ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 476, 2012-01-02 10:30

אמנון כהן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אמנון כהן: מי יציג את הצעת החוק הממשלתית שלנו?

איילת פישמן: אני אפתח, ואחר כך גלי תוסיף ככל שיידרש.

איילת פישמן: החוק הזה הוא פרי עבודת מטה לא קצרה, משותפת שלנו ושל משרד המשפטים.

איילת פישמן: הרעיון בבסיסו הוא די פשוט: להגיע למצב שבו כל ההליכים המשפטיים הקשורים לתהליך הבחירות יידונו בפני בית משפט לעניינים מנהליים.

איילת פישמן: נכון לרגע זה, יש פיצול.

איילת פישמן: חלק מהדברים נידונים בבית משפט לעניינים מנהליים, וחלק נידונים בבית המשפט המחוזי הרגיל.

איילת פישמן: זה לא תקין.

איילת פישמן: אנחנו ספגנו על זה ביקורת מבתי משפט, וחשבנו שהגיע הזמן לעשות קצת סדר.

אמנון כהן: טוב שיש בית משפט.

אמנון כהן: מאיר את עינינו מדי פעם, מכניס אותנו לתלם כדי לעשות דברים ולתקן דברים.

איילת פישמן: זה הרציונאל.

אמנון כהן: גלי, האם יש לך מה להוסיף?

גלי בן-אור: לא.

גלי בן-אור: אני חושבת שזה מפרט את הדברים החשובים.

אמנון כהן: אז בואו נתחיל לקרוא, ותתחילו להסביר לנו סעיף-סעיף, כדי שנדע מה העניינים.

דין ליבנה: הצעת חוק לתיקון דיני הבחירות לרשויות המקומיות (עתירה לבית משפט לעניינים מנהליים), התשע"ב-2011.

גלי בן-אור: 2012.

אמנון כהן: עכשיו שנה חדשה.

אמנון כהן: תשנו את זה.

דין ליבנה: בחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה-1965 – בסעיף 1, אחרי ההגדרה "הוועדה המרכזית" יבוא: "בית משפט לעניינים מנהליים" – כמשמעותו בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים.

דין ליבנה: "חוק בתי משפט לעניינים מנהליים" – חוק בתי משפט לעניינים מנהליים, התש"ס-2000.

אמנון כהן: מה זה?

אמנון כהן: תסביר לי מה זה.

איילת פישמן: בהמשך החוק אנחנו מפנים הרבה פעמים לבית המשפט לעניינים מנהליים, ולכן בסעיף ההגדרות אנחנו מכניסים הגדרה, שתקל עלינו בהמשך הדרך.

דין ליבנה: בסעיף 20 – במקום כותרת השוליים יבוא "עתירה בעניין פנקס הבוחרים".

דין ליבנה: סעיף קטן (ג)- בטל

אמנון כהן: מה בטל עכשיו?

איילת פישמן: סעיף 20 מדבר על ערעור או תקיפה של החלטת שר הפנים בנושא פנקס הבוחרים.

איילת פישמן: כרגע, כותרת השוליים היא "עתירה מנהלית" – כותרת שהיא סתמית וגנרית.

איילת פישמן: רצינו לחדד יותר.

איילת פישמן: סעיף קטן (ג) קובע כיום: "עתירה תוגש כעתירה מנהלית לפי הוראות".

איילת פישמן: זה כרגע מיותר, מכיוון שממילא הדברים מופנים לבית משפט לעניינים מנהליים.

אמנון כהן: איפה זה היה עד היום, כשלא היה בית משפט לעניינים מנהליים?

אמנון כהן: אם היתה איזושהי עבירה, איפה היא נדונה?

איילת פישמן: בבית המשפט המחוזי הרגיל.

אמנון כהן: אנחנו רוצים להוריד את הנטל מבית המשפט המחוזי, ולהעביר את זה לבית משפט לעניינים מנהליים.

גלי בן-אור: זה אותו בית משפט.

גלי בן-אור: זה בית משפט בתוך בית המשפט המחוזי, המתמחה בענייניים מנהליים ובדיני בחירות.

גלי בן-אור: אנחנו רוצים שכלל ענייני הבחירות יהיו באותה ערכאה.

גלעד ארדן: צריך רק להגיד, שלגבי סעיף 20 גם היום יש עתירה לבית משפט לעניינים מנהליים.

