ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 619, 2012-01-16 11:30

חיים כץ: צהריים טובים.

חיים כץ: היום עדיין יום ב' בשבוע, כ"א בטבת, 16 לינואר 2012.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא הוא הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – התפטרות בשל התנדבות לשנת שירות), התשע"ב-2011, של חברת הכנסת מירי רגב ואיתן כבל ונחמן שי, ואפילו אלי אפללו שעוד מעט מתפטר, ושלמה מולה, ו-, ו-, ו-.

חיים כץ: אני לא מבין איך לכולם יש אותו הרעיון כל הזמן, לא מבין איך כולם הוגים וחושבים על אותו רעיון כל הזמן.

חיים כץ: חברתי, חברת הכנסת מירי רגב, תציגי את הצעת החוק.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש.

מירי רגב: אני אעשה את זה בקיצור.

מירי רגב: אתה בסך-הכול מכיר את החוק הזה.

מירי רגב: אתה מתעסק עם הנושא של שירות לאומי ושירות צבאי בכל ההיבטים שלו, גם בקבע, גם בסדיר וגם במילואים.

מירי רגב: החוק הזה בא לתקן עוול שבמסגרת הפיצויים שמקבלים בדבר פיטורים, מקבלים חיילים או חיילות אם הן מתגייסות לצה"ל, ואם הן מתגייסות לשירות לאומי, ואם הן מתגייסות לשירות אזרחי.

מירי רגב: שנת שירות לא נכנסת לתוך העניין הזה.

מירי רגב: יש כל-כך הרבה ילדים טובים, ערכיים, שהולכים לשנת שירות.

מירי רגב: הם מטפלים בחולים בבתי-חולים, בנוער במצוקה בשדרות, בקריית שמונה.

מירי רגב: אני לא צריכה לספר לך שמדובר באנשים שעושים עבודת קודש הדוחים את השירות שלהם.

מירי רגב: הם אומרים: אנחנו מוכנים לתרום למען הקהילה שנה מהחיים שלנו כי זה חשוב לנו, כי זה נכון.

מירי רגב: אלו אנשים ערכיים, אנשים טובים.

מירי רגב: אבל, הם לא מקבלים פיצוי פיטורים.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: כי זה לא נמצא בחוק.

מירי רגב: כי רק אם אתה הולך לשירות צבאי, אם אתה הולך לשירות אזרחי, או שירות לאומי.

מירי רגב: אנחנו מבקשים לעשות פה תיקון חקיקה, ולהכניס את אלה שהולכים לשנת שירות כך שגם הם יוכלו לקבל את פיצוי פיטורים.

מירי רגב: אני חושבת שזה יעשה חסד עם כולם, זה יעשה צדק חברתי אמיתי עם אנשים שתורמים לטובת הקהילה.

מירי רגב: הכנסת תמלא בזה את תפקידה כראוי, בוודאי באמצעות הוועדה הזאת שאתה יושב בראשה.

חיים כץ: סביר להניח שאין פה התנגדויות לעניין.

חיים בן עמי: לא.

חיים בן עמי: יש לי שאלות לפני זה.

חיים כץ: מי אדוני?

חיים בן עמי: ראש האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון.

חיים בן עמי: אנחנו עובדים בנושא שנת שירות בשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך, מינהל חינוך.

חיים כץ: למי יש לך שאלות?

חיים בן עמי: השאלה הראשונה, מי זה "אישר השר"?

חיים בן עמי: אני לא יודע איזה שר.

מירי רגב: שר הביטחון.

נעה בן-שבת: לא, לא שר הביטחון.

נעה בן-שבת: זה שר הרווחה, הוא מאשר לפי חוק הביטוח לאומי.

מירי רגב: שר הרווחה אתם רוצים?

מירי רגב: אנחנו נחליט לפי חוק הביטוח הלאומי, אין בעיה.

חיים בן עמי: לא, לא.

חיים בן עמי: יש לנו פה שאלה.

חיים בן עמי: שר הרווחה לא אישר, ואיננו מאשר שום משימה שהיא מוגדרת שנת שירות של מתנדבי שירות כמו שאני מבין שכוונת חברי כנסת מציעי החוק במשחק.

חיים בן עמי: ולכן, אנחנו הופתענו כי ההצעה עברה איזה תיקון בין השלב שהגענו לפה לבין השלב הקודם.

