ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר , 2012-01-03 14:05

רוחמה אברהם-בלילא: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בנושא של הקרן להצלת ארגונים חברתיים.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת הייתה הצעה שלי.

רוחמה אברהם-בלילא: את כל הנושא הזה אנחנו גוררים כבר קרוב לחודשיים וחצי, אם לא שלושה חודשים, מהרגע בו גילינו שהן האוצר והן משרד הרווחה הסכימו לקחת את הכסף הזה שנועד בעקבות אותה הצעת מחליטים של הממשלה, שלריין כמאתיים מיליון שקלים לטובת הארגונים החברתיים כאשר בפועל מה שקרה זה שבשנת קרוב ל-110 מיליון שקלים שהיו אמורים להיות מועברים לקרנות הללו, לא הועברו.

רוחמה אברהם-בלילא: בישיבה הקודמת ביקשתי ממשרד הרווחה וממשרד האוצר לשבת ולראות איך אנחנו בכל זאת מתקדמים בסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר לכל המשתתפים כאן, כחברה בוועדת הכספים, כרכזת האופוזיציה, אני תכף אשמע אתכם ואני מניחה שתאמרו לי שלא הייתה כל התקדמות, אבל אני לא מתכוונת לשבת בשקט.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נארגן קואליציה של כל חברי הוועדה ובהעברות אנחנו נדע להביא את הכסף הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: נדע להביא את הכסף הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא אני, לא חבר הכנסת אורלב, לא חבר הכנסת גפני נסכים למהלך שבו אנחנו נשמע שמרימים ידיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לשמוע אתכם ואני אשמח לשמוע גם את הארגונים החברתיים.

עדו בן-ששון: לא שלא הייתה התקדמות אבל מאחר שהקטנת היקף הסיוע נעשה במסגרת החלטת ממשלה, כרגע אין לנו כוונה להביא החלטת ממשלה חדשה ולהחזיר כסף או להעביר כסף חדש או משהו דומה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מהאוצר או מהרווחה?

עדו בן-ששון: אני מהאוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: משרד הרווחה, שר הרווחה לא מתכוון להביא הצעת מחליטים חדשה ואחרת?

יריב לוין: אני אומר את עמדת המשרד.

יריב לוין: אנחנו כמשרד - הרי כל האופרציה של קרן הסיוע נעשתה דרך הגופים שלנו – ברגע שתהיה החלטת ממשלה כזאת, אנחנו ערוכים ומוכנים להניע מחדש ועדת תמיכות בתיאום עם שבעת משרדי הממשלה ששותפים לכך.

יריב לוין: זה כאשר תתקבל החלטה בממשלה, אבל עוד לא התקבלה החלטה בממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: יריב, כדי שתתקבל החלטת ממשלה, השר הנוגע בעניין צריך להניח הצעת מחליטים.

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שהייתי שרה, אני יודעת את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: השאלה היא לא אם יש בכוונת המשרד לתמוך בהצעת מחליטים כזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת לא הייתה השאלה שלי.

רוחמה אברהם-בלילא: השאלה שלי מופנית ישירות לשר הרווחה ואולי אתה תדע לענות ואולי לא, אבל אני אשמח אם תשאל אותו כדי שהוא ישיב.

רוחמה אברהם-בלילא: השאלה היא האם יש בכוונת המשרד להניח הצעת מחליטים חדשה כדי שתחזיר את התקציב הזה לעמותות הללו.

רוחמה אברהם-בלילא: גם להגיד לא יודע זה בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: גם להגיד שאתה מוכן לבדוק עם השר, זה בסדר.

יריב לוין: אני מעדיף שזאת תהיה התשובה שלי, שאנחנו נבדוק.

יריב לוין: מכיוון שאני עובד עם המנכ"ל, אני לא יכול להתחייב בשמו של השר ואת שואלת אותי שאלה לגבי השר.

יריב לוין: אני מעדיף להשאיר את זה כך.

יריב לוין: אני כרגע לא יודע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני פותחת את הדיון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אאפשר לכל אחד לדבר ואני אשמח אם תוכל לשאול את המנכ"ל שלך מה כוונת המשרד בעניין הזה.

יריב לוין: עמדתנו באופן עקרוני היא חד משמעית בעד מהלך כזה.

רוחמה אברהם-בלילא: יופי, אז אני רוצה לשמוע האם בכוונת המשרד להוביל מהלך כזה, כן או לא.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אתם מתכוונים להניח הצעת מחליטים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אשמח אם תוך כדי הדיון המתנהל כאן, תוכל לברר ולחזור אלינו עם תשובה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני פותחת את הנושא לדיון.

רוני בר-און: אני רואת חשבון רונית בר-חן, מנהלת הכספים של ויצ"ו עולמי.

רוני בר-און: כידוע לכם ויצ"ו הוא ארגון שקיים כבר תשעים שנים, ארגון שנוגע בכל תחומי החיים, במעונות, בבתי ספר כאשר לוויצ"ו יש עשרה בתי ספר, 178 מעונות, שלושים מרכזים קהילתיים, שישים סניפים ברחבי הארץ, שני מקלטים לנשים מוכות ומרכזים למניעת אלימות.

רוני בר-און: פעילות גדולה מאוד.

רוני בר-און: ויצ"ו שנים פעלה בכל תחומי החיים בארץ וגייסה כספים גם בארץ וגם בחוץ לארץ, בעיקר בחוץ לארץ.

רוני בר-און: בשנים האחרונות חלה ירידה ואני יכולה לומר שבחמש השנים האחרונות התרומות שמגיעות מחוץ לארץ לוויצ"ו ירדו בארבעים אחוזים.

רוני בר-און: ויצ"ו במהלך השנים צברה עשרות מיליוני שקלים של הפסדים.

רוני בר-און: כמו שאתם יודעים, כאשר ויצ"ו מפעילה את המעונות שלה, היא חסומה מבחינת המחירים שהיא יכולה לקבל על השירותים שהיא נותנת לעשרות אלפי ילדים בארץ ומצד שני המחיר הוא מחיר שנקבע.

רוחמה אברהם-בלילא: כשאת אומרת ירידה של ארבעים אחוזים, זה לשנת הכספים 2011 שהסתיימה?

רוני בר-און: משנת 2007 ועד היום, יש ירידה של ארבעים אחוזים בהיקף התרומות.

רוני בר-און: כידוע לכם ויצ"ו מגייסת את התרומות שלה לא בעזרת מגייסים שגוזרים קופונים אלא יש לנו רשת חברתית שפרוסה בכל העולם.

רוני בר-און: החברות נאמנות, עובדות ומתאמצות אבל פשוט המצב בעולם הביא לכך שאנשים לא יכולים לתרום כפי שתרמו פעם.

רוחמה אברהם-בלילא: מה היקף הסיוע שוויצ"ו קיבלה מהממשלה מהתקציב הזה שחולק?

רוני בר-און: ויצ"ו לא מקבלת סיוע מהממשלה.

רוני בר-און: ויצ"ו מוכרת שירותים לממשלה.

רוני בר-און: ויצ"ו למעשה מוכרת שירותים לממשלה בתחומים שונים כי הממשלה פשוט צריכה את הסיוע הזה.

רוני בר-און: לדוגמה, לוויצ"ו יש בית ספר לילדים פוסט אשפוזיים שנמצא באחוזת ילדים בחיפה.

יריב לוין: אבל זה לא סיוע אלא זה שישים מיליון שקלים.

רוני בר-און: שישים מיליון שקלים הם בפירוש עבור מכירת שירותים.

רוני בר-און: אתם רוכשים שירותים.

רוני בר-און: אנחנו מחזיקים ילדים פוסט אשפוזיים ואתם מממנים 68 אחוזים מעלות האחזקה שלהם והשאלה היא איפה יתר הכסף.