גלעד ארדן: השינוי פה הוא שינוי טכני, שינוי נוסח ולא שינוי מהותי.

דין ליבנה: בסעיף 42 במקום כותרת השוליים יבוא "עתירה בעניין רשימות ומועמדים".

דין ליבנה: סעיף קטן (א1) – בטל.

דין ליבנה: גם זה תיקון טכני, שנועד להבהיר.

איילת פישמן: כמו התיקון הקודם.

דין ליבנה: בסעיף 48(4) במקום "המחוזי" יבוא "כאמור בסעיף 42".

אמנון כהן: מה זה סעיף 48(4)?

איילת פישמן: סעיף 48 זו הודעת בחירות, שמפורסמת ביישוב שבוע לפני הבחירות.

איילת פישמן: בהודעה מתפרסמים שמות הרשימות, מועדי ההצבעה וכו'.

איילת פישמן: הסעיף כיום קובע כך: "רשימות המועמדים כינוייהן ואותיותיהן, כפי שאושרו על ידיו או על ידי בית המשפט המחוזי, וכן שמותיהן ומעניהן של באי כוח הרשימות".

איילת פישמן: במקום המחוזי, אנחנו מתקנים.

גלי בן-אור: פשוט מפנים לאותו בית משפט שאליו התייחסנו.

אמנון כהן: במקום בית משפט יהיה מנהלי.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לדעת את זה, ולכן אני שואל שאלות.

איילת פישמן: אין בעיה.

איילת פישמן: לשם כך התכנסנו.

אמנון כהן: נקרא את סעיף 5.

דין ליבנה: בסעיף 96א – בסעיף קטן (א) במקום "בית המשפט המחוזי" יבוא "בית משפט לעניינים מנהליים".

דין ליבנה: אחרי סעיף קטן (ה) יבוא: "(ו) החלטת בית משפט לעניינים מנהליים לפי סעיף זה ניתנת לערעור לפני בית המשפט העליון.

דין ליבנה: ערעור לפי סעיף קטן זה יוגש בתוך 7 ימים מיום מתן ההחלטה שעליה מבקשים לערער כאמור ויידון לפני דן יחיד".

אמנון כהן: איך זה היה במחוזי, גם 7 ימים?

איילת פישמן: לא.

איילת פישמן: אני אסביר על מה הסעיף מדבר.

איילת פישמן: סעיף 96א מדבר על בקשה לעיון בפתקי הצבעה.

איילת פישמן: כעקרון, אחרי הבחירות כל אדם יכול לעיין בחומר הצבעה באופן חופשי למעט הפתקים.

אמנון כהן: לא אצל פוטין.

איילת פישמן: זה נכון.

איילת פישמן: ברוך השם, שאנחנו פה ולא אצל פוטין.

איילת פישמן: על מנת לעיין בפתקי הצבעה, כבר היום חייבים בצו בית משפט.

אמנון כהן: אפילו כאשר אחד המועמדים חושב שהיו שם כל מיני אי סדרים ורוצה לעיין במסמכים, בספירה או בדברים אחרים, הוא לא יכול.

איילת פישמן: הוא יכול לעיין בכל מסמך, פרט לפתקים עצמם.

איילת פישמן: הוא יכול לעיין בפרוטוקולים ובפנקסי הבוחרים באופן חופשי, ולקבל צילומים בלי שום בעיה.

איילת פישמן: הפתקים עצמם זה דבר סופר רגיש ואפשר בקלות ללכלך פתק, להעלים פתק, להכניס לכיס.

אמנון כהן: אבל הוא לא יעשה זאת לבד.

אמנון כהן: הוא יהיה בטח עם ועדת בחירות.

איילת פישמן: אבל הדין קובע, שעל מנת לגעת בפתקים צריך צו בית משפט.

איילת פישמן: אין כרגע פתרון בחוק.

אמנון כהן: זה היה אז.

גלי בן-אור: זה המצב לפי החוק הקיים, ואנחנו לא משנים אותו.

גלי בן-אור: בהיבט הזה זה עדיין יהיה לפי צו בית משפט, אבל זה יהיה לפי צו בית משפט לעניינים מנהליים ולא בית משפט מחוזי.

אמנון כהן: תוך כדי הקריאה, תגידי לי האם שינינו משהו.