חיים בן עמי: השאלה הראשונה היא מי השר?

חיים כץ: שר הביטחון הוא שר עסוק.

חיים כץ: בדרך כלל אין לו זמן לאשר דברים, רק דברים גדולים.

מירי רגב: הרי שר הרווחה לא יאשר את זה לבד.

מירי רגב: מן הסתם, יהיה נציג שלכם.

חיים בן עמי: זה או שר הביטחון או שר החינוך.

חיים בן עמי: מתנדבי שנת שירות שהם חברי תנועות נוער, ארגוני נוער, וכיוצא בזה, מטופלים על ידי שני גופים במדינת ישראל.

חיים בן עמי: על-ידי גוף אחד שנמצא במשרד החינוך, ועל-ידי גוף שנמצא במשרד הביטחון.

חיים בן עמי: אנחנו איחדנו את שולחן הגדרת המשימות והאישורים.

חיים בן עמי: אנחנו גם מאשרים את כל דחיות השירות.

חיים בן עמי: יש עוד גוף אחד שמתעסק במתנדבים לשירות ציבורי וזה השירות הלאומי.

חיים בן עמי: הוא כבר נמצא בחוק.

חיים בן עמי: משימת התנדבות לאומית שאישר השר – אני נותן דוגמא, אני מניח שזו לא הכוונה שלך, שתלמיד בישיבה שתורתו אומנתו שעובד ב"יד-שרה", הוא לא יקבל את פיצויי הפיטורים.

חיים כץ: אל תעני לו.

חיים בן עמי: לו זו כוונת המחוקק.

חיים בן עמי: אנחנו רוצים להגדיר שמשימות שאושרו על ידי מערכת הביטחון ומערכת החינוך לארגוני ותנועות הנוער המוכרים על-ידם, הם ייכללו בהסדר הזה.

חיים בן עמי: אנחנו מברכים על המשימה, ולו רק מהטעם האחד שזה מסר של הריבון, נציג הריבון, של הכנסת, כלפי מתנדבי שנת השירות שאנחנו איתם ואנחנו תומכים בהם.

חיים כץ: תסביר לי מה זה עניינכם בכלל?

חיים כץ: אתם אישרתם למישהו לבוא לשנת שירות, והוא בא לשנת שירות.

חיים כץ: מה זה עניינכם מי שמאשר.

חיים כץ: אותו אחד צריך לקבל פיצויים.

חיים כץ: מה אתם נדחפים בכלל לקטע מי יאשר, מי לא יאשר?

חיים כץ: אתם לא משלמים, לא עולה לכם.

חיים כץ: אתם לקחתם מישהו לשנת שירות.

חיים כץ: ברגע שאישרתם לו שנת שירות, הוא בשנת שירות.

חיים כץ: מה איכפת לך איזה שר מאשר?

חיים בן עמי: הוא יוצא מקופח.

חיים בן עמי: למה שהוא יצא מקופח?

חיים כץ: למה הוא יוצא מקופח?

חיים בן עמי: כי אם הוא בא ואומר:

חיים בן עמי: אני עכשיו מתנדב לשנת שירות - אם הוא מתנדב לשירות לאומי, אז הוא קיבל פיצויי פיטורים, אם הוא הלך לצבא הוא מקבל פיצויי פיטורים.

מירי רגב: אבל, הוא אומר שהוא מתקן את זה.

מירי רגב: הרי היום גם אתה לא מתעסק עם מי שמקבל פיצויים על שירות אזרחי או שירות לאומי.

מירי רגב: מה עניינך גם בעניין הזה?

מירי רגב: נכון שאתה מתעסק בנושא.

מירי רגב: אבל, מה זה עניינך?

חיים כץ: כמה זה עולה לך?

חיים בן עמי: פיצויי הפיטורים לא עולים לי כלום.

חיים כץ: נכון, אז מה אתה מתערב?

מירי רגב: אז למה אתה צריך לאשר את זה?

חיים כץ: אתה לא היית באירוסין, לא תהיה בגירושין.

נועה בן-שבת: אבל, אני לא מבינה את ההערה.

נועה בן-שבת: כי ההערה גם לפי הנוסח המקורי של הצעת החוק, מדובר על שנת שירות לפי פסקה (4) להגדרה - "ילד" בסעיף 238.