רוני בר-און: כל המוסדות של ויצ"ו הם מוסדות ותיקים שקיימים כבר קרוב לשבעים שנים ואפילו יותר.

רוני בר-און: יש לנו בעיות מאוד קשות של תשתיות בכל המוסדות שלנו כיוון שאלה מוסדות מאוד מאוד ותיקים וכספים כדי לשפץ את התשתיות האלה, אין.

רוני בר-און: אתה הרי לא יכול לגייס כספים כדי לתקן ביוב.

רוני בר-און: אף אחד לא תורם כסף כדי לתקן ביוב.

רוני בר-און: כשיש לך שבעה בתי ספר שזקוקים לעזרה הזאת, אתה פשוט קרוע.

רוני בר-און: קחו בית ספר כמו הדסים, אפילו מקום כמו הדסים, המועצות המקומיות היום כבר לא משתפות פעולה.

רוני בר-און: נוצר מצב שוויצ"ו לא מקבלת תמיכה לא מהממשלה ולא מהמועצות המקומיות שלמעשה הכספים עוברים דרכן והן חוסמות אותו אצלן.

רוני בר-און: הרבה פעמים הכספים גם מהממשלה וגם ממשרד הרווחה מגיעים באיחור או לא מגיעים בכלל.

רוני בר-און: ויצ"ו מקיימת למשל בבית שרמן, שזה בית לילדים שהוצאו בצו בית משפט, בית שנמצא בירושלים, כאשר ויצ"ו מקיימת את הבית במקום שהוא שלה, המבנה הוא שלה, ומשרד הרווחה לא מוכן לתת את השווה כסף של שכר דירה ולא מוכן לתת את אחזקת המבנה.

רוני בר-און: ואז, מה אתה עושה?

רוני בר-און: אתה חייב לממן את זה.

רוני בר-און: המקורות הולכים ומדלדלים.

רוני בר-און: לא רק שהמקורות הולכים ומדלדלים אלא ויצ"ו בשנים האחרונות עשתה קיצוצים של משהו כמו 35 מיליון שקלים בבשר החי.

רוני בר-און: אנחנו כבר מגיעים למצב שאנחנו מתחילים לשקול איזה שירותים נסגור.

רוני בר-און: גם כאשר חושבים לתת תמיכות, צריך לחשוב גם לתת לעמותות שנראות אולי חזקות אבל הן מאוד מאוד נחלשו, לתת גם לעמותות שאולי נראות גדולות אבל גם הן זקוקות לעזרה.

רוחמה אברהם-בלילא: גם בארזים נפלה שלהבת.

יריב לוין: אני חייב לומר שוויצ"ו הוא הגוף שמתוקצב בסכום הכי גבוה על ידי משרד הרווחה.

רוני בר-און: כי הוא נותן למשרד הרווחה הכי הרבה שירותים, אבל אתה יודע שהרבה מהכספים שאתם מעבירים לנו, למשל מרכז למניעת אלימות בירושלים, אתם מעבירים את הכסף דרך עיריית ירושלים ועיריית ירושלים מעבירה אותו באיחור רב ולא את כל הכסף.

רוני בר-און: עיריית ירושלים חייבת לוויצ"ו בגין המרכז למניעת אלימות בירושלים 570 אלף שקל ועד היום ראינו רק 317 אלף שקלים.

אהובה ינאי: שלום, שמי אהובה ינאי ואני מנכ"לית מתן, משקיעים בקהילה.

אהובה ינאי: קודם כל אומר שאנחנו לא מקבלים תמיכה מהממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אף פעם לא קיבלתם?

אהובה ינאי: אנחנו לא מבקשים תמיכה מהממשלה.

אהובה ינאי: אנחנו גם לא מבקשים מקרן הסיוע.

אהובה ינאי: אולי זה היתרון.

אהובה ינאי: אני כאן כי אנחנו מחברים גם עסקים, גם תורמים פרטיים וגם קרנות עם הקהילה.

אהובה ינאי: לכן אנחנו איזשהו סנסור.

אהובה ינאי: אני גם כאן בתפקידי כחברת ועד מנהל של מנהיגות אזרחית.

אהובה ינאי: גם כסנסור אבל גם בארגון הגג.

אהובה ינאי: אני רוצה לומר כמה דברים שעולים ממה שנאמר עד עכשיו.

אהובה ינאי: קודם כל, אני חושבת שלא נכון לדבר על גודל הארגון אלא מי האוכלוסייה המוחלשת בה הוא מטפל.

אהובה ינאי: כמובן שארגון בישוב קטן מקבל הרבה פחות ממשרד הרווחה או מהעירייה מאשר ארגון ארצי כמו ויצ"ו, כך שלמספר עצמו אין שום משמעות.

אהובה ינאי: השאלה כמה ראש של בן אדם שמטופל בארגון הזה בסוף מגיע אליו.

אהובה ינאי: זאת בעצם השאלה.

אהובה ינאי: כל השאר חסר משמעות לחלוטין.

אהובה ינאי: הדבר הנוסף שאני רוצה לומר הוא – כדי שתהיה תחושה, והיא עולה כאן ואני משערת שהיא תעלה גם על ידי אחרים – שאנחנו ארגון יחסית גדול ואנחנו עוסקים בעשרות מיליוני שקלים שאנחנו מביאים מתוך העסקים, תורמים פרטיים וקרנות, ואני יכולה לומר שמשנת 2008 עד 2011 יש ירידה של כשלושים אחוזים ואני יכולה להראות את זה במספרים.

אהובה ינאי: אנחנו גם עובדים מול מאות עמותות כאשר חלק מהעמותות יושבות כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: התרומות הן בעיקר מחוץ לארץ או מהארץ?

אהובה ינאי: אנחנו עוסקים בעיקר בתרומות מהארץ.

אהובה ינאי: תכף אני אתייחס לתרומות מחוץ לארץ.

אהובה ינאי: התרומות בהן אנחנו עוסקים הן בעיקר, תשעים אחוזים מהכספים הם מהארץ, וגם אם הן מגיעות מחוץ לארץ, אלה אנשי עסקים שמסיבות מיסויות מביאים את הכספים מחוץ לארץ.

אהובה ינאי: הממשלה למעשה לא יכולה לראות את המספרים האלה כי אם היא מסתכלת על המיסוי, כמעט בכל פרויקט שנמצא כאן יש כספים מחוץ לארץ ואז נושא המיסוי הוא חסר משמעות ובעצם אפשר לראות את זה בסעיף ההוצאות ולא בסעיף ההכנסות.

אהובה ינאי: אם מסתכלים ככלל על המגזר השלישי, מ-1948, אני רוצה לציין שני דברים בולטים.

אהובה ינאי: האחד הוא שחלק גדול מהכסף הזה, יש קצת מספרים של האוניברסיטאות, הגיע מחוץ לארץ.

אהובה ינאי: בחוץ לארץ לא רק אצל יהודים ולא רק כלפי ישראל יש ירידה מאוד משמעותית.

אהובה ינאי: בכל המספרים אפשר לראות את זה.

אהובה ינאי: אנחנו יושבים על כמה מאגרי מידע ואפשר לראות את זה בנושא של העסקים ובנושא של הקרנות.

אהובה ינאי: לא רק מיידוף אבל גם מיידוף ודומיו אבל לא רק.

אהובה ינאי: בכלל, קרן שהייתה מונחת בבנק, אין לי פירות לא בארץ ולא בחוץ לארץ.

אהובה ינאי: לכן זאת פגיעה מאוד משמעותית אחת.

אהובה ינאי: הפגיעה השנייה היא לאורך שנים, ודווקא בגלל שיושבים כאן נציגי הממשלה, חלק גדול מהמגזר – ואני לא נמנית עליו – נותן שירותים ודווקא הוא יותר חזק בנושא של קרן הסיוע והוא נותן שירותים לאוכלוסיות מוחלשות.

