ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 955, 2012-01-01 11:00

משה גפני: שלום לכולם.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: כפי שסיכמנו בוועדה, אנחנו מקיימים את הישיבה במפעל פרי הגליל.

משה גפני: אני מאוד מבקש לעזור לי לנהל את הישיבה.

משה גפני: האולם הוא גדול ומספר המשתתפים הוא רב.

משה גפני: אני מבקש שכולם יהיו בשקט, כל עוד הישיבה מתנהלת ושכל אחד ידבר בתורו.

משה גפני: כאמור, כפי שסיכמנו בוועדה, כל עוד לא יימצא פתרון לסגירת המפעל או לפיטורי העובדים בפרי הגליל בחצור הגלילית, אנחנו נקיים ישיבה במפעל.

משה גפני: כפי שסיכמנו, לצערי הרב אנחנו מקיימים את הישיבה היום כאן מכיוון שעד לרגע זה הבעיה לא נפתרה.

משה גפני: ועדת הכספים רואה את מפעל פרי הגליל בחצור הגלילית כמבחן מדינת ישראל, האם אכן היא סבורה שמפעל עוגן כזה כמו זה שנמצא כאן – ואני לא נכנס לפרטים של המפעל עצמו אבל תכף נדון בעניין הזה, נדון עם מרכז ההשקעות במשרד התעשייה, עם הרפרנט במשרד האוצר ועם האנשים המופקדים על כך במשרד האוצר - אכן הוא כזה.

משה גפני: אנחנו רוצים פתרון.

משה גפני: כל הנושא מסביב עם כל מה שנלווה לעניין הזה, מבחינתנו פחות רלוונטי.

משה גפני: הבוקר בדרכי לחצור דיבר אתי שר האוצר והוא הביע תמיכה בעובדה שצריך למצוא פתרון לפרי הגליל, אבל הוא ביקש ממני שנדאג לעניין כך שלא תהיינה להחלטות שלנו השלכות רוחב על מציאות כזאת שבעצם היא תהיה כמעט בלתי אפשרית מבחינת הממשלה לפתור בעיות שמתעוררות מעת לעת במפעלים אחרים ובישובים אחרים.

משה גפני: אני מביא את הדברים שלו.

משה גפני: אני אמרתי לו שמבחינתנו, מבחינת הוועדה, קואליציה ואופוזיציה, כל חברי הוועדה רואים בפתרון הבעיה של פרי הגליל ספינת דגל שחייבים למצוא לעניין הזה פתרון.

משה גפני: יש לי גם בקשה מהבעלים של המפעל.

משה גפני: קודם כל, אני מודה למפעל שמארח אותנו ומארח אותנו באופן יוצא מהכלל.

משה גפני: אני רואה ששמו על השולחן את כל המוצרים של פרי הגליל שכולנו מכירים.

משה גפני: דרך אגב, אני רואה שיש לזה גם הכשר.

משה גפני: אנחנו עושים לכם פרסום היום, חבל על הזמן.

משה גפני: אני מודה לכם על הכנסת האורחים אבל מכאן ואילך אנחנו מקיימים את הדיון לגופו.

משה גפני: אני מבקש מהבעלים שגם יקלו עלינו, על חברי הוועדה, לא הייתי אומר במאבק נגד הממשלה אבל בעימות שיש לנו מול הממשלה בבעיות אחרות של השלכות רוחב.

משה גפני: תקלו עלינו במציאת הפתרון.

משה גפני: התוכנית היא שקודם ידברו חברי הכנסת, אחריהם ידברו נציגי הממשלה ונציגי המפעל – בעלי המפעל, מנהלי המפעל, ועד העובדים.

משה גפני: אני מקווה שהישיבה תאריך כשעה וחצי.

יצחק וקנין: אדוני היושב ראש, אני מציע שנעשה הפוך.

יצחק וקנין: אנחנו כבר דיברנו ודיברנו.

משה גפני: אני מסכים אבל מכיוון שחברי הכנסת טרחו ובאו עד לכאן באמת בהרכב מלא, אני רוצה לתת להם את רשות הדיבור.

יצחק וקנין: תאמין לי שחברי הכנסת מוכנים לוותר על זכות הדיבור.

שי חרמש: נכון.

שי חרמש: מוכנים לשמוע.

עמיר פרץ: גם אין להם שום ועדה ללכת אליה.

משה גפני: אני חושב שזאת תעודת כבוד לוועדת הכספים שכל חברי הוועדה הגיעו לכאן, מה גם שהמקום לא קרוב.

משה גפני: אני חושב שזאת תעודת כבוד לוועדת הכספים ותעודת כבוד לכנסת.

מסעוד גנאים: גם אחרים אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: לא רק חברי הוועדה.

משה גפני: לכן הוספתי ואמרתי תעודת כבוד לכנסת.

משה גפני: אמרתי תעודת כבוד לוועדת הכספים ותעודת כבוד לכנסת כי יש כאן

משה גפני: כמה חברים שהם אינם חברים קבועים בוועדת הכספים אבל הם משתתפים בישיבה הזאת שהיא חשובה מאוד מאוד והיא בעצם מבחן לחוסנה של החברה בישראל והתייחסותה של המדינה ומוסדותיה.

משה גפני: לפני שאני מאפשר לנציגי הממשלה לומר היכן עומדים הדברים, אני מבקש מראש המועצה לומר, אם אתה יכול, דברי ברכה.

משה גפני: הגיע ראש עיריית צפת.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: אני גם אאפשר לך לומר משפט.

שמעון סוויסה: אני מקדם בברכה את חברי ועדת הכספים ואת היושב ראש.

שמעון סוויסה: אני מוכרח לומר שיש כאן בהחלט אחדות דעים שצריך למצוא פתרון למפעל פרי הגליל.

שמעון סוויסה: אני רוצה להזכיר לכם שהמפעל הזה בשרשרת המזון הארצית, מעסיק את רוב מגדלי הירקות בארץ, הוא מפעל עוגן בישוב חצור והסביבה, רבים מתושבי טובה עובדים בתוכו והמפעל הזה בשנתיים האחרונות עשה פריצת דרך משמעותית.

שמעון סוויסה: הייתה כאן השקעה מסיבית וגידול בעובדים.

שמעון סוויסה: לכן אנחנו מצפים שבתום הישיבה היום יימצא הפתרון כדי שמפעל פרי הגליל ימשיך לעבוד ולהצליח.

שמעון סוויסה: אני מבקש בשם כולנו להודות לכם.

שמעון סוויסה: התקיימו מספר דיונים בוועדת הכספים ואני חושב שבאמת הוועדה הזאת באה בכוונה אמיתית לעזור לישוב.

שמעון סוויסה: תודה רבה לכולם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ראש עיריית צפת.

אילן שוחט: אני מצטרף לדברים שנאמרו על ידי שמעון סוויסה.

אילן שוחט: העיר צפת וכל פורום 15 ראשי הרשויות מצטרפים ותומכים בפעילות המפעל.

אילן שוחט: חשוב לי להעיר הערה אחת קטנה שתילקח בחשבון, במיוחד לפקידי הממשלה.

אילן שוחט: פרי גליל, מעבר להיותו מעסיק ומעבר להיותו מפעל עוגן, יש את הנושא של התאגידים והוא הצרכן הגדול ביותר של תאגיד המים האזורי שלנו ונפילה שלו תגרור נפילה של תאגיד המים האזורי ותגרום לעליית מחירים.

אילן שוחט: המפעל הזה הוא צרכן גדול מאוד של התאגיד ופגיעה בו תגרום להידרדרות של התאגיד, וזה דבר אחרון בו אנחנו רוצים.

אילן שוחט: מהניסיון שלי כמנכ"ל התאחדות התעשיינים ועבודה מול משרד התעשייה, אני יכול לומר בפה מלא, במיוחד לאותם פקידים שיושבים כאן, שיש פתרון וניתן לפתור את הנושא אלא שמישהו כאן צריך לקבל החלטה ולהחלטה הזאת לא יהיו השלכות רוחב.

אילן שוחט: אני אשמח מאוד לשמוע כי בהחלטה רטרואקטיבית כן אפשר לאשר את המפעל כמפעל עם מסלול תעסוקה.

אילן שוחט: אמנם הסכומים לא יהיו כפי שהבעלים רוצים, אבל יהיה אפשר להגיע לסכום ביניים.

אילן שוחט: מישהו צריך לקבל החלטה כי הייתה כאן החלטה קיצונית שצריך לכבד אותה ואני מצפה שאנשים יקבלו כאן אומץ.

אילן שוחט: יהיה להם את כל הגיבוי לכך.

אילן שוחט: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לפי בקשת חברי הכנסת, חזי צאיג, מנהל מרכז ההשקעות.

חזי צאיג: אנחנו קיימנו דיון אבל לא נמצא פתרון.

חזי צאיג: הכלים הקיימים לא מאפשרים מסלול תעסוקה ומסלול מענקים.

מירי רגב: לא שמענו מה הוא אמר.

משה גפני: הוא אומר שהיה מדובר שתהיה ישיבה של מרכז ההשקעות, משרד התעשייה ומשרד האוצר כדי למצוא פתרון אבל לא נמצא פתרון לפרי הגליל מתוך החוקים הקיימים והנהלים הקיימים.

משה גפני: אין להם פתרון כדי לפתור את הבעיה אפילו שהם סבורים – זה אני מוסיף – שצריך למצוא לעניין פתרון.

משה גפני: אין להם כלים חוקיים מתאימים כדי לפתור את הבעיה.

מירי רגב: זאת אומרת שאם אנחנו ניתן להם כלי חוקי הם ימצאו פתרון.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אורן, בבקשה.

אורן משה: אין לי הרבה מה להוסיף על דבריו של חזי.

מירי רגב: אי אפשר כך לנהל את הדיון.

מירי רגב: אנחנו לא שומעים אותו.

מירי רגב: באנו לכאן לקיים דיון ולא כדי לשמוע את עצמנו.

אורן משה: אמרתי שאם הנהלת החברה תחליט לבצע השקעות מעתה ואילך, יש מסלולים קיימים.

אורן משה: אנחנו יותר מאשר נשמח לדון בבקשה הזאת ולאשר סיוע היכן שאפשר.

מירי רגב: אני רוצה לשאול שאלת הבהרה.

מירי רגב: כשאתה אומר יותר מאשר תשמחו, למה אתה מתכוון?

מירי רגב: איך אנחנו נעזור לך שזה לא יהיה יותר מאשר נשמח אלא שזה יהיה המסלול עצמו?

אורן משה: הקריטריונים הם כמובן קריטריונים.

אורן משה: גם חברי הוועדה לא חושבים שזה מסלול "תפור".

אורן משה: כשמפרסמים דבר כזה, בדרך כלל ניגשים מספר מפעלים ואף אחד לא יודע להגיד שבוודאות המפעל הזה או מפעל אחר יזכה לסיוע.