אמנון כהן: חשוב לי לדעת איפה יש שינוי.

גלי בן-אור: השינוי הוא התוספת של סעיף קטן (ו).

גלי בן-אור: עד היום ההחלטה הזו היתה החלטה של בית משפט מחוזי, שהופך לבית משפט לעניינים מנהליים, כאשר התוספת היא שאנחנו קובעים בחוק במפורש שההחלטה ניתנת לערעור.

גלי בן-אור: לא היתה בהירות בעניין הזה, זה הגיע לבג"צ והיו שאלות, ולכן אנחנו עכשיו מבהירים את זה בחקיקה.

אמנון כהן: איזו החלטה, של בית משפט?

איילת פישמן: כן.

אמנון כהן: זאת אומרת, שאני כאזרח התמודדתי, ראיתי אי סדרים, בית משפט לא התיר, ואי אפשר היה לערער אז למחוזי.

איילת פישמן: זה לא היה ברור.

אמנון כהן: עכשיו אני אומר:

אמנון כהן: ברגע שלא אישרו לי, אני יכול לערער לערכאה עליונה יותר.

איילת פישמן: נכון.

אמנון כהן: יפה מאוד.

אמנון כהן: נשאיר את זה ככה.

אמנון כהן: שלא יחשבו שפה זה כמו אצל פוטין.

אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להגיע לשם.

אמנון כהן: הכל צריך להיות שקוף.

גלי בן-אור: בדיוק.

אמנון כהן: תלמידים ותלמידות, האם יש לכם מה להגיד.

גלי בן-אור: השאלה היא, האם בבחירות למועצת תלמידים יש אצלם כאלה סדרים מפורטים.

אמנון כהן: הם בוחרים את הכי מוכשרים מביניהם.

תלמיד: הבחירות מאוד מסודרות.

גלי בן-אור: יש אפשרות לעיין בפתקים, כדי לראות אם מישהו זייף.

תלמיד: בפתקים לא, אבל יש אפשרות לעיין בכל הדברים האחרים.

אמנון כהן: אבל החבר'ה סוגרים עניינים ביניהם, לא?

תלמיד: לא.

אמנון כהן: מצוין.

אמנון כהן: דור העתיד של עם ישראל.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: עוד נראה, אולי, חלקכם פה בבית הזה.

אמנון כהן: מי יודע?

אמנון כהן: בעזרת השם.

דין ליבנה: אחרי סעיף 96א יבוא: 96ב.

דין ליבנה: מי שרואה את עצמו נפגע במישרין מהחלטה של מנהל הבחירות, שלא נקבעו בחוק זה הוראות אחריות בדבר עתירה נגדה, וכן כל חבר של ועדת הבחירות, רשאים לעתור לבית משפט לענייניים מנהליים נגד החלטה כאמור.

דין ליבנה: אין בהגשת עתירה לפי סעיף קטן זה כדי לעכב את ביצוע ההחלטה שנגדה הוגשה העתירה.

דין ליבנה: עתירה נגד החלטה כאמור בסעיף קטן (א) תוגש בתוך 7 ימים מיום מתן ההחלטה שנגדה הוגשה העתירה או מיום הבחירות, לפי המוקדם מביניהם.

דין ליבנה: מנהל הבחירות וכל צד הנוגע בדבר יהיו משיבים בעתירה.

דין ליבנה: בית המשפט לעניינים מנהליים ייתן את החלטתו בעתירה לפי סעיף זה בלא דיחוי, בהתחשב בנסיבות העניין, ולא יאוחר מ-7 ימים ממועד הגשת העתירה, והחלטתו תהיה סופית".

אמנון כהן: תנו הסברים.

איילת פישמן: זה, בעייני, סעיף הדגל של התיקון הזה.

איילת פישמן: אנחנו מוסיפים פה זכות עתירה מפורשת על כל מיני נושאים שכיום לא היו מוסדרים.

איילת פישמן: במהלך תהליך הבחירות מנהל הבחירות מקבל עשרות החלטות בהמון נושאים: מיקום קלפיות, הזדהות חברי מועצה ועוד כל מיני נושאים, שאין לגביהם זכות עתירה מוסדרת בחוק.

אמנון כהן: מנהל בחירות זה מי שמונה על ידי משרד הפנים באזור מסוים.

איילת פישמן: נכון.