אהובה ינאי: מלכתחילה הנושא הוא שחלק מהשירותים מגיע מתרומות ולא מכספי הממשלה.

אהובה ינאי: במשך שנים הילד היה מוחזק חלקו על ידי הממשלה וחלקו על ידי תרומות וקיבל כך או אחרת את מה שמגיע לו, האישה המוכה, הילד וכולי.

אהובה ינאי: היות והתרומות ירדו, המצב של העמותות האלה הידרדר בצורה שאנחנו רואים אותה, היא נראית לעין, ומי שמבקר בפרויקטים האלה רואה זאת.

אהובה ינאי: הנושא השלישי הוא שקרן הסיוע, בגלל שהיא הייתה מוחזקת על ידי משרד הרווחה, בצורה כזאת או אחרת, למרות שהעלינו את זה, לא עד הסוף היה לזה פתרון, לא נבנתה גם בקריטריונים כדי לתמוך בארגונים שהם לא רק ארגונים נותני שירות והרבה פעמים הם הלוז של המגזר השלישי.

אהובה ינאי: היה לזה פתרון חלקי.

יריב לוין: זאת הקרן היחידה שאי פעם הממשלה חילקה תקציב לארגוני סינגור.

רוחמה אברהם-בלילא: דיברנו על הנושא הזה וגם העלינו את הסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: הקריטריונים שהוקצו לטובת אותן קרנות לא אפשרו להרבה מאוד קרנות להיכנס למעגל הסיוע.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן בין היתר, כאשר הייתה חשיבה להלאים את הכסף הזה ולקחת אותו בחזרה, זה מכוח העובדה שהקריטריונים אולי לא הותאמו לכולם.

רוחמה אברהם-בלילא: ניסיתם לפתוח אותם, גם את זה אנחנו יודעים.

אהובה ינאי: אמרתי שהיה ניסיון.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, אבל הוא לא היה ניסיון מספק כדי שיאפשר לגופים נוספים שנזקקו לכספים מקרן הסיוע לקבל את הכסף הזה.

אהובה ינאי: מצד אחד יש פגיעה מאוד משמעותית בארגוני השירות.

אהובה ינאי: הנושא של ארגוני הסינגור לא היה סגור.

אהובה ינאי: כדי לסיים, אני מגיעה לקריטריונים.

אהובה ינאי: אנחנו הצענו כאן בוועדת הכספים למנכ"ל משרד הרווחה, למר איצקוביץ, לבנות את הקריטריונים לא על ידי שימועים כשאתה בא והולך אלא לשבת ביחד ובסוף הממשלה תחליט אבל שישמעו ויהיו מחוברים לשטח.

אהובה ינאי: זה לא קרה.

אהובה ינאי: זה כלל גדול ביהדות.

אהובה ינאי: אם אנחנו יודעים שהמצב גרוע ואנחנו יודעים שיש הרבה פחות כסף ובסוף לא מצליחים לתת, סימן שאחד הכללים הכי גדולים בהלכה היהודית של "וחי בהם" לא התקיים.

אהובה ינאי: זאת אומרת, קבעו דברים שמנותקים מהמציאות, הם לא נכונים, הם לא מתאימים ולכן זה לא קרה.

אהובה ינאי: לבוא אחר כך ולומר שהיו קריטריונים, זה לא כך.

אהובה ינאי: המבחן צריך להיות שגם הקריטריונים יתאימו לשטח כי אין ספק שבשטח המצב גרוע.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: ורדה מור.

ורדה מור: אני כאן בשם שדולת הנשים.

ורדה מור: אני יושבת ראש ועדת הכספים של שדולת הנשים.

ורדה מור: ישבתי כל הבוקר בכנס של תבונה שנערך היום בירושלים ואני חושבת שראיתי שם גם אותך.

ורדה מור: היה שם גם מנכ"ל משרד הרווחה.

ורדה מור: הכנס נערך בשיתוף פעולה עם משרד ראש הממשלה.

ורדה מור: זה מיזם משותף.

ורדה מור: הרוח שנשבה שם הייתה שמצב העמותות הוא מאוד מאוד גרוע.

ורדה מור: כל המגזר השלישי נפגע קשה.

ורדה מור: הסבירו לנו כל הבוקר כמה חשוב הניהול הפיננסי בגלל הקשיים אליהם נקלע המגזר השלישי ושעלינו גם לצפות למשבר נוסף.

ורדה מור: אחרי ששמעתי את כל זה מזרוע אחת של הממשלה, אני באה לזרוע אחרת של הממשלה.

ורדה מור: אתם יושבים כאן ואתם אומרים שאתם אפילו לא מתכוונים להגיש את זה.

ורדה מור: זאת אומרת, כאילו עד שאתם תחליטו מה לעשות, כבר לא יהיה מגזר שלישי כי לא בוער אבל אצלנו זה בוער.

ורדה מור: אצלנו יש אנשים שצריכים לשלם להם משכורת.

ורדה מור: אנחנו בשדולה כבר חתכנו את היועצת המשפטית שלנו שהיא לב הארגון לחצי משרה.

ורדה מור: מה עוד אנחנו צריכים לעשות?

ורדה מור: עד מתי אנחנו נמתין?

ורדה מור: זה לא שלא הגשנו בקשה אלא כן הגשנו בקשה.

ורדה מור: כמו שאת אמרת, לא עמדנו בקריטריונים כי הקריטריונים, אני לא יודעת איך הם נערכו אבל הם היו ירידה בהכנסות העצמיות של יותר מעשרה אחוזים.

ורדה מור: אני אשאל אותך שאלה.

ורדה מור: אתה יושב ראש ועדת הכספים של איזשהו ארגון ואתה רואה שהתרומות יורדות ושהן יורדות בצורה כזאת שאתה לא תוכל גם להגדיל אותן.

ורדה מור: מה תעשה?

ורדה מור: לא תגדיל את ההכנסות העצמיות?

ורדה מור: לא תשכב על הרצפה ועל הגדר כדי שההכנסות העצמיות גם כן לא ירדו?

ורדה מור: אתה תעשה את זה.

ורדה מור: עכשיו אתה בא ורוצה שאני אוכיח לך ירידה בהכנסות העצמיות ואנחנו הצלחנו להוכיח רק ירידה של 2.3 אחוזים כי עשינו את הכול כדי שהן לא ירדו.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל השנה זה ירד.

רוחמה אברהם-בלילא: גם אם אתם מנסים לעשות את ההוקוס-פוקוס הזה אתם לא יורדים בשלושים אחוזים, באיזושהי נקודת זמן את תגיעי למצב שזה ירד.

ורדה מור: השנה תהיה ירידה עצומה כי ירידה זה לא מרגע זה לרגע זה אלא בדרך כלל זאת ירידה הדרגתית כי לאט לאט התורמים הולכים ונושרים לך או שהם מקטינים את התרומה.

ורדה מור: זה לא נחתך בבת אחת.

ורדה מור: לכן אני חושבת ומאמינה שאצל כל העמותות הירידה הייתה הדרגתית ולא של חמישים אחוזים כי במשך שנתיים-שלוש את פתאום רואה את הכול יורד וזה מה שקרה גם אצלנו.

ורדה מור: לכן אני חושבת שמשרד הרווחה ומשרד האוצר צריכים להחליט האם מגזר שלישי חשוב או לא חשוב.

ורדה מור: תחליטו.

שירה זגורי: אני מנכ"לית אגודת סיסטיק פיברוזיס.

שירה זגורי: היה לי מאוד חשוב לבוא לכאן היום.

שירה זגורי: גם אנחנו מדברים על ירידה של ארבעים אחוזים משנת 2007 אבל השנה הזאת, בחצי השנה האחרונה, אני יכולה לומר שכמעט ואין תרומות, או שעסקים צמצמו מאוד את התרומה ואפילו מעל לחמישים אחוזים.