אורן משה: באופן אישי, כמובן שהייתי שמח לפתור את הבעיה של המפעל הזה ולכן הייתי שמח אם לגבי השקעות עתידיות המפעל היה מגיש בקשה לקבלת סיוע.

מירי רגב: לא ברור מה הוא אומר.

גאלב מג'אדלה: מה שהוא אומר, הבנו, אבל מה עם ההתחייבות השלטונית?

מגלי והבה: שנה וחצי לא היה לך זמן לחשוב על זה.

משה גפני: מה אתה רוצה ממנו?

משה גפני: זה מה שהוא אומר.

מגלי והבה: אם אנחנו רוצים לעשות הצגה, ההצגה נגמרה.

מגלי והבה: כולם נחמדים, אכלנו, שתינו, ראינו אחד את השני.

מגלי והבה: אם הבעיה ידועה כבר הרבה זמן, עכשיו הוא בא אלינו עם תשובה שנחכה עוד שנה ואז יהיה פתרון?

מגלי והבה: זאת המטרה?

ציון פיניאן: הוא אומר שלגבי עתיד, אולי, אבל לגבי העבר, אין על מה לדבר.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על חיי עובדים ועל פרנסתם.

משה גפני: רבותיי, כל אחד יאמר את דעתו.

משה גפני: מה שאומרים נציגי הממשלה, הם אומרים שהם מעוניינים לפתור את בעיית פרי הגליל אבל אין להם את הכלים החוקיים שמאפשרים זאת.

משה גפני: נקודה.

מגלי והבה: אני שמח שאתה אומר את זה, היושב ראש, אבל העניין הוא שהבעיה לא התחילה היום.

מגלי והבה: אנחנו יודעים על פרי הגליל, כולנו, כבר הרבה זמן.

משה גפני: מגלי, אתה תקבל את רשות הדיבור ותוכל להתייחס.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שתתקוף את הממשלה.

משה גפני: יש לי הרגשה שזה מה שאתה הולך לעשות.

מגלי והבה: אני לא תוקף את הממשלה.

משה גפני: מגלי, אתה אפילו תהיה צודק.

משה גפני: לשם כך אנחנו כאן ואנחנו נצטרך להעמיד להם את הכלים.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: חברי הכנסת.

משה גפני: אבישי ברוורמן ואחריו חברת הכנסת רוחמה אברהם.

אבישי ברוורמן: אני אתייחס בקצרה.

אבישי ברוורמן: בממשלה הקודמת הייתי יושב ראש ועדת הכספים לפני ידידי היקר משה גפני ואני מכיר את מוטי חזיזה שנמצא כאן ואת העובדים.

אבישי ברוורמן: קבענו איזה פתרון שהתקבל אבל מאז אנחנו חוזרים לאותו מצב.

אבישי ברוורמן: אם אני מסכם את המשפטים שנאמרו כאן, הם מאוד מאוד ברורים.

אבישי ברוורמן: נציגי האוצר ומשרד התעשייה אומרים – כך גם שר האוצר – שהם מפחדים מהשפעות רוחב, אין להם כלים חוקתיים ולכן הם לא נותנים לזה גיבוי בשלב זה.

אבישי ברוורמן: לכן התשובה היא ברורה.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאי אפשר לסגור את פרי הגליל, זאת לא רק חצור הגלילית אלא מדובר בהשפעה על כל האזור, הכלי בידיך.

אבישי ברוורמן: אתה אדם מנוסה ובקיא.

אבישי ברוורמן: צריך להכין הצעת חוק עליה נחתום וניתן לממשלה וכך פרי הגליל לא ייסגר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רוחמה אברהם ואחריה ציון פיניאן.

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב אדוני היושב ראש ובוקר טוב לכולם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לבעלי המפעל שמארח אותנו.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב ראש, אני חושבת שעם כל הסוגיה שהבנו, אנחנו נמצאים בנקודה בה שמענו את האוצר ושמענו את נציגי משרד התעשייה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מאמינה שהם לא רוצים לעזור.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שהם רוצים לעזור אבל כולנו נקלענו למבוא סתום.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו במבוא סתום בכלים שעומדים לרשותם של אנשי המקצוע והם לא יכולים לעזור.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שהצעתי בישיבה הקודמת, ועדת הכספים תניח הצעת חוק מיוחדת למפעלים לפריפריה כדוגמת מפעל פרי הגליל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר יותר מזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שהאוצר יבוא ויאמר שלה

רוחמה אברהם-בלילא: צעת חוק כזאת יש השלכת רוחב שאי אפשר לעמוד מולה אבל אתה ואני יודעים – זאת לא הכנסת הראשונה שלנו וגם יעידו רבים מחבריי חברי הכנסת – שאין הצעת חוק אחת שהאוצר לא חושש ממנה, כל שכן כאשר מדובר בהשלכת רוחב רחבה מאוד ואני מבינה שמדובר כאן, לפי מספרים, בסכום של קרוב לשני מיליארד שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לתת זווית אחרת מכיוון שבעיניי כאשר יש הצעת חוק שיש לה השלכה רוחבית, מצד אחד היא מייצרת מקומות עבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק שאנחנו נניח, שוועדת הכספים תניח, יש לה פתרון אחד שבא ואומר שבמדינת ישראל של שנת 2012 אנחנו מייצרים יותר מקומות עבודה בפריפריה.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן גם אם יש השקעה רוחבית שכרגע האוצר לא יכול לעמוד מולה, אני חושבת מה יקרה למשל לגבי אותם אנשים שיצטרכו להתווסף למעגל האבטלה.

רוחמה אברהם-בלילא: מדינת ישראל לא תצטרך לשאת בנטל?

רוחמה אברהם-בלילא: לכן ההבחנה שלנו בהקטנת מעגל העבודה היא הרבה יותר חשובה מהשלכת רוחב כזאת או אחרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה אמרת שהצעת חוק כזאת היא מבחן לחוסנה של ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שמבחן לחוסנה של ישראל שווה בנוסחה שלו למבחן לחוסנה של חצור כי הממשלה הנוכחית יש לה תוכנית לפתח את חצור.

רוחמה אברהם-בלילא: אני כממלאת מקום שר הפנים בשנת 2005 יודעת לומר שכאשר שמעון קיבל את ראשות העיר, הוא קיבל אותה בגירעונות של למעלה מ-31 מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא עבר תוכנית הבראה והגענו למצב שחצור היום נמצאת באיזון תקציבי.

רוחמה אברהם-בלילא: יותר מזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שיש לבעל המפעל כוונה להביא לכאן מפעלים נוספים וזה אומר לקחת את חצור ולשים אותה על המפה.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אני חושבת שאנחנו נמצאים בנקודת זמן קריטית.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו רואים כאן הגירה חיובית, חצור עומדת בפני שיווק של כאלפיים דירות לרכישה ואני מניחה שיבוא לכאן כוח חזק וצעיר, אבל כשיגיע לכאן כוח כזה, הוא ירצה לראות שיש כאן מקומות עבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, הצעת החוק אשר תונח תצטרך לעבור את כל התהליכים, גם בקשה לוועדת הכנסת לקיצור פרק הזמן של 45 ימים וגם חקיקת חוק ואנחנו יודעים לעשות את זה בפרק זמן הכי קצר שרק יכול להיות ואפילו גם תוך שבוע ימים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ציון פיניאן ואחריו עמיר פרץ.

ציון פיניאן: תודה רבה למארחים ותודה ליושב ראש שמקיים כאן את הישיבה.

ציון פיניאן: פרי הגליל זה לא רק הגליל אלא הוא מהווה ספינת דגל של מאבק לעתיד של כל הפריפריה.

ציון פיניאן: אם אנחנו היום הולכים לסגור את פרי הגליל, זה אומר ששולחים הביתה את העובדים.

ציון פיניאן: לימדו אותי שכל מקום עבודה אחד עולה 150 אלף שקלים.

ציון פיניאן: שמונים עובדים, זה 12 מיליון שקלים.

ציון פיניאן: תנו להם את 12 מיליון השקלים וכל הבעיה תיפתר.

ציון פיניאן: בישיבה הקודמת שאלתי מתי תתקיים הישיבה הבאה כי ידעתי שלא יפתרו את הבעיה כי גם האוצר וגם משרד התעשייה אמרו הבטחה שלטונית אבל זה קול קורא במדבר, אין כלום ולא יהיה כלום.

ציון פיניאן: אני הבנתי עכשיו מבין השורות שהפקידים, גם של משרד התעשייה וגם של משרד האוצר, אומרים שהם לא יכולים לעשות כלום, מבקשים שנציל אותם ושנכין הצעת חוק.

ציון פיניאן: לכן אני רוצה לברך את היושב ראש ואת כל החברים כאן ולהציע שנלך להצעת חוק, נקדם אותה ובכל שלב שהמפעל יוזרם לו הכסף והבטחה שלטונית תתקיים, נמשוך את הצעת החוק.

ציון פיניאן: ודאי שתהיה השלכת רוחב.

ציון פיניאן: מפעל סלינה בדרך ויש עוד מפעלים.

ציון פיניאן: גם בדרום יש מפעלים אבל בואו קודם נפתור את הבעיה של פרי הגליל ואחר כך נמשיך עם המפעלים האחרים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עמיר פרץ ואחר כך מירי רגב.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, האמת היא שהתחושה היא תחושה מאוד מאכזבת.

עמיר פרץ: התחושה כאן היא תחושה של אכזבה כי הרי כולם ציפו לישיבה הזאת.

עמיר פרץ: אני הייתי בטוח - ורציתי להגדיר אותך כגדול הטקטיקנים – שבעצם מדובר כאן במהלך שכולל גם ביקור במפעל ועד אז היו צריכים להגיע נציגי האוצר והתעשייה ולהביא לנו פתרון עליו מכריזים היום.

עמיר פרץ: לא העליתי על דעתי שהם יעשו את כל הנסיעה לצפון כדי שנחזור שוב על אותו דיון.

עמיר פרץ: אני באמת לא מבין, אם זה כך, מדוע אנחנו צריכים את כל הפקידים המהוללים, והם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.

עמיר פרץ: הרי הם לא אנשים שמופעלים רק על ידי קריטריונים וכללים שהם כללים שאפשר גם לתרגם אותם ולשים שם מכונה או מחשב שיחליף את האדם.

עמיר פרץ: בסך הכול מדובר באנשים עתירי ניסיון ואני מתפלא.

עמיר פרץ: פעם אחר פעם אני חוזר על הצעתי ואני לא שומע תשובה.

עמיר פרץ: יושב כאן בעל המפעל והוא זכאי ל-18 מיליון שקלים.

עמיר פרץ: הוא אומר שהוא מוכן לוותר ומוכן להסתפק בתשעה מיליון שקלים.

עמיר פרץ: אני דיברתי אתו, דיברתי עם כל הגורמים כאן, והוא אומר שייתנו לו את מסלול קליטת תעסוקה שהוא מסלול חלופי שאין לו שום השלכות רוחב.

