יש שתי קבוצות חבר העמים, שזה טבחות, קבוצת צפון אמריקה וקבוצת דרום אמריקה.

אלכס שטנדל: כל קבוצה זה קרוב ל-30 חבר'ה, זה כמעט 120 תלמידים שמשולבים פה באילת.

דני דנון: כי אם ראש העיר רוצה לקבל פה סטודנטים וכולי, הוא צריך להתחיל בשלב ה---

קריאה: הסטודנטים זה לא עולים.

דני דנון: נכון, הם לא עולים, אבל הפוטנציאל של החבר'ה האלה הוא כפוטנציאל עולים, משווקים---

אלכס שטנדל: אנחנו, כסוכנות, מייעדים אותם לתכנית רעננה, למרכז קליטה רעננה, לאולפן יותר משופר, להשתלמות יותר מהירה ומגמות אחרות.

מאיר לופטינסקי: אני חייב להתייחס לנקודה שראש העיר העלה.

מאיר לופטינסקי: אנחנו קיימנו יחד איתו ניסיון אחד של הבאת סטודנטים, הם היו פה שנה אחת, מכינה לקראת כניסה לאוניברסיטה.

מאיר לופטינסקי: באילת יש יתרונות רבים אבל מצד שני גם יש חסרונות רבים, זה מתבטא בעיקר בפיתוי של המשכורות שהמלונות יכולים לתת, ואז סטודנטים שבאו לפה, היו 30, קבוצה מאוד איכותית מבחינת אנשים, מאוד איכותית, אבל מה קרה?

מאיר לופטינסקי: גם הם למדו וגם עבדו וברגע שהם עובדים ומישהו מקבל משכורת, המשכורת עדיפה יותר על הלימודים ואז ההישגים לא היו משובבי---

דני דנון: אבל אפשר לתחום את זה, אתה יכול להגדיר מראש שהמלון לא יוכל להעסיק אותו יותר מאיקס שעות.

מאיר לופטינסקי: עשינו, אתה לא יכול לכפות על העולה עצמו.

מאיר לופטינסקי: שיתוף הפעולה עם המלונות הוא פורה, אין בכלל בעיה, אבל פשוט---

דני דנון: אתה יכול לכפות.

דני דנון: אם אתה נותן לו מענקים או דברים, בהסכם אתה יכול להגיד שהוא מחויב לעבוד במקום עבודה אחד, מקום העבודה הזה, מסגרת העבודה היא שמונה שעות ביום, ואז הוא חותם על נייר מול בית המלון ששם הוא---

מאיר לופטינסקי: בענייני סטודנטים גם במשרד הקליטה ניסו לבדוק בצורה משפטית אם הדבר אפשרי ואז קיבלו תשובה שלילית, שאי אפשר לכפות על מישהו לא לקבל למשל מענק שמגיע לו ממשרד הקליטה או דברים אחרים.

דני דנון: לפי דעתי, אם יהיה רצון, אז אפשר גם בקטע המשפטי להתגבר על זה.

מאיר לופטינסקי: אנחנו נשמח.

מאיר לופטינסקי: הרי אוניברסיטת בן גוריון קמפוס אילת יכול לתת אפשרויות רבות, שהן גם מתבטאות בזה שהוא יכול ללמוד שלושה ימים ושלושה ימים הוא יכול לעבוד, זה משהו שבמקום אחר לא נמצא לו.

אלכס שטנדל: היום המענה בדרום זה בכלל מכללת ספיר, שהם עושים כל יום מרכז קליטה ל...

דני דנון: עוד הערות, או דברים שמישהו רוצה להעלות?

פרידה בן לולו: אני רוצה להוסיף, נוצרים לא מעט פערים גם ברכישה של השפה.

פרידה בן לולו: הילדים רוכשים את השפה הרבה יותר מהר מההורים, ובתוך המשפחות נוצרים פערים ומשברים שמאוד משפיעים על---

דני דנון: באגף שלך כמה עולים מטופלים?

פרידה בן לולו: 1,127, בערך 20% מהמטופלים.

פרידה בן לולו: ..

פרידה בן לולו: זה די דומה לאחוז ביישוב.

דני דנון: ראיתי יוצאי אתיופיה, מה האפיונים שלהם?

פרידה בן לולו: זה לא מה שמאפיין את אילת, יש משפחה עולה אחת---

דני דנון: רשום 217 עולים בדיווחים, איפה הם?

פרידה בן לולו: אנחנו מכירים משפחה אחת.

פרידה בן לולו: בפילוח יש לא מעט, מתוך המטופלים במרכז 72% הם עולים, בעיקר מחבר העמים, יש בעיות של אלכוהול והתמכרויות נוספות, ויש את הנושא של משפחות חד הוריות, שפחות מוצאות את עצמן בעולם המלונאות.