שירה זגורי: גם הפניות שלנו לתורמים פרטיים נתקלו בצמצומים מאוד משמעותיים לעמותה.

שירה זגורי: אני לא מדברת כאן על רווחה שכבר בשנת 2008 איגוד הפסיק לתת אותה.

שירה זגורי: הפסקנו עם הנופשונים והפסקנו עם שיעורי עזר.

שירה זגורי: אני מדברת על בריאות נטו.

שירה זגורי: היום יצאו שני מכתבים מהאיגוד כי אנחנו מודעים למה שהולך להיות בשנה הבאה וכבר לקחנו תקציב עם פחות 900 אלף שקלים.

שירה זגורי: המשמעות היא שהחולים שלנו בבעיה רצינית.

שירה זגורי: אני לא רוצה להגיד, אבל מהצד שלנו זה לומר לחולים – לכו תמותו.

שירה זגורי: התמיכה של האיגוד היא בשני תחומים עיקריים, כאשר התחום האחד הוא טיפול שהם צריכים לעשות כל יום שזה טיפול ניקוז ריאות ואנחנו יושבים עם העובדת הסוציאלית שלנו בוועד המנהל, ותבינו, הוועד המנהל מורכב מהורים ובוגרים שלנו שהם חולים במחלה, ואנחנו שואלים מאיפה אפשר להוריד.

שירה זגורי: היא אומרת שאפשר לפגוע בחולים הקלים אבל אי אפשר לפגוע במועמדים להשתלה כי הם עוד מעט צריכים לעבור השתלה והם חייבים שלוש פעמים ביום את הטיפול של ניקוז הריאות.

שירה זגורי: אי אפשר לפגוע בהם כי אין להם את הזמן.

שירה זגורי: אפשר לפגוע כרגע בחולים קלים, אבל תבינו שהמשמעות שכרגע אנחנו פוגעים בתמיכה הזאת בחולים הקלים שלנו, זה אומר שבעוד כמה שנים הם יהיו חולים קשים כי העלות החודשית של הטיפול הזה היא מאוד מאוד גבוהה והיא מגיעה לסכום של 3,000 שקלים לחודש לחולה קל, אבל ל-5,000-6,000 שקלים לחולה שהוא יותר קשה.

שירה זגורי: המכתב השני שיצא הוא מכתב למרפאות של סיסטיק פיברוזיס בבתי החולים, שם אנחנו מממנים את הצוות הפרה-רפואי וגם שם אני מדברת אתכם על קיצוצים מאוד משמעותיים בוועדה לעזרה לפרט שתומכת בחולים שלנו, כאשר בטיפול שציינתי של ניקוז הריאות שהם צריכים לעשות כל יום עם תרופות שלא בסל, עם מזון מועשר ומזון תרופתי, קיצצנו בסכום של 300 אלף ולמרפאות אנחנו הולכים לקצץ ב-200 אלף שקלים.

שירה זגורי: לפני שנתיים קיבלנו את הסיוע מהקרן הממשלתית ועבורנו זה היה כמו אור.

שירה זגורי: דיברנו בטלפון כמה פעמים וכל פעם הצקתי לך ושאלתי מתי זה יכנס, אבל זה לא סתם אלא כי אני רואה שהחשבון שלי עוד מעט נגמר ואני חייבת את הכסף עבור המשפחות.

יריב לוין: גם היית מתרגלת שלי באוניברסיטה.

שירה זגורי: באמת?

שירה זגורי: שווה להיות מתרגלת באוניברסיטה.

שירה זגורי: בעצם כל משרדי הממשלה קיצצו לנו.

שירה זגורי: הרי איך בונים את התקציב?

שירה זגורי: סומכים על שנה קודמת פחות או יותר.

שירה זגורי: משרד הרווחה קיצץ לנו גם בתמיכה וגם הקרן הממשלתית קיצצה.

שירה זגורי: משרד הבריאות, שזה דיון אחר – נפגשנו גם עם מנכ"ל משרד הבריאות כי בהחלט צריך לקחת כאן יותר אחריות על העמותה ועל החולים שלנו – גם קיצץ.

שירה זגורי: התרומות מקוצצות, הטלמרקטינג מקוצץ, הדיוור מקוצץ ואנחנו בבעיה רצינית.

שירה זגורי: אני מאוד מקווה שאתם שומעים אותנו כאן ושומע גם האוצר וגם משרד הרווחה כי מדברים כאן על מצוקה שהיא אמיתית.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם נכללים בקריטריונים של קרן הסיוע?

שירה זגורי: כן.

שירה זגורי: קיבלנו שנתיים רצופות.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה?

שירה זגורי: בשנת 2010 קיבלנו 350 אלף שקלים ובשנת 2011 קיבלנו 260 אלף.

שירה זגורי: שוב, לא ברור למה הקיצוץ הזה.

שירה זגורי: זה היה מאוד עוזר לנו אם היינו מקבלים שוב את ה-350 אלף שקלים.

יריב לוין: ב-2011 יותר עמותות היו זכאיות.

יריב לוין: ב-2010 הם קיבלו פחות כי יותר עמותות נכנסו והיו זכאיות.

יריב לוין: אנחנו יודעים שהסכום ירד.

שירה זגורי: ציפינו שהוא יישאר כפי שהיה.

שירה זגורי: כשבונים את התקציב, מצפים שפחות או יותר יהיה אותו הסכום.

שירה זגורי: אגב, גם התמיכות של משרד הרווחה קוצצו כי שונו קריטריונים בצורה שהיא לא ממש הגיונית.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

יוסף ונונו: דוקטור יוסף ונונו, יושב ראש הוועד המנהל של הפדרציה העולמית של מרוקו.

יוסף ונונו: הפדרציה מתפרסת על פני כמאה סניפים, הרוב בארץ וחלקם בחוץ לארץ, והיא שמה לה למטרה להביא את מורשת התרבות, המסורת והאחדות.

יוסף ונונו: אחת המטרות המרכזיות היא לגשר בין כל העדות והקהילות ולכן מפעל המלגות שלנו קיים ולפני חודשיים חילקנו 3 מיליון ו-600 אלף שקלים ל-360 סטודנטים מכל הקהילות, כולל מיעוטים.

יוסף ונונו: מאז אנחנו מקיימים את המפעל הזה חילקנו קרוב ל-15 מיליון שקלים.

יוסף ונונו: מעבר לכך, אנחנו משתתפים בארגון אזכרה ממלכתית של מעפילי אגוז, ביום המימונה הארצית, ברבי שיח תרבותיים ובמפעלים שונים נוספים.

יוסף ונונו: מקורות ההכנסה העיקריים שלנו היום הן התרומות מהרבה מאוד גופים עסקיי, ממשלתיים ומוסדיים שמממנים את רוב הפעילות.

יוסף ונונו: התקצוב של מינהל התרבות הוא פחות מחמישה אחוזים מכלל הפעילות, אבל יש לציין שבשנים האחרונות יש מצוקה מאוד גדולה בגיוס תרומות.

יוסף ונונו: כל אלה שהיו רגילים לתרום סכומים גדולים, או שהם לא תורמים בכלל או שהסכומים אפסיים.

יוסף ונונו: זה מקשה עלינו יותר ויותר לקיים את אותן פעולות שקיימנו בעבר.

יוסף ונונו: כמובן שחבל לצמצם או להפסיד את הפעולות שנעשו כדי להרחיב את האחדות בעם לה אנחנו כל כך זקוקים בימים אלה.

יוסף ונונו: לכן אני מצטרף לקריאה כאן, גם למשרדים וגם לוועדה, לעשות את הכול על מנת להמשיך את המסלול הזה.

יוסף ונונו: אני יודע כמה זה חשוב ואני יודע כמה הייתי מקציב לעמותות עת כיהנתי כראש עיר וגם כשהייתי חבר ועדת הכספים בכנסת, אז תמכתי בכל הדברים האלה.