עמיר פרץ: תגיד לי, אדוני היושב ראש, אני פשוט מתקומם.

עמיר פרץ: שיביאו לנו דוגמאות להשלכות רוחב.

עמיר פרץ: מי אלה המפעלים שהיו זכאים למסלולי תעסוקה ולא הגישו בקשות?

עמיר פרץ: אין כאלה.

עמיר פרץ: הוא היחיד שרימו א ותו.

עמיר פרץ: אמרו לו שלא יגיש מסלול תעסוקה כי הוא יקבל מסלול של השקעות הון אבל בסוף אומרים לו שהוא לא זכאי וברוב חוצפתם גם זורים לו מלח על הפצעים ואומרים לו שהולכים לחוקק חוק שאם היינו מחוקקים אותו לפני שלוש שנים, הוא היה זכאי.

עמיר פרץ: זאת אומרת, על הגב שלו הולך להיות חוק חדש שפותר עוולות מסוג זה, על הגב שלו, של המפעל, אבל הוא לא יקבל את הפתרון כי אומרים לו רק השקעה עתידית.

עמיר פרץ: ההשקעה שלו בטח לא נחשבת להשקעה עתידית.

עמיר פרץ: אני חושב אדוני היושב ראש שצריך לתת לנו נתונים.

עמיר פרץ: שיאמרו לי חברינו צאיג ואורן איפה יש השלכות רוחב להחלטה שלכם לתת בדיעבד מסלול תעסוקה שחוסך לכם תשעה מיליון שקלים והבעלים אומרים שהתעייפו לריב אתכם.

עמיר פרץ: הם מבקשים תשעה מיליון שקלים והם מתחייבים להמשיך ולקיים את המפעל.

עמיר פרץ: אם לא, אדוני היושב ראש, תאמין לי, זה קו אדום.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אתה עוסק בהרבה מאוד החלטות דרמטיות של מיליארדים אבל תמיד המבחן של האדם ושל הגורם הכי משמעותי זה דווקא בדבר שכולם יודעים למשש.

עמיר פרץ: אם מחר תגיד שהצלחת לקצץ בהעברות בין הביטחון לאוצר ב-1,400 מיליארד ו-1,300 מיליון במקום 1,600 מיליארד, הציבור אומר כל הכבוד אבל הוא לא מבין על מי זה משליך.

עמיר פרץ: כאן מבינים.

עמיר פרץ: תשעה מיליון, שמונים עובדים, השלכות על חצור, על צפת, על הישובים הערביים בסביבה, על טובה, על כל האזור כאן, רצפת ייצור שאין בה לא עימותים בין חרדים לחילוניים, לא עימותים בין יהודים לערבים, ואני אומר את זה לא לשם המליצה.

עמיר פרץ: אין דבר שמבריא יותר מרצפת ייצור.

עמיר פרץ: רצפת הייצור היא המקום הכי שוויוני בין בני האדם.

עמיר פרץ: לכן אדוני היושב ראש, אנחנו לא יכולים לפטור את העניין הזה.

עמיר פרץ: תודיע לשר האוצר עכשיו שאם הוא לא מקבל החלטה ומנחה לבדוק מיד מסלולי תעסוקה ולאשר אותם, אתה לא מאשר יותר שום דבר בוועדת הכספים.

עמיר פרץ: כשהאוצר יבוא, תגיד לו ללכת הביתה.

עמיר פרץ: יש הרבה נושאים שחשובים להם עכשיו בפתח השנה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מירי רגב ואחריה גאלב.

מירי רגב: כבוד היושב ראש, זה הרי לא הביקור הראשון כחברי כנסת באופן פרטני כאן בפרי הגליל, כולל דיונים נוספים שקיימנו בוועדת הכספים.

מירי רגב: או שוועדת הכספים עורכת דיונים ומגיעים לכאן כולם למרות שיש אנשים שצריכים להיבחר, לא כמוך.

מירי רגב: יכולנו לעשות פעילות אחרת אבל בכל זאת באנו לכאן ובאנו לכאן כי אנחנו מבינים את החשיבות של העניין הזה, כולנו.

מירי רגב: באנו לכאן בפעם הרביעית או החמישית ובסוף הפתרון הוא לחוקק עוד חוק.

מירי רגב: הרי חוקקנו שני חוקים, חוק עדיפות לאומית וחוק של עידוד השקעות הון לטובת מפעלים בפריפריה.

מירי רגב: איפה שני החוקים האלה?

מירי רגב: למה צריך עוד הצעת חוק?

מירי רגב: יש הצעת חוק שבדיוק בנויה למפעלים כמו בנצרת עילית וכמו פרי הגליל, לתת להם את מה שמגיע להם.

מירי רגב: חוץ מזה, יש מושג שנקרא הבטחה שלטונית.

מירי רגב: אם שר התעשייה לשעבר, פואד בן-אליעזר אמר לבעל המפעל שישקיע כאן, הוא נותן לו 18 מיליון, אז צריך לממש את ההבטחה השלטונית שהבטיחו לו.

מירי רגב: לא יכול להיות מצב שזורקים אמירות, באים ומשקיעים כאן כסף, המפעל הופך להיות מפעל עוגן בישוב ולא רק של הישוב הזה אלא גם של ישובים מסביב, ואנחנו אומרים הבטחה ניתנה, הוא השקיע את הכסף ועכשיו הוא יסגור את המפעל ובזה נגמור את העניין.

מירי רגב: ברגע שגם מרכז הקואליציה חושב אותו דבר, אני חושבת שאין כאן בעיה.

מירי רגב: נלך כולנו לא רק באמירות, לא רק בביקורים, אלא נביא לכאן קודם כל את הכסף.

מירי רגב: לא רק לכאן אלא גם לנצרת עילית.

מירי רגב: נראה איך אנחנו מביאים לידי ביטוי שקרן ההשקעות במפעלים בפריפריה במצוקה באה לידי ביטוי כי אחרת אין טעם לחוקים שלנו.

מירי רגב: מחוקקים חוקים, עושים דברים אבל לא עושים עם זה כלום.

מירי רגב: זה בעניין של פרי הגליל.

מירי רגב: אם הישיבה הזאת תהיה עוד ישיבה שבאנו ודיברנו והעלינו הצעות, זה נחמד, עוד דבר לתקשורת אבל בסופו של דבר אנשים שעובדים כאן בפרי הגליל במשך שנים הולכים הביתה בתחילת שנת 2012 בלי תקווה אמיתית להמשך תעסוקה.

מירי רגב: זה הדבר שאנחנו צריכים להגיד להם.

מירי רגב: מה אנחנו אומרים להם היום בשנה החדשה?

מירי רגב: האם אנחנו באמת נותנים להם תקווה שהם יכולים להמשיך לעבוד כאן במפעל וגם בנצרת עילית?

מירי רגב: אני רוצה להתייחס למה שאמר ראש עיריית צפת בנושא תאגידי המים.

מירי רגב: את דעתי על תאגידי המים אמרתי לא פעם ולא פעמיים.

מירי רגב: האוצר, שאין לו כסף, החליט לצ'פר את תאגידי המים ועכשיו החליט להעלות את מחיר המים של התעשייה והחקלאות כך שקילו עגבניות לא יעלה עשרה שקלים אלא יעלה עשרים שקלים, יותר מעוף, וזה בגלל שמעלים את המים לחקלאות.

מגלי והבה: למה את אומרת את זה כאן?

מירי רגב: אתם הקמתם את תאגידי המים.

מירי רגב: קדימה הקימה את תאגידי המים.

מירי רגב: תדבר בזמן שלך.

מירי רגב: תאגידי המים ורשות המים הוקמה על ידי קדימה, על ידי מפלגה שלא שווה כלום, לא היא ולא יושבת הראש שלכם.

שי חרמש: מירי, עד כאן.

שי חרמש: היו להם שלוש שנים לעשות משהו.

שי חרמש: היו לכם שלוש שנים לבצע משהו.

שי חרמש: לא באתי לכאן כדי לשמוע את הדברים האלה.

משה גפני: רבותיי, אני מאוד מבקש.

משה גפני: אני מבקש הישיבה הזאת תהיה ישיבה מכובדת.

שי חרמש: גם אני מבקש את זה.

שי חרמש: היא לא יכולה לתת ציונים למפלגות.

משה גפני: היא יכולה לעשות מה שהיא רוצה.

משה גפני: למה אתה מפריע לה?

שי חרמש: גם אני יכול לעשות את זה.

מירי רגב: תעשה בזמנך.

מירי רגב: כשיגיע תורך, תדבר.

מירי רגב: אנחנו מחכים בשקיקה לשמוע מה יש לך לומר.

מירי רגב: אני רוצה לסיים במשפט אחד.

מירי רגב: אלמלא ראש העיר של צפת הזכיר את תאגיד המים, לא הייתי מדברת עליו, אבל נושא תאגידי המים, אנחנו צריכים לבטל אותם ולהחזיר את הפיקוח על מחירי המים לכנסת לוועדת הכספים.

מירי רגב: בעניין פרי הגליל, אם אנחנו נצא מכאן בהחלטה של הוועדה שנחוקק חוק נוסף, לא עשינו דבר.

מירי רגב: ההחלטה של הוועדה צריכה להיות קודם כל להעביר את תשעת מיליון השקלים למפעל ולראות איך הקרן לטובת מפעלים במצוקה תתחיל לעבוד ותתחיל לממש את המטרה שלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: גאלב מג'אדלה ואחריו שי חרמש.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הוועדה, אני רוצה להצטרף לכל התודות והברכות של חבריי.

גאלב מג'אדלה: קודם כל, כדאי שתדעו, אלה שלא היו בוועדת הכספים, שר התעשייה בן אליעזר הגיע לישיבת הוועדה והודיע בקולו באופן אישי לוועדת הכספים שיש התחייבות שלטונית וצריך לכבד אותה.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר לכם שכל התירוצים, כולם זזו הצידה ברגע שהשר לשעבר הודיע לוועדת הכספים והודיע את הודעתו באופן מסודר לפרוטוקול, מכאן ואילך הדברים שונים.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, הציבור כאן והעובדים וההנהלה בפרט מצפים מאתנו היום להיות מאוחדים מול ממשלה ומול האוצר ולזכור את העיקרון המקודש של הפרדת רשויות.

גאלב מג'אדלה: גם לנו יש את הזכות ואת האפשרות להציל מפעל כזה שאין כדוגמתו.

גאלב מג'אדלה: זאת אחת המסגרות אליה באים יהודים וערבים ועובדים יחד כמו משפחה וזה דבר חשוב.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע כמה משקיעים כדי שתהיה הבנה וידידות בין שני העמים?

גאלב מג'אדלה: אם ייקחו פסיק מההשקעות האלה שיורדות לטמיון וישקיעו אותן כאן, אנחנו כאן שמענו על משפחה מעורבת.