נועה בן-שבת: פסקה (4) לאותה הגדרה אומרת שלא מלאו להם 21 שנה, משרתים בהתנדבות בשירות למטרה ציבורית או לאומית שאישר השר, ובתנאים שקבע, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, תקופה שאינה עולה על 12 חודשים.

נועה בן-שבת: שירותם הסדיר נדחה עקב שירותם - - -

חיים כץ: שר והביטוח הלאומי.

חיים בן עמי: זאת אומרת, הוא לא אישר אף אחד ממתנדבי שנת שירות שאנחנו מאשרים.

נועה בן-שבת: אם אתה אומר שהוא לא אישר אף אחד אז הם לא זכאים לקצבת שארים, והם גם לא זכאים עכשיו ל - - -

חיים בן עמי: - - -

חיים כץ: סלח לי רגע.

חיים כץ: אתה תיתן לה לגמור לדבר.

נועה בן-שבת: עקרונית, הייתי יכולה להשאיר את זה בשירות למטרה ציבורית כאמור בפסקה (4).

נועה בן-שבת: אבל, בשביל לדייק ולהגיד: שאישר לפי פסקה (4).

נועה בן-שבת: אבל, בעצם אפשר היה להגיד את זה גם: לשירות מטרה ציבורית או לאומית כאמור באותה פסקה (4), וזו היתה אותה תוצאה שהשר צריך לאשר.

נועה בן-שבת: הוא צריך לקבוע תקנות.

נועה בן-שבת: אישר השר בתנאים שקבע, באישור ועדת העבודה והרווחה.

נועה בן-שבת: סליחה, יכול להיות הוא ללא אישור הוועדה.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: גם אני לא צריך לאשר שום דבר פה.

אירית ברוק: שמי אירית ברוק, אני מנהלת המחלקה לתנועות נוער ושנת שירות במשרד החינוך.

אירית ברוק: רק לומר ששנת שירות אצלנו לא מוגדרת כך.

אירית ברוק: הנוסח שהגיע לעיוננו היה הנוסח לפני התיקון.

מירי רגב: הוועדה עשתה תיקונים לפי החוק.

נועה בן-שבת: את מפנה לפסקה (4), להגדרת "ילד".

נועה בן-שבת: באותה פסקה (4) כתוב: שירות למטרה ציבורית או לאומית.

אירית ברוק: אני לא מפנה לזה.

נועה בן-שבת: אז מה היה הנוסח שהיה לפנייך?

נועה בן-שבת: לא הנוסח שהוגש כהצעת החוק המקורית?

אירית ברוק: הנוסח שלפני התיקונים.

נועה בן-שבת: האם תוכלי להקריא לי את הנוסח שהיה, הנוסח המקורי שהגיע לעינכם?

נועה בן-שבת: יכול להיות שיש פה איזה טעות.

נועה בן-שבת: יכול להיות שזה לא הנוסח הכחול.

אירית ברוק: אני בוודאות יודעת שזה לא הנוסח, מפני שאצלנו שנת שירות לא היתה מחוקה.

אירית ברוק: פה שנת השירות מחוקה.

אירית ברוק: את הנוסח הקודם אישרנו.

אירית ברוק: את הנוסח הזה לא ראו אצלנו בלשכה המשפטית.

אירית ברוק: אנחנו נעביר לעיונם, ויחזירו תשובה.

חיים כץ: באתם בלי עורך-דין?

אירית ברוק: אני לא רואה פה עורך-דין של הלשכה המשפטית שלנו.

חיים כץ: איך זה יכול להיות?

חיים כץ: אחד המקרים הבודדים בכנסת שמגיע נציג משרד, ואין לו 17 עורכי-דין מלווים.

אירית ברוק: שנינו עורכי דין.

אירית ברוק: אולי בגלל זה - - -

חיים בן עמי: אנחנו מלווים האחד את השני, שנינו עורכי-דין.

דבורה ספיר-אליעזר: הניסוחים של הלשכה המשפטית של הכנסת הם ניסוחים טכניים לחלוטין.

דבורה ספיר-אליעזר: הם לא פוגעים במהות של הדברים שהיו כתובים לפני, בהצעת החוק הפרטית, כך שזו בדיוק אותה הצעת החוק, רק דייקו בקשר לאותם אישורים שנדרשים לפי חוק הביטוח הלאומי.

דבורה ספיר-אליעזר: אבל, ההפניה לחוק הביטוח הלאומי היתה גם בהצעת החוק הפרטית, כך שזה לא ברור.