יוסף ונונו: תמיד כשחתכנו בתקציב, אחד הדברים שדרשנו היה אותם תקצובים לגופים על מנת להמשיך ולהפעיל את המפעלים המאוד חיוניים.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

בועז הרמן: בועז הרמן, מנכ"ל מיח"א אזור המרכז.

בועז הרמן: אנחנו עוסקים בשיקום ובטיפול בילדים חירשים ועם לקות שמיעה.

בועז הרמן: כיוון שאנחנו עוסקים בכסף והעניין הוא כסף, אני רוצה לתת לכם, לנציגי משרדי הממשלה, נקודת מבט שונה.

בועז הרמן: אני מאמין שהשנה העמותות יקרסו.

בועז הרמן: לא, אני לא מאמין אלא אני בטוח שהשנה העמותות יקרסו.

בועז הרמן: עמותות כמונו, כמו בדוגמה של שירה ושלי, עמותות שנותנות שירות – זאת אומרת, בשיא הצניעות, בלעדינו אי אפשר – יצטרכו להקים אותנו מחדש.

בועז הרמן: כל הקמה מחדש תעלה הרבה יותר כסף.

בועז הרמן: אפשר לבדוק את הדברים.

בועז הרמן: אני לא רוצה לחזור על דברי חבריי בנושא תרומות.

רוחמה אברהם-בלילא: מה היקף הירידה שלכם?

בועז הרמן: אני רוצה לדבר על הרבעון האחרון בו פשוט הפסיקו להגיע תרומות לגמרי.

בועז הרמן: אנחנו מדברים על ירידה של עשרים-שלושים אחוזים בשנה הזאת.

בועז הרמן: אגב, אנחנו הגשנו בקשה לקרן הסיוע אבל לא קיבלנו.

בועז הרמן: קיבלתי תשובה שלילית האומרת שאנחנו לא עומדים בקריטריונים.

בועז הרמן: יכול להיות שזה בגלל שלא נכנסנו לגירעון בשנה שעברה.

בועז הרמן: אני מצטער על זה שלא נכנסנו לגירעון, אבל השנה אני שמח על כך שכבר יהיה לנו גירעון ואולי זה יעזור לנו.

בועז הרמן: אנחנו פיטרנו והתייעלנו.

בועז הרמן: אין לנו רזרבות כדי להיכנס לגירעונות.

בועז הרמן: אם זאת אינדיקציה טובה, השנה פשוט לא תהיה לנו ברירה ונתחיל לפטר אנשי מקצוע שנותנים את השירות עבור הילדים.

בועז הרמן: הנושא הזה של הקריטריונים, אני חושב שצריך לדבר עליו כי מעבר לשאלה בכמה כסף התרומות יורדות, צריך לדבר גם על הגדלת עלויות בנושא של שכר.

בועז הרמן: השכר עולה כל שנה.

בועז הרמן: הרי השנה נכנס נושא של חוק שכר מינימום והדברים האלה מייקרים לנו את כל עלויות השכר.

בועז הרמן: כל הנושא של שביתת העובדים הסוציאליים, כל מה שקורה במשק, מפעיל עלינו לחץ חזק.

בועז הרמן: אנחנו עמותות חברתיות שאמורות לעמוד באיזה רף של הוגנות כלפי האנשים ומצד שני לא נותנים לנו את הכלים להיות ה וגנים.

בועז הרמן: הנושא הזה של עלויות שכר לא נכנס.

בועז הרמן: נושא של יותר מספר ילדים.

בועז הרמן: כל שנה אנחנו מוסיפים יותר ויותר ילדים אבל זה לא נכנס בקריטריונים.

בועז הרמן: אולי התרומות שלנו ב-2010 נשארו אותו הדבר, אבל טיפלנו ביותר ילדים והיו עלויות שכר והיו עלויות במחיר השירותים.

בועז הרמן: שוב, יושבים כאן אנשי כספים ואפשר לעשות את החישוב.

בועז הרמן: הייתה לנו ירידה של עשרים אחוזים בתמיכה של משרד הרווחה כשהנימוק של שלמה אלישר ושל האנשים באגף אמר שאנחנו נותנים ליותר ויותר עמותות ולכן אנחנו נותנים לך פחות.

בועז הרמן: בכל המדדים של ההכנסות אנחנו יורדים.

בועז הרמן: בעלויות אנחנו עולים ואני שואל לאן נגיע.

בועז הרמן: לכן אני אומר שכבר השנה תהיה פגיעה בלקוחות שלנו.

בועז הרמן: שוב, אני לא רוצה לומר דברים קשים אבל אין ספק שהלקוחות – שאלה אנשים שמלכתחילה הכי חלשים והמגזר השלישי הוא גם המגזר הכי חלש – מחלישים אותם.

בועז הרמן: אני אומר שבסופו של דבר לצערי אותם אנשים שהיום מחזיקים חזק את הכסף, הם יצטרכו לשחרר כי כאשר העמותות יקרסו ואנשים כמונו לא יהיה להם טיפול, יצטרכו להקים אותנו מחדש.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

מוטי פרידמן: דוקטור מוטי פרידמן, אני מתנדב בהתאגדות לחינוך מבוגרים ואני מחליף את אשר לוי שנאלץ ללכת עכשיו להלוויה.

מוטי פרידמן: לדבר אחרי שירה ובועז, זה גורם להרגשה שאולי אנחנו לא צריכים לקבל כספים כי הם צריכים אותם לקיומם הבסיסי.

מוטי פרידמן: אנחנו טיפה יותר למעלה בסולם.

מוטי פרידמן: אם במסגרת ההגדרה, נושא של חינוך ותרבות של מבוגרים, שאלה דברים חשובים, אם הם נכנסים למסגרת ההגדרה של הנושאים שאמורים לקבל תקצוב, אנחנו לא מקבלים שום תקציב.

מוטי פרידמן: צריכים לתת את הדעת על הדבר הזה.

מוטי פרידמן: אפשר לומר שלנו יש מעט כסף וניתן אותו לבועז ולשירה וכל הדברים שקשורים לחינוך ותרבות יידחו, אבל אם חינוך ותרבות הוא חלק מהאג'נדה שלנו, תתמכו ותעזרו כי מה שאנחנו עושים, לא עושים אחרים.

מוטי פרידמן: אנחנו מפעילים מתנדבים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה צריך לעמוד מול משרד הרווחה במידה והנושא יעלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה צריך להגיש את הבקשה לקרנות.

מוטי פרידמן: היו בקשות אבל הן נדחו.

רוחמה אברהם-בלילא: אולי למשרד החינוך.

מוטי פרידמן: אילו היה מוגדר שאנחנו לא נמצאים בקריטריונים, לא הייתי יושב כאן ואשר לא היה מבקש ממני להחליף אותו.

מוטי פרידמן: אנחנו כן נמצאים, אבל כסף אנחנו לא מקבלים.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

אהרן מלאך: שמי אהרן מלאך ואני מייצג עמותה שנקראת אם הבנים, עמותה שתומכת חברתית במשפחות חד הוריו במגזר החרדי.

אהרן מלאך: גם אנחנו ישבנו הבוקר בכנס תבונה ואני אציין דווקא את הדברים שאמרו הנציגים של הממשלה בתחום של היכולת שלנו לפתח שירותים והיכולת שלנו להגיע לרזולוציה קצת יותר מדויקת בשטח ואז לבוא למעלה לממשלה ולתת לה, וזה מה שאנחנו עושים.

אהרן מלאך: אני לא אוסיף הרבה אלא רק אתן מבט קטן על העמותה שלנו.

אהרן מלאך: העמותה היא עמותה קטנה שמתנהלת עם תקציב של שני מיליון שקלים בשנה.

אהרן מלאך: אצלנו הנפילה הייתה בבת אחת ב-2008 עם תורם מארצות הברית שפשוט נפל.