גאלב מג'אדלה: לכן אני מציע שקודם כל נהיה מאוחדים בנושא לשמו באנו לכאן.

גאלב מג'אדלה: בנושאים אחרים אנחנו חלוקים, אנחנו ממפלגות שונות, אבל בנושא לשמו באנו לכאן היום, אנחנו מאוחדים מרכז הקואליציה בוועדה, ציון פיניאן, ועד אחרון חבר האופוזיציה בוועדה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אני חוזר על הצעתי.

גאלב מג'אדלה: אם אתה לא תוביל את מה שאני מבקש, אני מודיע לך כאן שאני יחד עם חבריי אארגן רוב.

גאלב מג'אדלה: לא נעביר שקל אחד לשום מקום, אפילו לדבר הכי חשוב, גם משהו לבית המקדש, גם למסגד וגם לכנסייה בלי שהנושא הזה ייפתר.

גאלב מג'אדלה: לא נעביר שקל אחד עד אשר ניתן כאן פתרון.

גאלב מג'אדלה: הממשלה רוצה שנחוקק חוק?

גאלב מג'אדלה: נחוקק חוק.

גאלב מג'אדלה: הממשלה רוצה להגיע לפתרון?

גאלב מג'אדלה: נבוא לקראתה אבל פתרון חייב להיות.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רציתי לשאול אותך אם אתה יודע משהו על כסף שמשרד האוצר מתכוון להעביר לבית המקדש, דבר שאני לא יו דע?

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: אני יודע וזה הולך להתגלגל לפתחך בקרוב.

משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש ואחריו חבר הכנסת יצחק וקנין.

שי חרמש: מלפני 14 שנים אצל האפוטרופוס הכללי יש 4.5 מיליון שקלים עיזבון להקמת בית המקדש.

שי חרמש: אף אחד מכם לא הרים את הכפפה ואני מדבר ברצינות.

שי חרמש: לנושא עצמו.

שי חרמש: יש כאן קטע בו יזם נפל כתוצאה מהבטחה שלטונית שניתנה כנראה שלא כדין.

שי חרמש: כנראה שאנחנו נמצאים במציאות בה לא יכול לקום שר בבוקר, לבוא למקום מסוים ולתת הבטחה מבלי שהוא מגובה בחתימת חשב, בחתימת אוצר וכולי.

שי חרמש: אני לא חושב שמישהו מאתנו מעלה על דעתו שיזם כלשהו במדינה הזאת צריך להבין את הדקויות של השלטון, מה מותר לשר להבטיח ומה אסור לו להבטיח, מהי הבטחה שלטונית חוקית ומהי הבטחה שלטונית לא חוקית.

שי חרמש: לתוך התקלה הזאת נפל המפעל והיזם אחרי שהשר אמר מה שאמר.

שי חרמש: זכינו בדיון שהיה בכנסת לראות את אותו שר לשעבר שבא לישיבה ואומר שהוא אמר.

שי חרמש: אני אומר שאם ניתנה הבטחה שלטונית שלא כדין מפי בעל השלטון באותו רגע ובעל המפעל לא היה ער לעניין ולא הכיר אותו, הוא לא חייב להיות הנפגע.

שי חרמש: אני לא חושב שצריכה להיות כאן הצעת חוק ולא צריך להיות תהליך חקיקה.

שי חרמש: בתהליך חקיקה יש סכנה.

שי חרמש: השלכות הרוחב כאן, הן כמו בחמין ואתה יודע מה זה חמין.

שי חרמש: אתה יודע מה אתה מכניס אבל אתה אף פעם לא יודע מה אתה מוציא.

שי חרמש: צריך לומר שהייתה הבטחה שלטונית, תקינה או לא תקינה, צריך לעמוד מאחוריה.

גאלב מג'אדלה: תקינה מאוד.

שי חרמש: תקינה, על אחת כמה וכמה.

שי חרמש: לא תקינה, גם כן.

שי חרמש: הערה אחת פוליטית.

שי חרמש: היות ורוחות עזות של פריימריס נושבות כאן, אומר דבר אחד פשוט.

שי חרמש: כל יוזמה שתהיה על ידי הקואליציה לביטול תאגידי המים, להוזלת הדלק, להוזלת הארנונה, להוזלת המים ולהוזלת החשמל, אני מודיע בשם המפלגה הגדולה באופוזיציה שלמישהו נראית לא רלוונטית שאנחנו נתמוך בכל יוזמה כזאת.

שי חרמש: 28 אצבעות עומדות לטובת העניין ואני מציע להעלות את זה כבר בישיבה הבאה.

מירי רגב: כל הכבוד.

מירי רגב: שי, כל הכבוד.

משה גפני: כל הכבוד אבל אתם עשיתם את החוק הזה.

שי חרמש: על זה נאמר מודה ועוזב ירוחם.

משה גפני: חבר הכנסת יצחק וקנין ואחריו חבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: אני לא סתם אמרתי, ואפילו התפרצתי לדבריך, שידברו נציגי הממשלה, האוצר ומשרד התעשייה.

יצחק וקנין: אני לא מסכים למה שנאמר כאן, שהייתה הבטחה שלטונית וגם אם אין לה גיבוי חוקי, לאותה הבטחה שלטונית, צריך לקיים אותה.

יצחק וקנין: רבותיי, שרים יכולים ללכת לאן שהם ורצים ולהבטיח הבטחות כשאין להן מערכת בקרה.

יצחק וקנין: הרי היום הכול הולך על פי פרמטרים, קריטריונים וכולי.

יצחק וקנין: לדבר הזה יש פתרון.

יצחק וקנין: אם באמת אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, יש לזה פתרון מהניסיון שלי.

יצחק וקנין: אני זוכר שפעם אחת בכנסת העברנו חוק מיום שלישי ליום רביעי ותוך יום סיימנו את החקיקה.

יצחק וקנין: אני מציע אדוני היושב ראש משהו פרקטי מאוד.

יצחק וקנין: אין שום סיכוי, אנחנו נתברבר ונתברבר, נלך ונחזור עוד חמש פעמים למפעל הזה, אם לא נקים צוות של שלושה-ארבעה אנשים עם היועצת המשפטית של הוועדה יחד עם נציגי האוצר על מנת לגבש הצעת חוק אותה נניח בפטור מחובת הנחה ועד יום רביעי הבא, או יום שלישי הבא, נביא אותה לאישור בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אין לי פתרון אחר.

יצחק וקנין: אנחנו מסתובבים סביב עצמנו.

יצחק וקנין: הייתי בכל הישיבות שדנו במפעל הזה ושמעתי את אותם דברים כאשר פעם מישהו אמר אותם בצורה כזאת ומישהו בצורה אחרת אבל אין פתרון.

יצחק וקנין: אם רוצים לפתור את זה חוקית כדי שזה יעמוד בכל האינסטנציות המשפטיות, הדרך היחידה היא להעביר הצעת חוק מיידית.

יצחק וקנין: אנחנו נתכנס, נשב עם היועצת המשפטית ונחשוב על כל הדברים האפשריים עם נציגי המפעל ונביא הצעת חוק מגובשת אותה נעביר.

יצחק וקנין: אני בטוח שלא תהיה כאן לא אופוזיציה ולא קואליציה כי כולנו תמימי דעים – וזה לא פופוליזם – שצריך לעזור למפעל הזה.

יצחק וקנין: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אילן גילאון ואחריו מגלי והבה.

אילן גילאון: תודה רבה אדוני.

אילן גילאון: קודם כל, כמה הערות מקדימות.

אילן גילאון: ראשית, לי אין פריימריס.

אילן גילאון: לא רק שאין לי פריימריס אלא אנחנו עושים בחירות בוועידה ונדמה לי שכל חברי הוועידה שנמצאים כאן תומכים בי, כך שאני משוחרר מזה.

אילן גילאון: שנית, אני לא אכנס לעניין הזה של בין קדימה לליכוד.

אילן גילאון: אני מסכים עם שניהם כל הזמן.

אילן גילאון: לעניין עצמו.

אילן גילאון: אני מגיע לכאן הפעם כדי לבקש סליחה ומחילה, אדוני.

אילן גילאון: אני חושב שכבר קרוב לשלוש שנים – אני זוכר את הפגישה הראשונה שהייתה כאן ביחד עם השר אהרונוביץ ונדמה לי שזאת הייתה הפעם הראשונה שבאנו למוטי ולחברים כאן – ובמשך עוד מעט שלוש וחצי שנים לא מוצאים פתרון לבעיה שבסופו של דבר מסתיימת בכך שאדם רוצה לעבוד עבודה ב-4,000 וב-4,500 שקלים, שזה דבר שלא מתקבל על הדעת במדינה וקח את זה מאיזה כיוון שאתה רוצה.

אילן גילאון: אני יודע שאתה אדוני מחפש ללא לאות אבל בלי הצלחה רבה את אותה קרן נעלמת שהייתה פעם קרן צמיחה למפעלים.

אילן גילאון: אתה אינך מוצא אותה ואני חושב שכולנו נחפש יחד אתך.

אילן גילאון: אני בא לבקש סליחה על כך שאנחנו עוברים על שני איסורים כאשר האחד הוא אפילו דאורייתא.

אילן גילאון: האחד – ההבטחה.

אילן גילאון: הייתי עד שמיעה לעניין של ההבטחה השלטונית בתקופה של פואד בן-אליעזר.

אילן גילאון: הייתי קצת שותף להתרחשויות ותיווכתי בין המפעל לבין משרד התעשייה באותה תקופה.

משה גפני: דאורייתא, אתה מתכוון מה שכתוב בתורה מדבר שקר תרחק.

אילן גילאון: בדיוק.

אילן גילאון: נכון.

אילן גילאון: זה בדיוק דאורייתא.

אילן גילאון: זה מה שצריך כאן לעשות, מדבר שקר תרחק, כי הייתה הבטחה שלטונית.

משה גפני: נכון.

אילן גילאון: הדבר השני הוא – ותיקח אותו מאיפה שאתה רוצה, מאיזה מקורות שאתה רוצה - עניין של הבטחת ההכנסה במקום שהוקם סביב מפעל אחד.

אילן גילאון: את הרנטביליות, אם אתה רוצה לחפש אדוני, אתה תמצא שמדינת ישראל בהקמתה היא הדבר הכי בלתי רנטבילי שיכול להיות.

אילן גילאון: הפתרון הוא פתרון חקיקתי אבל זה חייב להיות פתרון חקיקתי שנקרא פרי הגליל ונותן פתרון לכל הבאים אחריו בדרך.

אילן גילאון: לא יכול להיות במציאות שלנו שאדם שרוצה לעבוד עבודה לא יקבל אותה.

אילן גילאון: היום יש ישראלים מחודשים וחדשים, אבל אני ישראלי מיושן.

אילן גילאון: אני מהתקופה בה מאמינים שעבודה היא באחריות המדינה.