נועה בן-שבת: הדבר היחיד שהוסף זה העניין של התנאי של: שירת בשירות בהתנדבות כאמור שישה חודשים לפחות.

נועה בן-שבת: זה תנאי שהוסף, ושהוא תנאי שהוא קיים לגבי שירות לאומי, הוא תנאי שקיים לגבי שירות אזרחי.

נועה בן-שבת: הוא קיים גם לגבי מי שמתגייס למשטרה.

חיים כץ: את הנוסח הכחול הזה שהיה מונח בוועדת שרים לענייני חקיקה הממשלה אישרה.

חיים כץ: אם מתעוררים עכשיו, זה בסדר.

חיים כץ: אבל, זה אושר.

אירית ברוק: לא, העניין פה שנמחקה שנת שירות.

חיים כץ: נמחק מאיפה?

חיים כץ: זה מישהו הגיש.

חיים כץ: נמחק – זה בסדר.

אירית ברוק: אנחנו מדברים על זה או על זה?

וילמה מאור: על הכחול.

מירי רגב: תראי את הכותרת למעלה.

אירית ברוק: אה, אוקיי.

אירית ברוק: כי מונח לפנינו הדבר הזה שהוא אחר.

מירי רגב: היא לא מבינה, היא לא יודעת לקרוא את הדבר הזה.

מירי רגב: תקשיבי, את רואה למעלה: התפטרות בשל התנדבות לשנת שירות?

מירי רגב: זה הדבר המוביל, זה הנושא העיקרי של התיקון.

מירי רגב: את רואה?

מירי רגב: זה תיקון חוק פיצויי פיטורים שמוסיפים לשם את שנת השירות.

אירית ברוק: אני מסתכלת על הנוסח הלבן הזה שמונח לנו על השולחן.

אירית ברוק: להתייחס אליו או לא?

וילמה מאור: הלבן הוא שיקוף של הכחול.

אירית ברוק: הוא אחר.

נועה בן-שבת: הוא אחר, ודאי שהוא אחר.

נועה בן-שבת: אבל, הוא אחר בגלל שאתם משתמשים במונח שנת שירות שאינו קיים בחוק הביטוח הלאומי.

נועה בן-שבת: אתם מפנים לחוק הביטוח הלאומי, לפסקה (4) בהגדרת "ילד" בסעיף 238.

נועה בן-שבת: שם לא כתוב שנת שירות, שם כתוב: שירות למטרה ציבורית או לאומית שאישר השר וכו' וכו'.

נועה בן-שבת: לכן, אם אתם מפנים לאותה פסקה ואתם אומרים: אנחנו מדברים על הדבר הזה שבגללו הילד נחשב וממשיך להיחשב ילד גם אחרי גיל 18, והוא זכאי לקצבת שארים, ועכשיו היה פה תיקון לחוק שהוא גם יקבל פטור מדמי ביטוח בזמן שהוא משרת באותה שנת שירות, אז לא מכנים אותה בכינוי שנת שירות.

נועה בן-שבת: אבל, זה בדיוק שירות שמדובר עליו.

אירית ברוק: אז בואי נגיד שכאילו לתיקון העקרוני אין לנו שום התנגדות, להיפך.

אירית ברוק: אבל, לפה אני הייתי רוצה שיראו אצלנו, ושיחוו את דעתם בצורה מקצועית.

חיים כץ: "יראו אצלנו" – זה דבר טוב.

חיים כץ: כן, אדוני.

חיים בן עמי: בדיוק מה שאמרה היועצת המשפטית, בדיוק מזה אני חרד.

חיים כץ: חרד תרתי משמע?

חיים בן עמי: לא אמרתי חרדי, אמרתי "חרד" – זה הבדל.

חיים כץ: את רואה?

חיים כץ: עורכי-דין.

חיים בן עמי: אבל, זה מדויק.

חיים בן עמי: הפער בתוצאה שנוצרת עכשיו זה שהמשימות שמאושרות ברמת הקהילה - - -.

חיים בן עמי: אגב, בביטוח לאומי מתנדבי שנת שירות שלנו פטורים מתשלום ביטוח לאומי.

חיים בן עמי: אנחנו מבקשים להבטיח שמתנדבי שנת השירות מארגוני הנוער ותנועות הנוער - -

חיים כץ: יפה אתה עושה.