אהרן מלאך: הוא תרם לעמותה סכום של 600-700 אלף שקלים בשנה ויום אחד נפל.

אהרן מלאך: אז הגיעה קרן הסיוע והראינו לה את הנפילה בהכנסות.

אהרן מלאך: אז קיבלנו בשנת 2010 את התמיכה.

אהרן מלאך: יחד עם זאת, כמובן עם התמיכה של קרן הסיוע, התחלנו לגייס הרבה כספים בארץ והפסקנו להסתמך על ארצות הברית, התחלנו לגבות כסף מהלקוחות שלנו וזה מאוד היקשה עליהם כי אנחנו מדברים על אוכלוסיית קצה.

אהרן מלאך: יש לנו כעת סניף שפתחנו בבית שמש.

אהרן מלאך: מישהו שמע פעם על העיר הזאת?

אהרן מלאך: מישהו מכיר קצת?

אהרן מלאך: ראש העיר ומנהלת אגף הרווחה פנו אלינו ויקשו לפתוח סניף.

אהרן מלאך: אם תמפו סיפורים יפים, תגיעו תמיד למשפחות חד הוריות ולמצוקות.

אהרן מלאך: כל הסיפורים שאתם שומעים שהרבה פעמים הם כלפי חוץ, מגיעים בקטע של דת ובקטע של השקפות תורניות אבל בקטע הזה הרבה פעמים הכול הן מצוקות אישיות ואלימות בתוך המשפחה.

אהרן מלאך: מחלקת הרווחה בבית שמש, מי שלא יודע, מחלקה מאוד מעניינת שעברה הרבה תלאות בשנים האחרונות.

אהרן מלאך: בכל אופן, אנחנו שם כדי לעזור למחלקות הרווחה.

אהרן מלאך: שקל אחד אנחנו לא מקבלים מהמדינה.

אהרן מלאך: שיהיה ברור, אין לנו תמיכות חוץ מקרן הסיוע ואולי שלושים אלף שקלים עיזבונות.

אהרן מלאך: אין לנו שקל אחד של תמיכה אלא הכול תרומות.

אהרן מלאך: אז אנחנו מגיעים לשנת 2011 ואנחנו אומרים שלא הראינו קיצוץ של שבעה אחוזים אלא רק של שניים-שלושה אחוזים ואז אנחנו מתחילים לפנות לכל החברים שלנו במשרד הרווחה שכל הזמן קוראים לנו ואומרים לנו לבוא, והם כולם שולחים לנו מכתבים ופונים לוועדה, אבל שום דבר לא עוזר כי בשורה התחתונה לא הוכחנו את הנפילה וזה בזמן שאני אומר, במחילה מכבודכם, לעזאזל, מה הלכתי לגייס מאה אלף שקלים, השקעתי, הבאתי תורמים ובסוף באה המדינה ואומרת לי שאת הכסף שהייתי זכאי לקבל - כי בשנה שעברה נתנו לך והכרזנו עליך כזכאי – בסוף לא תוכל לקבל.

אהרן מלאך: אלה הדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

גאליה לפידות: גאליה לפידות, מנהלת כספים של מכון שכטר.

גאליה לפידות: אני כאן גם כנציגה של קרן תל"י, קרן חינוך למען בתי ספר תל"י.

גאליה לפידות: קרן תל"י מפעילה תוכנית לתגבור לימודי יהדות בכמאה בתי ספר ומספר דומה של גנים ברחבי הארץ.

גאליה לפידות: אנחנו דווקא כן עמדנו בקריטריונים של הירידה בהכנסות כאשר מ-2008 ל-2009 הייתה לנו ירידה של עשרים אחוזים בהכנסות מתרומות ומשנת 2009 ל-2010 הייתה לנו ירידה של עשרים אחוזים נוספים בהכנסות.

גאליה לפידות: אני מדברת בשם עמותות חינוך.

גאליה לפידות: כאשר הגשנו את הבקשה בשנה הראשונה, לשנת 2009-2010, עברנו על הקריטריונים וראינו בקריטריונים שיכולים לקבל גופים בתחומי רווחה, חינוך, בריאות וקליטה.

גאליה לפידות: אנחנו בתחום החינוך.

גאליה לפידות: מבחינת הקריטריונים שהיו ידועים לנו באותה עת, אנחנו בעצם עמדנו בהם אבל כאשר הדיונים הגיעו לוועדה, כנראה שהגישו הרבה עמותות חינוך ובתי ספר בקשות לוועדה, כך שבאיזשהו מקום הקריטריונים קצת השתנו תוך כדי הדיונים בוועדה בצורה כזאת שלמרות שהפעילות של קרן תל"י היא פעילות שהיא חברתית, היא פעילות שהיא חינוכית ומבחינתנו שמונים אחוזים מהפעלים היא אכן פעילות כזאת, טענה הוועדה שכל שכר שהוא שכר פדגוגי לא יכול להיכלל בתוך השמונים אחוזים של הפעילות החברתית ולכן בעצם הבקשה שלנו נפסלה.

גאליה לפידות: לכן, שני דברים הייתי רוצה לומר בהקשר הזה.

גאליה לפידות: הדבר הראשון הוא שאני מניחה שהרעיון היה לפסול בתי ספר ומוסדות שמקבלים תקצוב ממשרד החינוך ולא רצו לכן לתת תקצוב.

גאליה לפידות: תל"י כן מתבססת רובה ככולה על תרומות מחוץ לארץ.

גאליה לפידות: יש אגודת ידידים בחוץ לארץ שהיא זו שמגייסת את הכספים.

גאליה לפידות: היא כמעט ולא נתמכת, אין בכלל תורמים מהארץ.

גאליה לפידות: בשנת 2011 יש לה מיזם משותף עם משרד החינוך אבל גם כשהיא קיבלה תקציבים ממשרד החינוך, אלה היו תקציבים מאוד נקודתיים ומאוד קטנים.

גאליה לפידות: לכן ברגע שרצו לפסול בתי ספר בגלל כנראה שמורים גם כך מקבלים את השכר ממשרד החינוך, זה לא היה רלוונטי לעמותה כמו קרן תל"י.

גאליה לפידות: הדבר השני שהוא לא פחות חשוב הוא איפה פועלת עמותה כמו קרן תל"י.

גאליה לפידות: הצלחנו להוכיח, אני חושבת, בהתכתבויות שלנו – כי היו לנו הרבה התכתבויות עם יריב ועם עוד אנשים מהמשרד שלו – שקרן תל"י כן פועלת במקומות עם חתך סוציו אקונומי נמוך.

גאליה לפידות: התרומה שלה בכל בתי ספר האלה הייתה ניתנת לכימות ואחד הדברים שלמדנו בכנס התבונה שהתקיים הוא שמאוד חשוב גם לראות בקצה מה התרומה החברתית שניתנת.

גאליה לפידות: כלומר, לא רק להשקיע אלא בסוף למדוד את התוצאות ואנחנו כן יכולנו לבוא ולהראות אותן.

גאליה לפידות: התחושה שלנו היא שהיה שינוי בקריטריונים תוך כדי פעולת הוועדה שהוא לא היה מספיק שקוף, לא הייתה כאן שקיפות, ובעצם הפסילה אולי נועדה לפסול בתי ספר או ארגונים שתמיכה בהם ממשרד החינוך היא תמיכה מאוד מאוד גבוהה, אבל זה לא המקרה במצב של קרן תל"י.

גאליה לפידות: הייתי שמחה אם הייתה שקיפות גדולה יותר בקריטריונים ושנדע למה מקבלים או לא מקבלים, ולא לפסול באופן גורף מגזר כלשהו רק בגלל שרוצים לפסול גופים אחרים שיכול להיות שמתייחסים לאותו מגזר ואפילו כן לתת אפשרות לגופים כמו קרן תל"י להגיש עוד פעם את הבקשה לסיוע ולהיבחן על פי קריטריונים שקופים.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת וקנין.