אילן גילאון: המדינה צריכה לספק עבודה לכל מי שרוצה לעבוד, לא כן שכן ב-4,000 וב-3,500 שקלים בחודש.

אילן גילאון: זה פחד ממנו אנחנו חייבים לשחרר אזרחים ובוודאי כאשר הם גרים במקום כזה.

אילן גילאון: לכן, החוק הוא מספר אחד ואני לגמרי שותף להצעה.

אילן גילאון: שנית.

אילן גילאון: במעבר בין החוק עד שיחוקק החוק, אתה אמרת שאפשר לחוקק חוק ביום שלישי וביום רביעי.

אילן גילאון: אני לא יודע מה יקרה, אבל מי שצריך לתת את רשת הביטחון כדי שאפילו עובד אחד לא יפוטר, זאת מדינת ישראל, משרד האוצר והלחץ צריך להיעשות עליו כפי שכבר נאמר כאן קודם.

אילן גילאון: זה חייב להיות פעם אחת ולתמיד וצריך לפגוע במפתח מסטר כי אחרת אנחנו נבוא שוב ושוב.

אילן גילאון: באמת אחרי ארוחה כזאת, זה גם לא נעים ללכת ולאכזב אבל בעצם באנו לכאן ולא הבאנו כלום.

אילן גילאון: אנחנו חוזרים אל אותו פתרון שלפני שלוש שנים יכולנו להיות בו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אתה שם לב שאני לא יושב עם חברי הכנסת אלא עם העם וזה כי אני לא מאמין לממשלה הזאת.

מגלי והבה: אני לא מאמין לממשלה הזאת.

מגלי והבה: גם לא למירי רגב.

מגלי והבה: היא מצביעה עם כל החלטות הממשלה, על כל הקיצוצים, על כל התקציבים והיא נגד העם.

מגלי והבה: שתפסיק לבלבל את המוח כאן.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני חשבתי שאנחנו באים היום לחצור הגלילית עם בשורה.

מגלי והבה: חשבתי שבאים לומר לעובדים, ליושב ראש ועד העובדים, שהיום פתרנו להם את הבעיה.

מגלי והבה: חבריי דיברו.

מגלי והבה: שלוש שנים מתעסקים עם פרי הגליל.

מגלי והבה: אתה יודע אדוני יושב ראש ועדת הכספים כמה מיליונים בסוף השנה הזאת אנחנו אספנו, לא היה להם שימוש והם הלכו לאן שהלכו.

מגלי והבה: אתה יודע את זה טוב מאוד.

מגלי והבה: חברי עמיר פרץ דיבר על תשעה מיליון, על פתרונות של קליטת תעסוקה, אבל מה, לא היה זמן לפקידי האוצר ולכל מי שאמון על הבטחת תעסוקה לאנשים כאן לפתור את הבעיה ולבוא עם פתרון?

מגלי והבה: אני שואל אותך למה לא חשבו על זה.

מגלי והבה: קראת להם כדי שהם יאמרו כאן

מגלי והבה: במקום הזה שהם מוכנים לפתרון הזה של שינוי בחקיקה?

מגלי והבה: מה יעשו העובדים שמחכים?

מגלי והבה: דיברו כאן חבריי וציינו איזו משכורת הם מקבלים.

מגלי והבה: אלה שבין חדרה לגדרה, אף אחד לא חושב לא צפונה ולא דרומה אלא חושבים רק על המרכז.

מגלי והבה: לכן אני אומר לך שצריך לראות - גם בלי הבטחה שלטונית - מה הפתרון שהיום ועדת הכספים נותנת מהכסף כשעדיין יודעים איך מבטיחים את תשעת מיליוני השקלים האלה ולאחר מכן לחקיקה ולכל יתר הדברים נמצא פתרון.

מגלי והבה: אני לא יכול להסתכל לעיני העובדים כאן ולא לעיני האנשים אותם אנחנו מזמינים שעוד פעם ועוד פעם ושוב מקיימים דיון בוועדת הכספים.

מגלי והבה: ראש המועצה הולך שפוף וגם חברי מצפת כי הם יודעים את המציאות.

מגלי והבה: דיברנו על אחוזי האבטלה בצפון וזה אמור לגבי כל העדות, כל הדתות וכל האוכלוסייה.

מגלי והבה: ממשלה שלא חושבת על הפריפריה, אין לה זכות קיום.

מגלי והבה: ציון פיניאן, שמעת את זה?

מגלי והבה: אתם שלוש שנים בשלטון וצריך לדאוג שלא תהיה אבטלה לא פה, בחצור הגלילית, לא בקריית שמונה, לא בבית שאן, לא בכפרים הדרוזים ובכפרים הערביים ולא במקום אחר.

מגלי והבה: חבריי, אני לא אומר את הדברים לשם הצביעות אותה אנחנו מגלים אלא כדי למצוא פתרון לאנשים.

ציון פיניאן: התבשרנו שאחוזי האבטלה במדינת ישראל הם בין הנמוכים במדינות אירופה.

אילן גילאון: באמת.

מגלי והבה: התבשרנו ששני בני הזוג עובדים ולא מסיימים את החודש.

מגלי והבה: אני לא רוצה להזכיר לך את האישה עם הילדים שלא היה לה כסף לקנות ילקוט לבן שלה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, למדתי ממך הרבה ואני מודה בכך.

מגלי והבה: אתה ידוע ביכולתך להשיג תקציבים ומוצא פתרונות.

מגלי והבה: אנא ממך, נצא היום עם תשובה לעובדים וגם ייהנו בעלי המפעל מכך שפתרנו את הבעיה של העובדים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ואחריו מסעוד גנאים.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני מצטרף לכל התודות על האירוח והברכות על היוזמה לכנס כאן את ועדת הכספים.

דוד אזולאי: לפני שבועיים ביקרתי כאן באופן אישי ונפגשתי עם מוטי.

דוד אזולאי: רציתי לעשות זאת בלי הרעש של התקשורת ולהתרשם באופן אישי מה קורה באמת במפעל.

דוד אזולאי: הסתובבתי בין הפועלים שעובדים כאן.

דוד אזולאי: כדי לסבר את האוזן של כולנו כאן

דוד אזולאי: אני רוצה לומר שלא מדובר בפועלים שמרוויחים עשרות אלפי שקלים אלא מדובר בפועלים שמרוויחים 4,000 ו-3,000 שקלים.

דוד אזולאי: למרות הכול הם נאבקים כדי להתפרנס בכבוד.

דוד אזולאי: אחד הדברים שמטרידים אותי היום הוא לא סגירת המפעל.

דוד אזולאי: מה שמטריד אותי עכשיו זה מה יקרה בערב בחצור הגלילית הקטנה הזאת.

דוד אזולאי: יסתובבו אחד אצל השני בבתים וישאלו מה הביאה להם ועדת הכספים שהייתה היום בחצור ומה הבשורה.

דוד אזולאי: אני חושש מאוד מכך שאנחנו נצא היום מכאן בלי בשורה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע לך הצעה מעשית.

דוד אזולאי: חוק הוא טוב, הוא מצוין, אני לא מוותר על זה ומניסיוני אפשר להעביר חוק מהר.

דוד אזולאי: אני העברתי חוק ב-24 שעות.

דוד אזולאי: כשרוצים, אפשר.

דוד אזולאי: כשמגיעים לקונצנזוס - אפשר.

דוד אזולאי: יש דבר אחד שצריך לחשוב עליו.

דוד אזולאי: לפעמים נדמה לי שהממשלה הזאת היא ממשלת חלם.

דוד אזולאי: יושבים כאן כמאה עובדים שעובדים כאן, מחר הם מפוטרים ועל מי הם הולכים ליפול?

דוד אזולאי: הם ייפלו בראש ובראשונה על הרשות המקומית.

דוד אזולאי: יפתחו תיקי רווחה, לא ישלמו ארנונה, יצטרכו לטפל במשפחות האלה, אחר כך יתחילו לקבל דמי אבטלה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, מישהו עשה את החשבון הזה, כמה זה יעלה לקופת המדינה?

דוד אזולאי: אני מציע לך אדוני היושב ראש, יש לך זכות, פנה למרכז המידע של הכנסת ובקש נתונים שמראים מה קורה מחר אם סוגרים את המפעל הזה, כמה יקבלו דמי אבטלה, כמה לא ישלמו ארנונה, כמה ישבו על צוואר הרשות המקומית.

דוד אזולאי: אני לא כלכלן גדול, אבל יושב כאן לידי כלכלן שבוודאי הוא יודע לעשות את החישוב הזה, ואני מודיע לכם שאנחנו נגיע לאותה תוצאה.

דוד אזולאי: מה שהמדינה תיתן היום, זאת בדיוק אותה תוצאה שהיא תצטרך להוציא.

דוד אזולאי: אני לא מבין גדול בכספים, אבל זאת הנוסחה שצריכה להיות.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך מניסיוני, לצערי הרב, שאתה יכול להעביר חוק ואם אתה רוצה דוגמה, אני אתן לך דוגמה של חוק שהעברתי אותו והאוצר החליט להקפיא אותו ולא העביר אותו במשך שנה וחצי.

יצחק וקנין: זה לא יעזור לאף אחד, החוק יעבור.

יצחק וקנין: בלי חוק אין פתרון.

דוד אזולאי: חוק אבטחת ראשי ערים, חוק שאני העברתי אותו והממשלה לא רצתה אבל העברתי אותו בניגוד לדעתה.

דוד אזולאי: התוצאה היא שהם עיכבו את החוק הזה במשך שנתיים.

דוד אזולאי: לכן אני אומר שאנחנו נרים את הדגל, אנחנו נרים את הכפפה הזאת ואני לכן חושב שצריך לקבל נתונים ממרכז המידע, לבוא לממשלה ולומר לה זה מול זה וכי בסופו של דבר היא תצטרך להוציא את הסכום הזה.

דוד אזולאי: ברור שחקיקה צריכה להיות מהירה ולבוא עם בשורה לאנשים האלה, לומר להם שביום רביעי הבא תהיה קריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: אני מצטרף לברכות על האירוח.

מסעוד גנאים: אני גם מברך על הצעד הזה שנבחרי הציבור הם שבאים לשטח.

מסעוד גנאים: לפי דעתי כך צריך להיות.

מסעוד גנאים: לא תמיד על האנשים לבוא אלינו לכנסת ולמשרדים שלנו אלא חשוב שגם אנחנו נצא לשטח ונראה את האנשים וננסה לפתור את הבעיות שלהם.

מסעוד גנאים: מה לא אמרנו בוועדת הכספים ובמליאת הכנסת על פרי הגליל?

מסעוד גנאים: כאן יש עניין רציני.

מסעוד גנאים: אמרתי פתגם בערבית שלאבד את מקור הפרנסה זה יותר קשה ויותר מסוכן מאשר לכרות או לקטוע את הצוואר.