חיים בן עמי: - -שעושים פעילות מאושרת על-ידינו, יהיו נכללים בתוך התהליך הזה.

חיים כץ: וגם אנחנו רוצים שמתנדבי השירות שמאושרת על-ידם יהיו בתוך התהליך הזה.

חיים כץ: זאת אומרת, השר כבר לא מעניין.

חיים כץ: השר לא מעניין, השר זה הביטוח הלאומי.

חיים כץ: לא מעניין השר.

חיים כץ: הוא מוחל על כבודו של השר, וזה בסדר.

חיים כץ: גם אני מוחל על כבודו.

חיים בן עמי: לא, אני לא מוחל על כבודו.

חיים כץ: אני מוחל על כבודו.

נועה בן-שבת: זאת אומרת, יש לנו שירות אזרחי שאנחנו יודעים כי אישר אותו השר.

נועה בן-שבת: יש לנו שירות לאומי שאנחנו יודעים מהו כי אישר אותו השר.

חיים כץ: נועה, אתם - עורכי-הדין - תכתבו את מה שאנחנו מתכוונים פה עכשיו, שכל מי שהולך לשנת שירות - - -

נועה בן-שבת: מהי שנת שירות?

חיים כץ: מוגדרת.

נועה בן-שבת: היא לא מוגדרת.

נועה בן-שבת: כי אם אני אומרת: כל מי שהולך לשנת שירות כפי שקבע האגף ל -, ואתם תגידו תיכף מה - - -

חיים כץ: מי ייתן לו ללכת?

חיים כץ: מי אישר לו שנת שירות?

מירי רגב: משרד הביטחון.

חיים כץ: אז תגדירו את זה.

נועה בן-שבת: אם אנחנו מנתקים שנת שירות מהאישור הזה של השר שקובע: זה שנת שירות, ובגללה גם קצבת שארים וגם דמי ביטוח וכו', אז אנחנו לא יודעים מי אישר את זה.

נועה בן-שבת: גם המעביד, העובד אומר לו: תשמע, אני הולך ל - - -

חיים כץ: מה זה "לא יודעים"?

חיים כץ: נועה, כנסי לחיים.

חיים כץ: תצאי רגע מהפילוסופיה.

חיים כץ: לא קם בן-אדם בבוקר והולך לשנת שירות.

חיים כץ: הוא צריך להתגייס לצבא.

חיים כץ: הוא לא קם והוא מרגיש פתאום עצמאי מגיל 18, והוא הולך לו.

חיים כץ: אין דברים כאלה.

חיים כץ: אם הוא הולך לשנת שירות, מוגדרת שנת שירות.

חיים כץ: אחרת הוא הולך לצבא, או שהוא לא מתגייס בכלל.

חיים כץ: המסגרת של שנת שירות היא מסגרת ברורה.

נועה בן-שבת: ברורה למי?

נועה בן-שבת: ברורה היום למי שיושב עם הנהלים האלה שאני לא יודעת מי מכיר אותם, ומי לא.

נועה בן-שבת: עד היום כשאמרו שנת שירות בחקיקה, דיברו והיפנו לא סתם לפסקה (4) בהגדרת "ילד".

נועה בן-שבת: לא איכפת לי לשנות את זה חזרה ולהגיד את זה בצורה עמומה: לשירות, כאמור בפסקה (4) להגדרת "ילד", אם אתם לא רוצים למטרה ציבורית או לאומית.

נועה בן-שבת: אני חושבת שזה לא נכון - - -

חיים כץ: אז לאן הוא הולך?

חיים כץ: תשמעי, את חוזרת להיות עורכת-דין, ואנחנו מדברים על החיים.

חיים כץ: הניסוח פה פחות חשוב.

חיים כץ: חשוב שאותו ילד הולך לשנת שירות, הולך לתרום שנה מחייו לקהילה במסגרת כזאת.

חיים כץ: זה אצלך כבר הפך להיות פחות חשוב.

חיים בן עמי: לפני צבא.

חיים כץ: לפני צבא.

נועה בן-שבת: כן.

נועה בן-שבת: אבל, לא כל קהילה.

נועה בן-שבת: כי אם אני הולכת לעזור לקהילה במה שאני חשבתי לעשות, לא - - -

חיים כץ: אבל, מי ייתן לו? מי ייתן לך? את לא מוגדרת.

מירי רגב: משרד הביטחון מאשר והחינוך.