יצחק וקנין: אמרתי בדיון הקודם שהתקיים לפני שבוע לגבי תקצוב הקרן.

יצחק וקנין: מי שזוכר, התקצוב היה על כספים ייחודיים של מפלגת העבודה.

יצחק וקנין: זה היה צבוע והסכום היה של כמאתיים מיליון שקלים.

יצחק וקנין: אני חושב שהאוצר עשה טעות בנושא הזה שמחק את היתרה והחליט שמה שניצלו הארגונים, ניצלו, ומה שלא ניצלו, חוזר לקופה של האוצר.

יצחק וקנין: כמי שמכיר את הארגונים ואת העבודה שהם עושים ואת הפעילות, אני חושב שהאוצר צריך להבין שיש כאן מס ערך מוסף.

יצחק וקנין: לכל הדעות הארגונים נפגעו בשלוש-ארבע השנים האחרונות בצורה מאוד קשה, במיוחד בתרומות מחוץ לארץ.

יצחק וקנין: אני חושב שהתרומות בארץ נשארו באותה סבירות, אבל בחוץ לארץ, במיוחד בארצות הברית, שלא לדבר על אירופה, המצב הרבה יותר קשה.

יצחק וקנין: המצב הזה מביא את הארגונים למצב שהוא לא כל כך פשוט.

יצחק וקנין: להמשיך ולתת את אותם שירותים שהמדינה לא נותנת אותם ביום יום, קשה להם.

יצחק וקנין: אני חושב שמי שיש מי שלא מבין את סדר הגודל של מס ערך המוסף של הארגונים בנתינה לאזרחים.

יצחק וקנין: אני יכול לתת דוגמה.

יצחק וקנין: הארגון שאני עמדתי מאחוריו – אני כבר לא עומד מאחוריו כמה שנים – היינו מחלקים כל שנה 10,000 תיקים מאובזרים מ-א' ועד ת' לילדים בכל רחבי הארץ.

יצחק וקנין: אין פינה בארץ שלא הגענו אליה.

יצחק וקנין: אם הייתי משמיע כאן את הקלטות ודברי ההורים כשהם קיבלו את התיקים, פשוט לעמוד עם דמעות בעיניים.

יצחק וקנין: אני לא מדבר על דברים אחרים, על ביגוד, על טיפול, על עזרה וסיוע.

יצחק וקנין: אני חושב שלפעמים האוצר לא מבין שהכסף הקטן שהוא נותן, בסך הכול נותן עוד מה שנקרא להגדיר את הסיוע למשפחות שמגיעות למטה למטה.

יצחק וקנין: רבותיי, אני לא אומר את זה סתם.

יצחק וקנין: אני זוכר פניות שהיו לנו ממשרד הרווחה לגבי משפחות מסוימות.

יצחק וקנין: אני, כשהייתי פעיל מאוד בארגון, הייתי אומר שילכו לראות את מצב המשפחה.

יצחק וקנין: הייתי מקבל תגובות ואני לא יודע אם אתם מבינים שמשפחות ישבו על הרצפה, בלי מקרר, בלי כלום.

יצחק וקנין: זאת מציאות.

יצחק וקנין: אתה צריך לסייע למשפחה כזאת ולהתחיל להרים אותה.

יצחק וקנין: מדובר גם במשפחות חד הוריות.

יצחק וקנין: עשרות משפחות מקבלות את הסיוע מהארגונים האלה וזאת טעות לקחת את הכסף הזה.

יצחק וקנין: כולנו מבינים שזה לא המצב היום שהאוצר היה צריך לחטוף את הכסף הזה.

יצחק וקנין: אנחנו רואים כמה כסף נשאר כל שנה.

יצחק וקנין: אני יושב בכנסת מספיק זמן, 16 שנים, ואני אומר שהאוצר צריך להחזיר את הכסף הזה.

יצחק וקנין: הקריטריונים שונו משנה לשנה כאשר בשנה אחת חלק קיבלו ובשנה שנייה חלק קיבלו.

יצחק וקנין: אני חושב שבסך הכול זה לטובת המדינה כי הם הזרוע הארוכה שעושה מה שהמדינה לא עושה.

יצחק וקנין: הם הזרוע הארוכה ואת זה צריך להבין.

יצחק וקנין: אני רואה את זה כמי שפעל יום-יום בסיוע למשפחות בכל התחומים.

יצחק וקנין: רבותיי, ניצולי שואה, מישהו מבין איזה סיוע הם קיבלו?

יצחק וקנין: ביגוד.

יצחק וקנין: אולי פעם אחת צריך לקחת את הפקידים מהאוצר לסיור.

יצחק וקנין: תבואו ותראו מה עושה הארגון עם אפס כוח אדם.

יצחק וקנין: אני אתן לכם דוגמה.

יצחק וקנין: אני לוקח פרויקט שכל שנה היינו עושים אותו, ילקוטים.

יצחק וקנין: אם אני מוסיף מס ערך מוסף של כמה דברים אני מצליח לארגן עם אנשים טובים במדינה הזאת.

יצחק וקנין: למשל, חברה שמובילה לי את כל התוצרת ובשנה זה 300-400 אלף שקלים שרק חברה אחת תורמת רק בהובלות, בשינוע.

יצחק וקנין: המדינה לא יכולה לעשות את זה.

יצחק וקנין: המתנדבים, חברת הוט נותנת לך שלושים ימים את כל העובדים שלה בלי כסף כדי לארוז בפסח או בראש השנה, או הצבא.

יצחק וקנין: הארגון בו הייתי, עד היום הצבא כל שבוע שולח קרוב ל-15 חיילים ליום אחד בשבוע, או בפרויקטים הגדולים מקבלים את החיילים ליותר מחודש ימים.

יצחק וקנין: קחו את כל המשאבים האלו, צרפו אותם ותראו לאיזה ממדים אתם מגיעים.

יצחק וקנין: לכן אני חושב שזאת טעות לקחת את הכסף הזה ולהחזיר אותו לאוצר כיוון שאתם פוגעים בארגונים שחלקם בקשיים שאי אפשר לתאר אותם.

יצחק וקנין: הם בקשיים גדולים ולא מסוגלים לתפקד עוד יום אחד.

יצחק וקנין: זה יחזור אליכם כבומרנג.

יצחק וקנין: לכן אני חושב שצריך קודם כל להחזיר את התקציב הזה.

יצחק וקנין: כמו שלמדו לקח משנה אחת לשנה שנייה בבניית הקריטריונים, אפשר לשנות את הקריטריונים כדי שעוד יותר עמותות ייכנסו לתוך זה ושיוכלו ליהנות מהתקציבים האלה.

יצחק וקנין: אני אומר את זה ואני חוזר ואומר את זה לאוצר.

יצחק וקנין: תשקלו את הדבר הזה.

יצחק וקנין: בסופו של דבר העבודה שהם עושים, אף אחד לא מסוגל לעשות אותה.

יצחק וקנין: המדינה לא מסוגלת לעשות אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

שרי רבקין: שמי שרי רבקין, מנהלת כללית של עמותת ידיד.

שרי רבקין: מהישיבה הקודמת עד הישיבה הזאת הייתי בסיור בארצות הברית לגיוס כספים.

שרי רבקין: האמירה ששמעתי יותר ויותר, גם מהפדרציות היהודיות וגם מהקרנות, היא שהם כבר לא מתכוונים לתמוך בשירותים חברתיים בארץ.

שרי רבקין: יש לכם ממשלה, הממשלה צריכה לעשות את זה.

שרי רבקין: על פרויקטים אפשר לדבר.

שרי רבקין: כפי שאתם יודעים, בעמותת ידיד יש לנו שלושה רובדים של עבודה והרובד הכי קשה לגייס עבורו כסף הוא העבודה הפרטנית.