מסעוד גנאים: אני מקווה שלא נצא מכאן רק עם תמונה.

מסעוד גנאים: נציגי הממשלה, אמרת אדוני היושב ראש, אומרים שהם מעוניינים אבל אין להם את הכלים.

מסעוד גנאים: בסדר, אנחנו מעוניינים ויש לנו את הכלים.

מסעוד גנאים: אם כן, בואו נממש את הכלים החוקתיים האלה ונלך או להצעת חוק או לכל צעד אחר כדי באמת נציל את המפעל הזה וכדי שהאנשים ישמרו על מקום הפרנסה שלהם.

מסעוד גנאים: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יושב ראש ועד העובדים מוטי חזיזה.

משה גפני: אני נותן לך את רשות הדיבור רק בתנאי אחד והוא שאתה לא מתרגש.

משה גפני: תשאיר לי את ההתרגשות.

קריאה: מוטי יצא מבית החולים ביום שישי ואסור לו להתרגז.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, יש לי כמה דברים תורה לומר.

משה גפני: דברי תורה, זה בסדר.

מוטי חזיזה: זה שהגעתם לכאן, זה הרגע הגדול לציבור עובדה.

מוטי חזיזה: אתם הגעתם לכאן בזכות ציבור עובדים כשאתם מאמינים בשוויון ובצדק של העובד והולכים לפי האמרה האומרת: תנו לעובד לעבוד בכבוד.

מוטי חזיזה: באתם לכאן כדי לכבד את העובד.

מוטי חזיזה: לא באתם לכאן כדי לכבד אותי, לא להצטלם לעיתון ולא לטלוויזיה אלא באתם לכאן במטרה אחת.

מוטי חזיזה: יש לכם שליחות משמים.

מוטי חזיזה: באתם לכאן כדי להביע הערכה לציבור עובדי פרי הגליל.

מוטי חזיזה: אנחנו כחברי ועד העובדים, שליחים כמו שאתם שליחים של הכנסת שלנו בממשלה.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך משהו.

מוטי חזיזה: חוני המעגל שרצה משהו, הוא רצה להוריד גשם, פנה לקדוש ברוך הוא ואמר לו שהוא רוצה שירד גשם כדי שישפיע שפע וברכה על כל העם.

מוטי חזיזה: גם כשירד גשם חזק, חוני המעגל לא קיבל את זה.

מוטי חזיזה: לא, אדוני הקדוש ברוך הוא, הוא ביקש ממנו להקל על העם ושיוריד לו גשם של ברכה.

מוטי חזיזה: אם חוני המעגל ידע לעמוד במשימה הזאת ודיבר עם הקדוש ברוך הוא כדי שירד גשם, כדי שייטב לכל עם ישראל, אדוני היושב ראש, אני יודע בדיוק מה אתה היום יכול לומר לכל ציבור עובדי פרי הגליל.

מוטי חזיזה: אני אומר לך משהו מפרשת השבוע.

מוטי חזיזה: קראתי את זה והייתי אצל אבוחצירה השבת.

מוטי חזיזה: זכיתי להיות בחברתו.

מוטי חזיזה: יוסף שואל פעמיים את אחיו: העוד אבי חי?

מוטי חזיזה: הוא שאל אותם פעם אחת ולכן למה הוא שואל שוב את השאלה?

מוטי חזיזה: אמרו לו שעוד אבינו חי אבל הוא שואל עוד פעם.

מוטי חזיזה: הוא לא שואל מפני שלא האמין להם אלא כדי לחזק את האמונה ולדעת שאביו יוסף חי.

מוטי חזיזה: הוא חי כדי להשפיע, שירד מצרימה וישפיע שפע ברכה על כולם.

מוטי חזיזה: ובסוף למה הוא זכה?

מוטי חזיזה: לברך את מי?

מוטי חזיזה: את בניו של יוסף, את אפרים ואת מנשה.

מוטי חזיזה: חבריי חברי הכנסת.

מוטי חזיזה: יושבים כאן חברי , הרב וקנין וכל חברי הכנסת, כולכם כאן מחוזקים באמונה ובדת ולא משנה אם מדובר במסגד או בכנסייה אלא לכולנו יש אלוהים אחד.

מוטי חזיזה: לכולנו יש אמונה אחת.

מוטי חזיזה: לכולנו ביחד יש דבר אחד: כולנו רוצים להתפרנס בכבוד.

מוטי חזיזה: כאן אני פונה אליך היושב ראש.

מוטי חזיזה: הרב גפני, האמונה שלך בקדוש ברוך הוא היא לא פחות משלי אלא יותר משלי.

מוטי חזיזה: אתה רואה מה אנחנו עוברים היום ולאן מגיעים.

מוטי חזיזה: חלילה, אני לא גולש לזה.

מוטי חזיזה: אני מבקש מכם דבר אחד.

מוטי חזיזה: אני לא נציג של הבעלים.

מוטי חזיזה: ברגע שאתם מכבדים את הבעלים, בפועל אתם מכבדים את העובדים.

מוטי חזיזה: אני אומר לכם חבריי חברי הכנסת שברגע שאתם תעזרו לבעלים, נתתם לו אולי מה שמגיע לו, אבל בסופו של דבר האמונה והשליחות שלנו אומרים שאתם באים לעזור לציבור העובדים כי תהיה לנו הזכות לבוא ולבקש מאותם בעלים.

מוטי חזיזה: על פיטורים אני לא מדבר כי זה לא ריאלי.

מוטי חזיזה: הבעלים שחושבים תמיד לפטר כי זה הפתרון, בורחים ממציאות החיים.

מוטי חזיזה: זאת טעות חמורה כי כך הם פוגעים בעצמם פעמיים כי אין מצב בעולם שמפעל עובד בלי עובדים.

מוטי חזיזה: אולי מפעל עובד בלי מנהלים, אבל בלי עובדים, גם אם תביא רובוטים, הרובוט צריך להיות מופעל על ידי מישהו וזה העובד שצריך להפעיל אותו.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, ראית את כל העובדים וכמה תקוות הם תולים בך.

משה גפני: בוועדה.

מוטי חזיזה: בוועדה שאתה עומד בראשה.

מוטי חזיזה: ראיתם כמה תקוות תולים בעמיר, באבישי, באילן ובכל אחד ואחד.

מוטי חזיזה: יש להם ציפיות מכם.

מוטי חזיזה: אני אומר לכם שזה לא קשור למפלגות.

מוטי חזיזה: אנחנו בני אדם.

מוטי חזיזה: בסופו של דבר כולם אמרו שאנחנו בני אדם שרוצים לעבוד ולהתפרנס בכבוד.

מוטי חזיזה: אני מבקש מכם ביראת שמים ובשליחות שבאתם לחצור הגלילית, תנו לנו את הזכות לעבוד ולא להיות לנטל על המדינה.

מוטי חזיזה: באותה הזדמנות אני רוצה לברך את ראש המועצה שלנו, את שמעון סוויסה שנמצא אתנו, את ראש עיריית צפת שגם הוא כאן.

מוטי חזיזה: אתם מדברים על כך – גם רוחמה אמרה זאת – שחצור צריכה להיות עיר.

מוטי חזיזה: תעזרו לראש הרשות שלנו, אם זה חשוב לכם, שיהיו כאן עוד מפעלים, שתהיה כאן עוד תעשייה ויהיו כאן עוד מקורות פרנסה ומכל קצוות הארץ – מטובה, מקריית שמונה ומעוד מקומות – נקבל את כולם בברכה.

מוטי חזיזה: זה יהיה מפעל שמעסיק אלפיים עובדים ולא 250 עובדים.

מוטי חזיזה: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: השם ישלח לך רפואה שלמה.

משה גפני: יונה פרטוך מההסתדרות.

יונה פרטוך: אני מסתכל ואני רואה את מיטב התוצרת הישראלית שיושבת כאן על השולחנות.

יונה פרטוך: אני לא בטוח שהגאווה הלאומית הולכת כאן במקביל.

יונה פרטוך: יש כאן סחורה יוצאת מן הכלל.

יונה פרטוך: רבותיי, איפה מייצרים את זה?

יונה פרטוך: כאן, בגליל העליון, בחצור הגלילית וזאת השופרה דשופרה של התוצרת הישראלית.

יונה פרטוך: מעבר לכך, חברים, אני חייב לציין שיש כאן הרבה דעות, חוות דעת או כל מיני רעיונות, אבל בסופו של דבר אנחנו מסתכלים בעיניים של העובדים ובסופו של דבר אנחנו עומדים מול רשימות המפוטרים.

יונה פרטוך: בסופו של דבר המשברים יוצאים ויורדים לפתחנו.

יונה פרטוך: אני אומר את זה כאן בצורה מאוד מאוד ברורה.

יונה פרטוך: אנחנו לא נוכל לעמוד במשבר הזה כאן בפרי גליל.

יונה פרטוך: אנחנו לא נוכל לעמוד במשבר הזה.

יונה פרטוך: ציינו כאן שלוש שנים, אבל העניין הזה נמשך כבר ארבע שנים ובוועדת הכספים היינו כבר לפני ארבע שנים.

יונה פרטוך: עשינו את הכול בהפגנות גדולות אל מול בנקים, אל מול חברי כנסת, אל מול הממשלה ואל מול משרד האוצר אבל זה נמשך ארבע שנים.

יונה פרטוך: עד הרגע הזה ממשלת ישראל לא הכניסה את היד לכיס ולא נתנה שקל.

יונה פרטוך: שיהיה ברור לכולם.

יונה פרטוך: יש כאן תהליך שאחד מרמה כאן את השני.

יונה פרטוך: ממשלת ישראל לא רואה בפריפריה מטרה.

יונה פרטוך: הדרת נשים?

יונה פרטוך: הדרת חרדים?

יונה פרטוך: זאת הדרת פריפריה.

יונה פרטוך: זאת החלטה בכוונה.

יונה פרטוך: זאת החלטה ברורה של ממשלת ישראל.

יונה פרטוך: אני קורא להם היום, אני קורא להם עכשיו, לא תצילו את השמונים האלה, לא נשאר כלום בגליל העליון עם אחוזי אבטלה של שמונה ותשעה אחוזים בחצור הגלית, עם פתרונות תעסוקתיים של נסיעה של שעה ורבע.

יונה פרטוך: הדבר הפרקטי יותר עליו אני חושב הוא שאולי אפשר לתת הלוואה על חשבון כדי למנוע ששמונים עובדים ילכו הביתה.

יונה פרטוך: אולי אפשר לתת שמונה מיליון על חשבון, שתהיה ערבות כזאת או אחרת, אבל לא ישב בתת ההכרה של העובד שהוא הולך הביתה.

יונה פרטוך: תנו בינתיים חיים.

יונה פרטוך: תגידו שאתם רוצים שהמקום יחיה, תראו הצהרת כוונות טובה.

יונה פרטוך: אתם לא עושים את זה.