חיים כץ: אחרת הוא לא דוחה לך שירות.

חיים בן עמי: הבעיה יכולה להיות – מה שאמר קודם חבר הכנסת כץ – שמישהו קיבל, במירכאות אני אומר, ולא זו הכוונה שלכם - פטור בתור תורתו אומנתו.

חיים בן עמי: הוא הולך ואומר: אני מתנדב עכשי גם ב"יד-שרה".

מירי רגב: לא, זה לא נחשב לו לשנת שירות.

מירי רגב: אתה יודע טוב מאוד שזה לא שנת שירות, אל תתחיל לערב.

מירי רגב: ידוע לכולם מה זה שנת שירות.

חיים כץ: זה לא שנת שירות.

חיים בן עמי: אבל, היא לא יודעת מה זה שנת שירות.

נועה בן-שבת: אני יודעת טוב מאוד, אני יודעת שזה מה שכתוב בפסקה (4).

נועה בן-שבת: אבל, אני מבהירה את פסקה (4), ואתם אומרים: אנחנו לא מכירים.

חיים בן עמי: אז יש בעיה.

מירי רגב: תעשי את מה שאמר כאן חיים, הוא אמר הצעה מאוד נכונה.

מירי רגב: את משפטנית, תוסיפי פה: שנת שירות כפי שהוגדרה על-ידי משרד הביטחון והחינוך, זהו.

נועה בן-שבת: אבל, אתם אומרים להוריד את פסקה (4) להגדרה.

מירי רגב: אל תורידי אותה, תגידי: בנוסף.

חיים בן עמי: ובנוסף.

חיים בן עמי: כמו שמוגדר או בנוסף, או שנתקן את ההגדרה של סעיף בתקנה (4).

חיים בן עמי: מה זה משנה?

חיים בן עמי: שכוונת המחוקק תבוא לידי ביטוי בסעיף (4).

חיים בן עמי: מה זה משנה?

נועה בן-שבת: אני רוצה להבין מהי כוונת המחוקק שאתה מייצג אותה עכשיו.

נועה בן-שבת: המחוקק אמר שהוא רוצה שנת שירות, שירות בהתנדבות כאמור בפסקה (4) להגדרת "ילד".

חיים בן עמי: זה התיקון שנעשה על-ידיכם.

נועה בן-שבת: לא.

נועה בן-שבת: זה מה שכתוב בנוסח הכחול שאתם מחזיקים אותו.

נועה בן-שבת: תקרא את הנוסח הכחול.

חיים כץ: זה לא נעשה על-ידינו.

חיים כץ: אלה שהגישו את הצעת החוק, לזה הם התכוונו.

חיים כץ: הם לא ראו אותך, הם לא ראו אותי.

חיים כץ: אלה הם המחוקקים.

נועה בן-שבת: הנוסח הכחול אומר: הוא החל להתנדב בשנת שירות; לעניין זה "שנת שירות" – שירות בהתנדבות כאמור בפסקה (4) להגדרת "ילד".

נועה בן-שבת: אתה אומר לי עכשיו: תעזבי את פסקה (4) להגדרת "ילד, ותלכי ותגידי שאני האגף שקובע מהי ההגדרה של שנת שירות.

נועה בן-שבת: אני רוצה להגיד לך יותר מזה.

נועה בן-שבת: אתה יודע מה?

נועה בן-שבת: אני מוכנה לא לתקן את כל התיקונים האלה של הנוסח, להשאיר את זה בנוסח הכחול.

נועה בן-שבת: אבל, אני לא חושבת שעכשיו אפשר לבוא ולהמציא שנת שירות חדשה שהיא לפי הוראות האגף, והיא בכלל מנותקת מפסקה (4).

חיים בן עמי: היא לא מומצאת.

חיים בן עמי: אנחנו במשך שנים רבות בשיתוף פעולה שעובר גלים בין משרד החינוך למשרד הביטחון מאפשרים אלפי - - -

חיים כץ: סלח לי רגע.

חיים כץ: אנחנו עוצרים את הישיבה לעשרים דקות.

חיים כץ: תשבו ותלבנו ביניכם את כל העניינים, ותחזרו מסודרים.

חיים כץ: תבדקי את העניין.

חיים כץ: תודה רבה, אנחנו יוצאים להפסקה של עשרים דקות.

חיים כץ: כולם יוצאים להפסקה.