שרי רבקין: העבודה שיום יום עובדים סוציאליים מלשכות הרווחה בכל הארץ מפנים אנשים אלינו כדי למנוע צו פינוי מבן אדם, ניתוק חשמל של אדם, ואפשר להתווכח אם הם יכולים לעשות את זה או אנחנו, אבל זאת עובדה.

שרי רבקין: אני רוצה להדגיש שוב שהצורך בכספי ממשלה לשירותים קהילתיים בארץ מורגש.

שרי רבקין: התורמים מחוץ לארץ לא יכסו את זה שוב ואני פונה לוועדה להפעיל את כוחה כפי שדיברתם בישיבה הקודמת ולהחזיר את הכסף מהאוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: יריב, האם במהלך הישיבה קיבלנו תשובה מהמנכ"ל מה כוונת המשרד לעשות?

יריב לוין: אני אגיד רק שהקרן היא שותפות של שבעה משרדי ממשלה.

יריב לוין: הנושא הזה נמצא בדיונים בין המשרדים הנוגעים בדבר.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו יודעים מה השותפות של הקרן.

רוחמה אברהם-בלילא: השאלה היא מאוד מאוד ספציפית.

רוחמה אברהם-בלילא: האם בכוונתו של משרד הרווחה להניח הצעת מחליטים חדשה על שולחן הממשלה?

יריב לוין: אני רק יכול לומר שזה נמצא בדיונים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה, מריחה יפה.

יצחק וקנין: לו זה היה כסף של ש"ס, שקל אחד לא הייתי מחזיר.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נגרום לכך שזה יהיה כסף של ש"ס.

יצחק וקנין: מפלגת העבודה הייתה צריכה לעמוד על כך שהתקציב הזה יישאר במלואו.

יצחק וקנין: גם לנו יש כספים ייחודיים כל שנה בסכום של מאה מיליון שקלים, שמונים מיליון שקלים.

יצחק וקנין: לכל מפלגה נתנו את זה.

יצחק וקנין: הם לקחו את זה לטובת הנושא הזה שהוא לא פחות חשוב.

יצחק וקנין: אני לא הייתי מחזיר שקל אחד.

יצחק וקנין: הייתי מעביר את זה והייתי עושה את כל ההתניות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נדע למצוא את הכסף.

רוחמה אברהם-בלילא: יריב ועדו, את המצב אתם מכירים והוא לא חדש.

רוחמה אברהם-בלילא: שמענו את כל העדויות ששמענו כאן מפי העמותות – ואלה עמותות שונות מאלו שהופיעו בישיבה הקודמת – ואנחנו יודעים לומר כמעט בוודאות שיש ירידה דרמטית של מינימום שלושים אחוזים ואני לא יודעת היכן זה יסתיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו שומעים כאן על עמותות שייאלצו לסגור שירותים ועל עמותות שעלולות להיסגר.

רוחמה אברהם-בלילא: כורח המציאות לצערי יצר מציאות כזאת שממשלות לדורותיהן הסירו את האחריות שלהן מכל מה שקשור למגזר השלישי.

רוחמה אברהם-בלילא: ככל שהוא הלך וסייע לישראל השנייה וידע להביא את הכסף, כך הממשלות התעלמו.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו הגענו לנקודת זמן בה אי אפשר יותר להתעלם.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, ב-2009 היה כסף ייעודי של מאתיים מיליון שקלים, הסכם קואליציוני כזה או אחר, לא משנה.

רוחמה אברהם-בלילא: 110 מיליון שקלים לא הועברו לטובת אותם ארגונים והיו בדרך פרשות דרכים.

רוחמה אברהם-בלילא: היו משברים כלכליים בדרך.

רוחמה אברהם-בלילא: שנת 2012 הולכת להיות שנה קשה.

רוחמה אברהם-בלילא: המיתון באירופה בדרך לכאן ועצם העובדה שאנחנו שומעים את כל העמותות שהן לא יכולות לספק את השירותים, אני חושבת שהחזרת התקציב, בבסיסו של 110 מיליון שקלים, בבסיס שלו, היא מחויבת המציאות.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אנחנו נדע לעשות את החישוב של מה המדינה תצטרך להשקיע לאחר שהעמותות האלה ייסגרו, מה המדינה תצטרך להשקיע בילדים העיוורים, בילדים החירשים, ואני לא אדבר על ההשכלה שצריך לעזור לה ואני לא יכולה לאמוד את התקציבים המגזר השלישי היום בא ומסייע אתו וזה כמעט במקום הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נדע להביא את הכסף.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע למה?

רוחמה אברהם-בלילא: כי יש לי כבר כאן

רוחמה אברהם-בלילא: הסכמה כמעט של כל חברי הבית הזה, החל מיושב ראש הוועדה הזאת, דרך חברי הקואליציה וחברי האופוזיציה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נדע להביא את הכסף.

רוחמה אברהם-בלילא: לך עדו אני אומרת שאתם הולכים להתנסות אתנו במהלכים אחרים, במהלכים יותר קשים וזה חבל.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא איום אלא פשוט דרך פעולה.

רוחמה אברהם-בלילא: דרך הפעולה שלנו תהיה בין אם בהעברות תקציביות כאלה ואחרות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נדע לארוב לכם בצומת המיוחדת.

רוחמה אברהם-בלילא: תאמין לי.

רוחמה אברהם-בלילא: נתנו לכם חודש וחצי לנסות להביא את התקציב הזה, אבל בסופו של דבר אנחנו נביא אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: בסופו של דבר אנחנו נביא אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא סותר את העובדה, יריב, שצריך לשבת על הקריטריונים ולראות איך פותחים ואיך מקלים כדי שיותר ויותר עמותות ייכנסו ויסייעו לטובת ישראל השנייה ויש ישראל שנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש את האנשים הרעבים, יש את האנשים שאין ידם משגת לא השכלה ולא תזונה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו מכירים את התופעות האלה ואתה יריב יודע ומכיר אותם טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אציע לקחת את אנשי האוצר לסיור בקרב אותם בתים ואותן עמותות, אבל אני כן אומר שאני שמחה על עצם העובדה שחבר הכנסת וקנין גם מצטרף למאבק הזה ואני יודעת שבמוקדם או במאוחר אנחנו נדע להביא את הכסף הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להודות לכל אחד ואחת מכם על הפעולות שאתם עושים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שלו היה ניתן למדוד את כל רוח ההתנדבות, את כל הסיוע שאתם מושיטים לאותה אוכלוסייה הכי מוחלשת, אלמלא אתם הייתם, אני לא יודעת לאן היינו מגיעים.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה על כל הזמן, המרץ והאמונה שאנחנו האנשים הטובים שיודעים לסייע לאנשים שזקוקים לעזרה שלנו.

רוחמה אברהם-בלילא: התפקיד שלנו הוא לדעת להביא את המקורות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאמינה ורוצה לקוות שבזמן הקרוב – אני אשתף כמובן את יושב ראש הוועדה, אני אעלה את הנושא בפני המליאה כולה – ניצור את הקונצנזוס להחזיר את הכסף.

רוחמה אברהם-בלילא: מכם, משרד הרווחה, אני מצפה לומר: כן, אנחנו מתכוונים להניח על שולחן הממשלה הצעת מחליטים כי הכסף יבוא.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מנצלת את הבמה הזאת וקוראת גם לשר הרווחה להניח את הצעת המחליטים הזאת ויפה שעה אחת קודם.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים בפתחה של שנת תקציב, העמותות הללו זקוקות לסיוע הזה ואני מבקשת ממך להעביר את הדברים הללו לשר הרווחה ולמנכ"ל המשרד, וממך עדו, לשר האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכולם.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לכם.

רוחמה אברהם-בלילא: קצת סבלנות.