איילת פישמן: לכן, אנחנו הוספנו סעיף סל, שאומר שבכל נושא שהוא איננו פנקס הבוחרים, או רשימות המועמדים, או התוצאות, שכיום מוסדר בחוק, אפשר עדיין יהיה לתקוף את החלטתו של מנהל הבחירות.

איילת פישמן: נקבע פה לוח זמנים מאוד צפוף, היות ואנחנו נמצאים במרוץ נגד הזמן ובזמן בחירות.

איילת פישמן: הדוגמא שהכי קל לי לתת זה הנושא של פתקי הצבעה.

איילת פישמן: ברשויות מקומיות המועמדים עצמם מדפיסים את הפתקים.

איילת פישמן: זה לא כמו כאן בכנסת, שאורלי מדפיסה לכולם.

איילת פישמן: בעצם כל רשימת מועמדים צריכה לבוא למנהל הבחירות עם דוגמת פתק לאישור.

איילת פישמן: אחרי שהוא מאשר אפשר להתחיל להדפיס.

איילת פישמן: נניח שהבאתי דוגמא של פתק ומנהל הבחירות לא אישר לי זאת, ואני הולכת לבית משפט.

איילת פישמן: אני נמצאת שבוע לפני הבחירות, אין זמן ולכן נקבע לוח זמנים מאוד צפוף להליך החדש הזה.

אמנון כהן: מה עוד חוץ מפתקים?

איילת פישמן: למשל, לקבוע מקום קלפי בבית ספר א' ולא בבית ספר ב'.

איילת פישמן: נניח שאני בתור בוחרת חושבת שזה נורא רחוק מהבית שלי ושזה פוגע בי.

איילת פישמן: כיום אין לי הרבה מה לעשות עם זה.

איילת פישמן: לאור התיקון, אני אוכל ללכת לבית משפט ולתקוף את ההחלטה.

גלעד ארדן: יש לנו שתי הערות לסעיף קטן (ג).

גלעד ארדן: האחת היא הערת נוסח, והשנייה היא הערה מהותית.

גלעד ארדן: נתחיל בהערת נוסח.

גלעד ארדן: כתוב פה שבית המשפט ייתן את החלטתו בלא דיחוי.

גלעד ארדן: מבחינה ניסוחית, אנחנו מציעים לכתוב: "בהקדם האפשרי", כיוון שהנוסח "בלא דיחוי" לא מופיע בדברי חקיקה אחרים.

אמנון כהן: מה זה "בלא דיחוי", ומה זה "בהקדם האפשרי"?

אמנון כהן: כמה זמן זה?

אמנון כהן: מבחינתי, שניהם אומרים שאין זמן.

אמנון כהן: מה זה "ההקדם האפשרי"?

גלי בן-אור: כך או כך זה צריך להיות בהתאם ללוח הזמנים שבו הוא נמצא, ביחס למועד הבחירות, ביחס למועד הגשת העתירה.

גלי בן-אור: אם זה יום לפני, הוא צריך לתת את זה באותו יום.

אמנון כהן: האם אפשר לתחום את זה בזמן ולהגיד: תוך כך וכך שעות?

גלעד ארדן: זה תחום עד 7 ימים.

אמנון כהן: 7 ימים זה הרבה זמן.

גלעד ארדן: זה תלוי בנסיבות העניין.

גלעד ארדן: זה המקסימום שהוא יכול.

איילת פישמן: כדי לסבר את האוזן, אני אתן דוגמא לנסיבות העניין.

איילת פישמן: לפני מספר שנים היו בחירות ברחובות.

איילת פישמן: ראש העיר עזב את תפקידו, והיו בחירות לראש רשות.

איילת פישמן: היינו אז בשלב הזה של אישור הפתקים, ומנהלת הבחירות לא אישרה פתק הצבעה מסוים.

איילת פישמן: היינו יומיים לפני בחירות, הגענו בערב לבית של שופטת, שקיימה את הדיון אצלה בבית כי לא היה זמן.

איילת פישמן: זה "בהקדם האפשרי".

אמנון כהן: כלומר, לא צריך לתחום.

אמנון כהן: לגופו של עניין, לפי דחיפות, לפני נושא.

אמנון כהן: אפילו אם צריך באמצע בלילה, ב-02:00 בבוקר, אנחנו עושים את זה.