חיים כץ: עדיין יום שני בשבוע, כ"א בטבת, ה-16 לינואר.

חיים כץ: אני מחדש את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: אני מקווה שכל הנוגעים בדבר הבינו את הניסוחים והכול בסדר.

חיים כץ: ואם הכול בסדר, אנחנו נעבור להקראה.

חיים כץ: אם יהיה למישהו הערות לאחר ההקראה, תעירו את ההערות.

נועה בן-שבת: "הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – התפטרות בשל התנדבות לשנת שירות), התשע"ב-2012 תיקון סעיף 11.

נועה בן-שבת: 1.

נועה בן-שבת: בחוק פיצויי פיטורים, התשכ"ג-1963, בסעיף 11(ג), אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) הוא התנדב לשרת בשירות למטרה ציבורית או לאומית שאישר השר..." – אנחנו צריכים להגיד שר הרווחה והשירותים החברתיים – "...

נועה בן-שבת: לפי פסקה (4) להגדרה "ילד" של סעיף 238 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, ושירותו הסדיר לפי חוק שירות ביטחון נדחה עקב שירותו בהתנדבות כאמור, ובלבד ששירת בשירות בהתנדבות כאמור שישה חודשים לפחות.

נועה בן-שבת: ".

חיים כץ: האם יש למישהו הערות?

חיים בן עמי: ההערה היא שכללו רק את סעיף (4), וצריך לכלול גם את סעיף (2) ו-(3).

חיים בן עמי: הם חלק מהמשחק.

חיים כץ: תגיד לי, אתם צוחקים עליי?

חיים בן עמי: לא.

חיים בן עמי: מקובל עלי מה שישנו, הראית לנו את התקנה - - -

חיים כץ: אתם ישבתם ביניכם.

חיים בן עמי: לא ישבנו, כי לא יכולנו לשבת.

חיים כץ: אז עמדתם?

חיים בן עמי: התשובה היא כן.

נועה בן-שבת: הראיתי לך את התקנות שקבע השר.

נועה בן-שבת: התקנות אומרות שבתוקף סמכותו הוא התקין תקנות אלה שהשירות למטרת ציבורית הוא כל אחד מאלה: הדרכת נוער, טיפול חינוכי, וכו' וכו'.

חיים בן עמי: זה (1).

נועה בן-שבת: הוא אומר מהו ילד.

נועה בן-שבת: יראו אותו כמשרת, מי שהתקיימו בו התנאים.

נועה בן-שבת: בין השאר, אגף הנוער והענף במשרד הביטחון, שאני מבינה שזה אתם.

חיים בן עמי: זה (2).

נועה בן-שבת: אישר על גבי טופס שקבע השר.

נועה בן-שבת: והוא רשאי להפנות מתנדבים למטרה צבאית או לאומית אם הוא מתנהל ללא כוונת רווח וכו' וכו', ויש לו שימוע.

נועה בן-שבת: זה הכול בתקנות.

נועה בן-שבת: אנחנו מפנים לכל התקנות האלה ברגע שאנחנו מפנים לפסקה (4).

חיים בן עמי: לכל התקנות מקובל עליי.

נועה בן-שבת: אבל, אף אחד לא אמר שלא מפנים לכל התקנות.

חיים בן עמי: אמרתי, לכל התקנות מקובל עליי.

חיים כץ: אנחנו נעבור להצבעה.

חיים כץ: מי בעד ירים את ידו?

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: בעד חברת הכנסת מירי רגב.

חיים כץ: היא מצביעה במקום חבר הכנסת ציון פיניאן.

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה תמכו בהצעת החוק.

חיים כץ: הוועדה מאשרת את הצעת החוק כהכנה לקריאה שנייה שלישית.

וילמה מאור: אנחנו בקריאה ראשונה.

חיים כץ: מה, ראשונה?

וילמה מאור: זה הצעת חוק שאתה הקדמת והבאת אותה לדיון בוועדה.

וילמה מאור: היא בסך-הכול הוגשה אלינו לוועדה לפני שבועיים-שלושה.

מירי רגב: בסדר, אז מה?

מירי רגב: אז קידמנו אותה.

חיים כץ: ואנחנו מביאים את הצעת החוק להכנה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: אחרי שהיא תעבור בקריאה ראשונה נביא אותה במהרה לקריאה שנייה ושלישית, ובא לציון גואל.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.