יונה פרטוך: אתם מדברים ומדברים אבל תראו, תגידו שאתם נותנים על חשבון.

יונה פרטוך: האוצר אומר לבעלים שייתנו עד שנפתור את הבעיה, מה שנקרא גישור כי הכוונות טובות וכולם כביכול תומכים בחוק.

יונה פרטוך: אם הכול בסדר, אין כאן שום בעיה.

יונה פרטוך: תנו הלוואת גישור ואז אני אהיה רגוע יותר, העובדים יהיו רגועים וגם ועד העובדים יהיה יותר רגוע.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משה אפרים, הבעלים של המפעל.

משה אפרים: אני רוצה להודות לכל החברים שהגיעו לכאן.

משה אפרים: זה שהגעתם לכאן, מאוד מרגש אותי.

משה אפרים: ברמה האישית אני מאוד מאוד מעריך את זה.

משה אפרים: אני רוצה לומר כמה מלים בעניין של פרי הגליל.

משה אפרים: נוצר הרושם, כשאומרים כל הזמן הבעלים, לתת לו וכולי, לא צריך לתת לנו שום דבר כי גם לא לקחנו שום דבר.

משה אפרים: אני חושב שמוטי יודע ויונה פרטוק יודע שמהתחלה אמרתי – ועמדנו בזה והיום אתם יכולים לראות את כל התעשייה – שכל שקל שיהיה לנו, נשקיע בתוך המפעל.

משה אפרים: אני רוצה גם להודות שהמשכורת שלי היא לא חמישים, לא ארבעים וגם לא שלושים אלף שקלים בחודש.

משה אפרים: אני חושב שגם החברים יודעים מה משכורתי.

משה אפרים: אף אחד לא בא לגזור כאן קופון, לא בא לקחת כסף הביתה.

משה אפרים: אני מצהיר כאן שאף אחד לא לקח עשר אגורות מקופת פרי הגליל הביתה.

משה אפרים: אני מצהיר.

משה אפרים: באנו לעשות תעשייה בצפון ואני חושב שעשינו את זה.

משה אפרים: אני שמח שאתם כאן כדי לראות שאלה לא קלישאות וסיפורים אלא אתם רואים כאן את המפעלים עומדים ורואים את העובדים עובדים.

משה אפרים: יש כאן שישה מפעלים שונים בתוך מתחם פרי הגליל.

משה אפרים: אנחנו יצרנו ארבעה מפעלים חדשים בתוך המתחם הזה והגענו ל-280 עובדים כשהתחלנו ב-140, עשינו ולא דיברנו.

משה אפרים: הייתה לנו הבטחה.

משה אפרים: אני מעריך את עמיר פרץ ואת פואד.

משה אפרים: עמיר אמר בישיבה הראשונה שהוא דיבר עם פואד ופואד אמר שהוא הבטיח כי עד אז אמרו לי שאני חלמתי או אני הוזה.

משה אפרים: אני שמח שפואד אישר ואני מעריך מאוד את זה שהוא בא ואמר שהוא הבטיח.

משה אפרים: אנחנו השקענו 86 מיליון שקלים רק בהשקעות.

משה אפרים: אני לא מדבר על הקנייה.

משה אפרים: זה כסף רב.

משה אפרים: אם חברי אורן ממשרד האוצר חושב שהוא ייתן לי מענקים על ההשקעה, אני מודיע לך כאן מול המצלמות שלא נשקיע כאן שקל נוסף.

משה אפרים: עמיר פרץ הציע לחזי צאיג הצעה הוגנת לתת לנו את מסלול העובדים.

משה אפרים: בזמנו מר עופר עיני ביקש לא לפטר את העובדים כדי שיהיה להם ותק וזכי שלום הבטיח, אמר שאין בעיה, ביקש לחתום ואכן חתמנו.

משה אפרים: לא פיטרנו עובדים אלא נתנו להם להמשיך את הוותק.

משה אפרים: אם יצא מזה כאילו אכלנו אותה, אין לי יותר מה להוסיף.

משה גפני: אתה יודע איזו פרסומת אנחנו עושים עכשיו למפעל שלך?

משה אפרים: אני מעריך את זה מאוד.

משה אפרים: ברשותכם, חשוב לי לומר את הדברים.

משה אפרים: אני רוצה לומר לכם שאת התשלובת הזאת קיבלנו עם 400 מוצרים והיום אנחנו עומדים על 620 מוצרים וזה בתקופה של פחות משלוש שנים.

משה אפרים: אין לזה אח ורע בתעשייה.

משה גפני: יפה.

משה אפרים: אנחנו עושים תעשייה נטו.

משה אפרים: אין שום סיבה בעולם שלא נקבל מה שמגיע לנו וזה לא שהבעלים יקבלו אלא המפעל יקבל.

משה גפני: ואתם גם מפעל מרוויח.

משה אפרים: המפעל לא מפסיד כסף.

משה אפרים: אני לא רוצה כלום.

משה אפרים: אני אמרתי שאני רוצה לצמצם אבל אומרים לי לא.

משה אפרים: שוב, אני שמח שיש כאן אוזן קשבת.

משה אפרים: שמעתי את מג'אדלה ואפילו התרגשתי מהדברים שלו.

משה אפרים: אנחנו לא טועים ואני חושב שאתם חושבים כמוני.

משה גפני: נכון.

משה אפרים: תודה רבה לכולם.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: במקומך, אחרי מה שהיה היום, הייתי משמיץ.

עמיר פרץ: תשאל בבקשה את נציגי משרד התעשייה, שייתנו לנו פעם אחת תשובה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: הם לא ייתנו תשובה.

משה גפני: נציג הסטודנטים ממכללת תל-חי, ביקשתם להתייחס.

תמר: שמי תמר.

תמר: אני לומדת במכללת תל-חי.

תמר: לפני הכול אני רוצה למסור בריאות שלמה למוטי חזיזה.

תמר: אני חושבת שאתה סמל ואתה עושה כאן עבודה מדהימה שכולנו יכולים ללמוד ממך.

תמר: אני חושבת שזה מאוד מאוד עצוב, מכאיב ואפילו מרגיז שצריך להתחנן על העתיד של המפעל ועל עתיד העובדים.

תמר: אני רוצה לומר שסטודנטים בוחרים לגור בפריפריה מתוך רעיון אמיתי לחזק אותה.

תמר: בעצם מה שאתם מראים כאן

תמר: בכך שמפטרים את העובדים זה שאין לנו כאן תעסוקה ואין לנו עתיד.

תמר: סטודנטים שרוצים להישאר כאן, הם עוזבים כי אין להם כסף, אין להם משכורות.

תמר: חברת הכנסת מירי רגב, אי אפשר להאשים כאן את קדימה.

תמר: את יושבת בממשלה.

משה גפני: מתחיל להיות מעניין.

משה גפני: את יכולה להצביע ליהדות התורה ולא חייבת להצביע דווקא לקדימה או לליכוד.

תמר: אני רחוקה שנות דור ממפלגת קדימה.

מירי רגב: הפתרון הוא להעלות את קדימה לשלטון.

מגלי והבה: זה מה שיהיה.

תמר: אני אומרת שצריך לתמוך בקו שהוא מעודד את העובדים, את הפריפריה ואת החלשים.

מירי רגב: זה ברור.

מירי רגב: לא דיברנו על זה אלא על תאגידי המים.

מגלי והבה: מירי, אפילו אם תרצי להגיע לקדימה, לא נקבל אותך.

מירי רגב: אין מצב שאני אגיע לקדימה.

משה גפני: הנרי אלקסלסקי, משפט קצר כי ההסתדרות כבר דיברה.

הנרי אלקסלסקי: רבותיי, מה שאתם רואים כאן, זאת הציונות.

הנרי אלקסלסקי: יושבים כאן העובדים ואין מאחוריהם אף אחד אלא רק אתם יכולים לעזור להם.

הנרי אלקסלסקי: אתם יכולים לקבל החלטה.

הנרי אלקסלסקי: לא מקובל עלי שנציגי האוצר באים לכאן ואומרים שאין להם תשובות.

הנרי אלקסלסקי: אם זה כך, לשם מה אתם באים?

הנרי אלקסלסקי: תשלחו את הדברים במכתב.

הנרי אלקסלסקי: אני פונה אליכם כחבר הנהגת ההסתדרות ואומר לכם תקשיבו לקולות של מוטי חזיזה.

הנרי אלקסלסקי: הוא מדבר בשם אותן משפחות שאין ביכולתם לסיים את החודש ואת השבוע.

משה גפני: אני ביקשתי מההסתדרות לאיים בהשבתה, אבל לא עושים את זה.

משה גפני: לא חשוב, זה בסדר.

הנרי אלקסלסקי: אני פונה אליכם.

הנרי אלקסלסקי: אל תסתכלו אחורה אלא קדימה.

הנרי אלקסלסקי: אתם אחראים בפני כל משפחה ומשפחה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ממרכז השלטון המקומי, אחרון הדוברים ואחר כך אני רוצה לסכם את הישיבה.

סמי מלול: עמדת מרכז השלטון המקומי שרואה בנושא הזה כנושא עם חשיבות רוחבית כלפי כלל ערי הפיתוח וערי הפריפריה.

סמי מלול: אני חושב שיש היום פתרון במסגרת חוק אזורי עדיפות לאומית.

סמי מלול: הממשלה יכולה להחריג את מפעל פרי הגליל ולקבל החלטה נקודתית.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הישיבה.

משה גפני: מאז אני יושב ראש ועדת הכספים לא קיימנו ישיבות מחוץ לכנסת ואני חושב שאפילו סיורים כמעט ולא ערכנו.

משה גפני: אני חי בטראומה מתקופת מגוריי באופקים כאשר נסגר שם המפעל.

משה גפני: עמיר, אתה זוכר את זה.

משה גפני: אני הייתי שם בין המפגינים והייתי אצל משפחה באופקים כשהאישה פוטרה מהעבודה והבעל היה מובטל.

משה גפני: הייתי אצלם בבית והם הראו לי את המקרר הריק שלהם.

משה גפני: לא היה אוכל לתת לילדים.

משה גפני: פיטורי עובד אחד או עובדת אחת או זוג עובדים – כי יש זוגות עובדים במפעל – זאת שאלה של פיקוח נפש ופיקוח נפש במלוא מובנה של המילה.

משה גפני: אני חי בטראומה מהדבר הזה.

משה גפני: אגב, מאז אופקים התחילה לשקוע אבל זה סיפור בפני עצמו.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שהישוב הזה ייסגר או שהוא יהיה ישוב של מובטלים.

משה גפני: זה מפעל עוגן.

משה גפני: מה שהולך להיות כאן, אין לזה כל הצדקה.

משה גפני: אני הייתי בטוח שאני מגיע לחצור, בכל אופן זאת נסיעה ארוכה מהמרכז, עם עוד חבר כנסת אחד או שניים וכמה חברי כנסת מהאזור, אבל אני שמח וגאה על כך שבאו כל חברי הכנסת.