גלי בן-אור: יכול להיות ששעה לפני מועד הבחירות בית המשפט יידרש וייתן את החלטתו.

אמנון כהן: מה שעה לפני הזמן?

אמנון כהן: איך נביא את הפתקים?

גלי בן-אור: זאת באמת בעיה.

גלי בן-אור: אין מה לעשות, כיוון שלאנשים יש טענות אנחנו צריכים לשמוע אותם.

גלי בן-אור: החוק מייצר את המסלול שבו ניתן להעלות את הטענות, אבל זה לפי העניין.

גלי בן-אור: יש גם מצבים, בהם בית המשפט יוכל לומר לצדדים: "הייתם צריכים להביא את זה קודם.

גלי בן-אור: אם הבאתם את זה בפניי רק עכשיו, אני לא אוכל להידרש לכך".

גלי בן-אור: זו גם סוג של תשובה שהם יכולים לקבל, אם אפשר היה להביא את זה קודם.

גלי בן-אור: אם מאיזושהי קונסטלציה של בחירות ההחלטה ניתנת מאוד בסמוך לבחירות ובכל זאת רוצים להביא את זה לבית משפט, לא כדאי בחוק הזה לתחום את פרק הזמן בו הוא ייתן תשובה.

גלי בן-אור: מקובל עלינו התיקון של גלעד "בהקדם האפשרי".

אמנון כהן: מבחינתי, זה אותו דבר.

אמנון כהן: מה לגבי ההערה המהותית?

גלעד ארדן: אני מדבר על הסיפה של סעיף קטן (ג).

גלעד ארדן: זה גם חוזר על עצמו בהמשך.

גלעד ארדן: כתוב פה, שהחלטתו של בית המשפט לעניינים מנהליים תהיה סופית.

גלעד ארדן: זאת אומרת, אנחנו מדברים על ערכאה ראשונה, למעשה.

אמנון כהן: אבל הבחירות בפתח.

אמנון כהן: איך ניתן עוד ערעור ועוד ערעור?

גלעד ארדן: אני רק מציג את הדברים.

גלעד ארדן: חוק יסוד השפיטה הוא חוק יסוד, שהוכר בפסיקה כהוראה שהיא על חוקית, והוא קובע בסעיף 17 שעל ערכאה ראשונה תמיד תהיה זכות ערעור, או ברשות או בזכות.

גלעד ארדן: במקרה הזה יש חשש שהסעיפים המוצעים מתנגשים עם ההוראות של חוק יסוד השפיטה.

אמנון כהן: מה אתם אומרים?

אמנון כהן: האם בחנתם את זה עם היועץ המשפטי לממשלה?

אמנון כהן: זה בגיץ?

גלי בן-אור: בחנו את הנושא בעצמנו, וגם בחנו אותו ביחד עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

גלי בן-אור: אכן במספר נושאים מסוים נכתב כר בחקיקה, שההחלטה של בית המשפט היא סופית.

גלי בן-אור: זה נוסח קצת ישן, שהכוונה שלו היא למנוע ערעורים נוספים, כפי שגם היו"ר ציין.

גלי בן-אור: במטריה של בחירות יש חשיבות להגיע להחלטה סופית ומהירה.

גלי בן-אור: אי אפשר למתוח את הבחירות.

גלי בן-אור: אי אפשר לעכב את הבחירות.

גלי בן-אור: אנחנו מודעים לבעייתיות המסוימת בכך שלכאורה אנחנו קובעים החלטה סופית ולא קובעים מסלול ערעור.

גלי בן-אור: יחד עם זאת, הפרשנות שלנו לסעיף 17 לחוק יסוד השפיטה היא, שבמקרים בהם ניתן לעתור על ההחלטה – בהתאם לבג"צ חירות, שדן בנושא הזה של קביעת הוראת סופיות, של החלטה של ועדת הבחירות המרכזית, ואמר: " על אף הוראת הסופיות תמיד ניתן לעתור לבג"צ".

איילת פישמן: ועותרים גם, אגב.

גלי בן-אור: ההתלבטות שלנו היתה כזו: מצד אחד מדובר במטריה המחייבת מהירות ולוח זמנים מאוד קצר.