פרידה בן לולו: מה שקורה זה גם שהעבודה בבתי מלון מצריכה שעות רבות שלא מתאימות תמיד להורים עם ילדים קטנים ואז יש קושי בשהות של הילדים בזמן שההורים בעבודה.

פרידה בן לולו: אם אפשר היה לצמצם את הפערים, כי הופכת להיות תלות של ההורה בילד, מה שבמצב רגיל צריך להיות אחרת.

דני דנון: סך הכול, אמרת, 20% מהתושבים הם מטופלים על ידכם?

פרידה בן לולו: 20% מהמטופלים במרכז הם עולים חדשים.

דני דנון: וסך הכול מטופלים מכלל התושבים, מה האחוז?

פרידה בן לולו: אנחנו עומדים 16 בערך מכלל התושבים.

פרידה בן לולו: הפילוח שונה, אבל זה מאוד מאפיין, גם זה שאין דיור ציבורי.

פרידה בן לולו: אם עובדים בבתי המלון, אז איכשהו לפרק זמן הבעיה יכולה להיפתר, אבל מעבר לזה מכירת דירות באילת יקרה מאוד, זה מאוד דומה לתל אביב מבחינת שכירות, ואין דיור מסובסד.

פרידה בן לולו: לזקנים יש קצת את הפתרון של הדיור המוגן, אבל המשפחות נמצאות בסטרס רציני, המשפחות שאני פוגשת, ביכולת שלהם להיקלט גם מבחינת הבטחת הקיום הבסיסי וגם מבחינת היחסים בתוך המשפחה.

פרידה בן לולו: האיזון מאוד מופר.

סבטלנה קופרשמיט: מה שרציתי להגיד לגבי דיור ציבורי, שבאילת כמעט ואין פתרון לדיור ציבורי לעולים חדשים, לאף אחד, לא לקשישים, לא לחד הוריות ולא לפונים אחרים.

סבטלנה קופרשמיט: ההוסטל פה מלא, דירות עמידר כמעט ואין.

סבטלנה קופרשמיט: אני יכולה להגיד שנכון להיום יש לי 67 קשישים בודדים בתור, זוגות קשישים 45, 23 בבריאות ו-9 נכים וחולים.

סבטלנה קופרשמיט: לגבי חד הוריות, לפעמים יש דירות עמידר בקומה שלישית או רביעית, לזוגות קשישים כמעט ואין פתרון, כי בהוסטל מעט מאוד מהדירות הן בנות 2 חדרים ודירות עמידר, מותר לתת להם לא יותר גבוה מקומה שנייה.

סבטלנה קופרשמיט: אלה שבכיסא גלגלים, זה, סליחה, הם הולכים למות לפני שהם מקבלים פתרון, כי הם צריכים קומת קרקע.

סבטלנה קופרשמיט: קשישים בודדים, פעם בשנה אני יכולה לקבל דירה בהוסטל.

דני דנון: צריך לומר לפרוטוקול, ואני אעביר את זה לראש העיר, יש החלטת ממשלה שמאפשרת לרשויות המקומיות להוציא היום בנייה על שטחים אפורים, שטחים ציבוריים, לבנות הוסטלים ומתחתם שטחים מסחריים.

דני דנון: זאת אומרת להוציא ליזמים.

דני דנון: זו החלטת ממשלה, כי הבעיה היא לא רק באילת, היא בעיה ארצית של הדיור.

דני דנון: אז פה יכול להיות שכן יימצאו היזמים שירצו להיכנס לעניין הזה בעיר אילת.

אולג צ'רנוביץ: ---שטחים ואף יזם לא גילה עניין.

אולג צ'רנוביץ: זה כבר שנתיים קיים באתר של מינהל התרבות.

דני דנון: אבל החלטת הממשלה עכשיו שנותנת גם את הקטע המסחרי.

אולג צ'רנוביץ: מסחרי, זה ברור.

אולג צ'רנוביץ: יש פרופורציה מסחרית, אולי זה---

דני דנון: יקל.

דני דנון: אני רוצה ברשותכם לסכם את הדיון.

דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קיימה את ישיבתה בעיר אילת.

דני דנון: הוועדה התרשמה שקיים שיתוף פעולה הדוק ופורה בין משרדי הממשלה לרשות המקומית.

דני דנון: הוועדה מברכת את ראש העיר, סגניו, ראשי המחלקות על הפעילות המבורכת בנושא קליטת עלייה.

דני דנון: הוועדה קוראת לסוכנות היהודים להטמיע בחומר הפרסומי את נושא הטבת המס שעבר בכנסת בימים האחרונים.

דני דנון: הוועדה מברכת את שיתוף הפעולה עם המלונאים בעיר אילת.

דני דנון: הוועדה פונה לארגון נפש בנפש לשקול בניית מודל ייחודי לסטודנטים וצעירים בעיר אילת.

דני דנון: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע, במיוחד מהמרכז, לאילת, ואנחנו נמשיך לסייע בידכם לקלוט הרבה עולים, שיהיה לכולם בהצלחה.