משה גפני: זה מראה שבכנסת יש רגישות חברתית ממדרגה ראשונה.

משה גפני: אני לא סבור שהממשלה תיתן פתרון.

משה גפני: אני לא חושב שהיא תיתן פתרון.

משה גפני: קיוויתי שהישיבה הזאת לא תתקיים ושהם ימצאו פתרון.

משה גפני: לכן אני מקבל את הגישה הזאת שאומרת שאם נרבה בחקיקה, יהיו לה השלכות רוחב וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: אני מציע מה שבעצם כבר דיברנו עליו ואני לא מחדש בעניין הזה.

עמיר פרץ: לפני שאתה מסכם אדוני.

עמיר פרץ: אני חושב שחשוב שהוא יאמר את דברו.

משה גפני: מה הוא יאמר?

משה גפני: הוא יחזור על האמירה.

משה גפני: בבקשה.

עמיר פרץ: לא, הוא לא יכול לחזור על האמירה.

משה גפני: לגבי הנושא של מסלול התעסוקה הרטרואקטיבי.

עמיר פרץ: גם בפעם שעברה הוא אמר שהוא לא יכול לומר שיש השלכות רוחב.

עמיר פרץ: אין מפעלים כאלה.

אורן משה: יש מפעלים כאלה.

אורן משה: יש לא מעט מפעלים שהם ייכנסו.

יצחק וקנין: זה נאמר גם בפעם הקודמת.

יצחק וקנין: חבל על הזמן.

עמיר פרץ: אני מדבר על מסלול התעסוקה.

אורן משה: כן, מסלול תעסוקה.

עמיר פרץ: אם אתה מביא חמישה או שלושה מפעלים כאלה.

משה גפני: עמיר, אני לא מבקש ממנו.

עמיר פרץ: שלושה מפעלים שיש סיכוי שיבקשו ממך מסלול, אני מסיר את כל ההצעות.

משה גפני: לא, אתה לא מסיר.

משה גפני: אתה לא בעל הבית להסיר.

עמיר פרץ: זה פשוט בלתי יאומן.

משה גפני: נתת לי קרדיט לתכסיסים פוליטיים?

משה גפני: אז תן לי עכשיו.

משה גפני: אני לא מבקש מהם יותר שום דבר.

משה גפני: הבנו את התשובות.

משה גפני: לא באנו לכאן על מנת שנחזור עם תשובות שליליות.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, מחילה, לפני שאתה מסיים, מילה אחת.

מוטי חזיזה: יש לי הצעה לצאיג ולחברים.

משה גפני: עזוב.

יצחק וקנין: מוטי, עזוב.

יצחק וקנין: אתם לא מבינים על מה אנחנו מדברים.

יצחק וקנין: חבל לכם על הזמן.

משה גפני: הם לא הכתובות.

משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה לפנות למרכז המידע של הכנסת ובתוך מספר ימים אני מבקש לקבל מידע כאשר אנחנו הולכים למסלולים עליהם דיברנו ותכף נדבר עליהם.

משה גפני: אני מבקש לדעת על כמה מפעלים זה ישליך בהשלכת רוחב, איזה מפעלים ובאיזה ישובים.

משה גפני: אנחנו מדברים על ישוב שהוא ישוב פריפריאלי קטן, מרוחק מאוד ממרכז הארץ והמפעל הוא מפעל עוגן של הישוב הזה.

קריאה: של האזור.

משה גפני: של האזור.

משה גפני: אני מבקש לקבל את המידע בנושא הזה.

דוד אזולאי: כמה זה יעלה למשלם המסים אם המפעל הזה ייסגר.

משה גפני: כן, ברור.

משה גפני: כל מה שנלווה לעניין הזה, כמה זה יעלה.

מירי רגב: למה אתה לא מבקש מהם?

מירי רגב: שחזי ייתן.

דוד אזולאי: לא צריך אותם.

משה גפני: אני לא רוצה לבקש מהם.

משה גפני: היה שלב שאני הצעתי להם והסכמתי לתת את הכסף מהכסף הקואליציוני של יהדות התורה אבל אמרו לי שאני לא יכול להעביר את הכסף כי החקיקה לא מאפשרת.

משה גפני: אני דיברתי עם היועצת המשפטית של הוועדה על פי החלטת הוועדה הקודמת.

משה גפני: הכנתי הצעת חוק והצעת החוק הזאת תיתן להם את הכלים לעשות את זה רטרואקטיבי, לעשות את המקרה הזה מיוחד לפרי הגליל אחרי שגם התקבל מכתב שאמנם לא פותר את הבעיה לגמרי אבל התקבל מכתב מפואד.

משה גפני: נכון להיום אני חבר בקואליציה.

משה גפני: אני אומר לכם שאנחנו נחתום על הצעת החוק – כמובן מי שירצה – עכשיו ואל תחשבו שזה נעשה לעיני התקשורת שאין לזה השלכה.

משה גפני: אני האחרון שמזלזל בתקשורת.

משה גפני: ראיתי בשבוע שעבר שצילמו נטורי קרתא, איך הפכו אותי לזה כי זה מתאים לתקשורת.

משה גפני: לא חשוב, נשאיר את זה לפעם אחרת.

משה גפני: מה שאני לא אגיד כבר לא משנה כי העיקר שאני עם חליפה, עם זקן וחרדי.

משה גפני: כל הדברים מסביב כבר לא רלוונטיים.

משה גפני: אפילו טלאי צהוב כבר הדביקו לי.

משה גפני: אני מציע שמי שרוצה, יחתום עכשיו.

משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה לפנות ליושב ראש ועדת הכנסת, ליריב לוין, ולבקש פטור מחובת הנחה.

משה גפני: אני מבקש מאנשי המפעל, היות שאנחנו הולכים עכשיו לדיונים רצופים, יהיה דיון בוועדת הכנסת על שחרור מחובת הנחה, יהיה דיון אחרי כן במליאת הכנסת בקריאה הטרומית ואני מבקש שוועד העובדים ישלח נציגות באופן קבוע לדיונים האלה כדי שיראו מי בא לכאן ודיבר ומי בכנסת מצביע כאשר מתקבלות ההחלטות.

משה גפני: אני מבקש שלשם כך אתם תקימו כאן במפעל ועד.

גאלב מג'אדלה: מה עם הסנקציות?

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני פונה לשר האוצר ואני פונה לממשלה – לחזי צאיג ולאורן משה שמייצגים כאן את הממשלה – ואומר שאני מתחייב לעצור את הליך החקיקה אם אתם תטענו להשלכת רוחב ובתנאי שאנחנו יודעים שהנושא של פרי הגליל נסגר וזה יכול ללכת על פי המתווה של עמיר פרץ.

משה גפני: זה יכול ללכת על פי מסלול תעסוקה רטרואקטיבי ותאמינו לי שאם אתם רוצים פתרון חוקי, אני יכול לתת לכם.

משה גפני: אם יהיה רצון, לא תהיה לכך השלכת רוחב.

משה גפני: יש לזה הרבה מאוד פתרונות.

משה גפני: אנחנו נקבל ממרכז המידע נתונים על ההשלכות לגבי מפעלים אחרים ואם אכן יש מפעל כמו פרי הגליל בירוחם למשל, ישוב שהוא מרוחק באותם מספר קילומטרים ממרכז הארץ והוא עיר פיתוח קטנה, צריך לתת גם לירוחם אבל אני לא מכיר את זה.

משה גפני: אני מכיר את הארץ, ואם יש, בבקשה, תמצאו פתרון.

משה גפני: לא תמצאו פתרון, החקיקה הזאת תמשיך את שלושת הקריאות.

משה גפני: לא יהיה מישהו מהקואליציה שנמצא כאן - ונמצא כאן ציון פיניאן שהוא מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, נמצאת כאן רוחמה אברהם ונמצאים כאן כל החברים מכל הסיעות – לא יהיה אחד שאם לא יהיה פתרון לפרי הגליל, לא יצביע על החקיקה הזאת.

משה גפני: אחרון חביב.

משה גפני: אני פונה למנהל המפעל.

משה גפני: אנחנו הוכחנו היום שכולנו, כל המפלגות, נמצאים במפעל הזה ולא סתם לא היו במפעלים אחרים אלא רק כאן.

משה גפני: אנחנו רואים במפעל הזה ספינת דגל איך מדינת ישראל והחברה בישראל מתייחסים לישוב כמו חצור הגלילית ומתייחסים למפעל עוגן שנמצא כאן.

משה גפני: אתה במקרה כאן כי לך יש עסקים וזה בסדר.

משה גפני: אנחנו מאוד מברכים אותך ומאחלים לך להצליח בעסקים ובאמת אני רואה שיש לך סיעתא דשמעיא כי אתה מפעל מרוויח.

משה גפני: אני מבקש ממך, כל עוד התהליך הזה נמשך – אם הוא נפסק, נפסק ומותר לך לעשות מה שאתה רוצה – אל תבזה אותנו.

משה גפני: אל תפטר עובד או עובדת אחת.

משה גפני: אנחנו ממשיכים את ההליך הזה במהירות ולא משחקים אתו.

משה גפני: תאמין לי, יש כאן אנשים שבאו לחצור הגלילית למרות שיש להם הרבה מאוד עיסוקים חשובים במרכז הארץ.

משה גפני: בשבילי להגיע היום לכאן – אצל אחרים זה הרבה יותר גרוע ממני - זה כי הנושא עבורי הוא מאוד מאוד חשוב ואני לא רוצה להזכיר מה הייתי צריך לעשות היום במרכז הארץ.

משה גפני: אם אתה שומע רדיו או צופה בטלוויזיה – ועדיף שלא תצפה – אתה יודע מה הייתי צריך לעשות היום בהרבה מאוד דברים אבל לא עשיתי כלום, עזבתי הכול ובאתי לכאן.

משה גפני: כך נהגו כל חבריי.

משה גפני: אנחנו לא עוזבים את המפעל הזה.

משה גפני: אנחנו מבקשים ממך שאתה לא תעזוב אותנו עד שנבוא ונגיד לך שהתייאשנו, אין מה לעשות, תעשה מה שאתה רוצה.

משה גפני: כל עוד שזה לא קורה, אני מבקש ממך שהמפעל ימשיך.

משה גפני: זאת גאווה למדינת ישראל, המוצרים שלך הם גאווה למדינת ישראל, העובדים יקרים וחשובים לנו.

משה גפני: אנחנו מבקשים ממך את הבקשה הזאת ואתה מקבל עכשיו את רשות הדיבור לחצי דקה.

משה גפני: \

גאלב מג'אדלה: הוא אמר אמן.

מוטי חזיזה: מי שבא לכאן, בא לכאן באמונה ולא למען אינטרס אישי אלא למען שליחות ציבורית בעלת משמעות מאוד גדולה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו יוצאים לסיור במפעל.