גלי בן-אור: מצד שני, במיוחד בסעיף הזה, שהוא סעיף סל לכל ההחלטות, שבחלקן הן החלטות מאוד קטנות אך בלוחות זמנים מאוד מהירים, לא חשבנו שנכון לייצר מסלול ערעור ישיר וגם לא רשות ערעור, כפי שהוצע על ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה.

גלי בן-אור: הסברנו להם, שאנחנו מודעים לבעייתיות המסוימת, אבל אנחנו חושבים שמתן אפשרות לעתור לבג"צ מאפשרת את המסלול הזה ועונה על הצורך של סעיף 17.

אמנון כהן: זה קיים.

אמנון כהן: מי שירצה, ישתמש בזה.

אמנון כהן: זה קיים.

גלי בן-אור: בדיוק.

גלי בן-אור: הרעיון בסעיף 17 לחוק יסוד שפיטה אומר כך: כאשר אדם פונה לבית משפט ושוטח בפניו טענותיו ובית משפט לא נענה לו, צריך לייצר לו עוד ערכאה שהוא יוכל לפנות אליה.

גלי בן-אור: שופטים הם בני אדם, וגם הם יכולים לטעות לפעמים.

גלי בן-אור: הם יכולים לא להבין את הטיעון, כפי שאותו אדם טען אותו.

גלי בן-אור: לכן, צריכה להיות עוד ערכאה שבה הוא יכול להעלות בפניה את טיעוניו.

גלי בן-אור: האפשרות לעתור לבג"צ מספקת את הצורך הזה.

גלי בן-אור: היא לא מספקת אותו כדרך המלך, אלא רק במקרים בהם יש חשיבות מיוחדת, כאשר באמת עניין מהותי נפגע ואדם רוצה בכל זאת לנסות ולהעלות את טענותיו בפני ערכאה גבוהה ביותר.

אמנון כהן: האם הוא יוכל להעלות זאת?

גלי בן-אור: הוא יוכל.

גלעד ארדן: במקרים חריגים.

גלעד ארדן: זה לא ערעור רגיל.

אמנון כהן: אבל אנחנו נמצאים בסיטואציה מסוימת.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: אני אומר, שעתירה לבג"צ נותנת מענה מסוים, אבל היא לא נותנת מענה שלם.

אמנון כהן: האם אתה מציע שתהיה עוד ערכאה?

גלעד ארדן: אנחנו הצענו לנציגי הממשלה, שיהיה ערעור ברשות לבית המשפט העליון.

גלעד ארדן: זאת אומרת, ששופט אחד של בית המשפט העליון יוכל להחליט, האם להתיר את הערעור או לא.

גלעד ארדן: היום כאשר פונים לבג"צ, שלושה שופטים צריכים לדון ולהחליט האם לדחות את העתירה או לא.

אמנון כהן: אתה אומר:

אמנון כהן: לפחות שהוא יקבל החלטה, האם המהלך היה טוב או לא טוב, האם לחדש את הדיון.

גלעד ארדן: האם להתיר את הערעור או לא להתיר את הערעור.

אמנון כהן: האם אפשר לקבל את דבריו של הייעוץ המשפטי שלנו?

אמנון כהן: יש היגיון רב במה שהם אומרים.

גלי בן-אור: יש היגיון במה שהם אומרים.

גלי בן-אור: אני לא כופרת בכך.

גלי בן-אור: אנחנו הסברנו את הבעייתיות הרבה מבחינתנו.

אמנון כהן: מעבר לצד המשפטי, אני צריך להסתכל על המועמדים.

אמנון כהן: אני לא רוצה שיהיה מצב, שכתוצאה מאי החלטה כאן, סגרנו אפשרות בפני מישהו והוא נפגע כתוצאה מכך.

אמנון כהן: פגענו בהליך דמוקרטי, שהוא התכוון ללכת בו.

אמנון כהן: יכול להיות שאם הוא היה הולך לעוד ערכאה ועוד מישהו היה מסתכל בזווית עינו, האדם הזה היה יכול להתמודד באותן הבחירות.

אמנון כהן: אני לא רוצה שיהיה מצב, שבו בגלל פתק או בגלל הליך טכני מנענו ממישהו להתמודד.

אמנון כהן: בשביל זה אני מציע שנשאיר את זה כרשות לעוד ערכאה, לבחינה ולא לדיון, לבחינה האם ההחלטה שהתקבלה אכן ראויה וטובה או שיש בה עוול.

אמנון כהן: יכול להיות שעשו למישהו עוול ובדיון שהיה לא נתנו מספיק את הדעת.

גלי בן-אור: אדוני, צודק, אבל צריך להבין.

גלי בן-אור: אם היה מדובר פה בזכות להיבחר, אדוני היה צודק לחלוטין ולא היינו חוסמים זאת.

גלי בן-אור: אנחנו לא מדברים על הזכות להיבחר.

גלי בן-אור: אנחנו מדברים על החלטות טכניות, הסובבות את הליך הבחירות.

גלי בן-אור: נקודה נוספת שחשוב לציין אותה, היא שהחלטות דומות לזה קיימות גם בחוקי הבחירות לכנסת.

אמנון כהן: אם את לא מאשרת את הפתק בגלל שאולי הסנטימטרים לא התאימו לאותה שבלונה, כתוצאה מכך אני לא אספיק כרגע לעשות פתקים חדשים ולחלק את זה לכל המקומות, ואני לא אבחר.

גלי בן-אור: פתק מסוים יאושר.

גלי בן-אור: לא יהיה מצב שבו לא יאושר פתק.

גלי בן-אור: אם תהיה אי הסכמה, היא תיושב בדרך כזו או אחרת.

אמנון כהן: אני לא רוצה שיקרה מצב, שבו מנעתי ממישהו בגלל איזושהי עבודה טכנית.

איילת פישמן: אנחנו בכלל לא מדברים על מניעה להיבחר.

אמנון כהן: אז למה להתעקש?

אמנון כהן: בואו נשאיר פתח.

איילת פישמן: אנחנו חושבים שהסופיות של הדיון הוא עקרון יסוד בדיני הבחירות.

איילת פישמן: פרט לתוצאות, כל ההליכים הקשורים לבחירות נדונים בצורה הזו.

איילת פישמן: אנחנו מדברים על הליך שחייב לרוץ קדימה במהירות.

איילת פישמן: ברגע שאנחנו מוסיפים ערעור נוסף, אפילו ברשות, אנחנו מעכבים את הליך הבחירות.

אמנון כהן: בבחירות נקבע תאריך ושעה, והכל נגמר.

אמנון כהן: בגלל שזה קבוע ואת זה אי אפשר לשנות, לפחות שם אני אהיה יותר גמיש – בהחלטות.

אמנון כהן: בגלל שיש אי בהירות, אני לא יכול לומר שאת הבחירות אני דוחה ובמקום שהקלפיות ייפתחו ב-7:00 הם יפתחו ב-12:00.

אמנון כהן: אין לי את זה.

איילת פישמן: זה בדיוק העניין.

גלי בן-אור: זו בדיוק הנקודה.

אמנון כהן: לכן אני צריך לתת לו בצד השני אפשרות שימצה את התהליך.

איילת פישמן: אבל אם יש לך עתירה בנושא של מיקום קלפי, שהוגשה כמה ימים לפני הבחירות, הלכתי לערכאה ראשונה ונפלתי.

איילת פישמן: עכשיו אני אלך לערכאה שנייה, ובינתיים אי אפשר לפתוח את הקלפי הזו כי עוד לא החליטו איפה היא תהיה.

איילת פישמן: יש משמעויות גדולות לכל הדברים האלה.

אמנון כהן: יש דעות לכאן ולכאן, כמו במשפט.

אמנון כהן: אנחנו נשאיר את זה כרגע, אבל תעשו עבודת מטה כדי שלא תהיה לנו בעיה.

גלי בן-אור: מצוין.

אמנון כהן: תכתבו:

אמנון כהן: אנחנו מתחייבים לעשות דיון מקיף בנושא הזה, לבחון אותו, ואם צריך תיקון חקיקה נביא זאת לוועדה.

גלי בן-אור: בסדר.

אמנון כהן: אתם תגידו, לא אני.

גלי בן-אור: בהחלט.

גלי בן-אור: כמו שאדוני ביקש, אנחנו נבחן את הנושא גם לגבי חוקי הבחירות לכנסת, כי זאת החשיבות בעייננו.

גלי בן-אור: אנחנו לא חושבים שראוי לסטות בחוק הזה ממודל שקיים שם.

גלי בן-אור: אנחנו רוצים לבדוק את הדברים ביחד.

גלי בן-אור: אנחנו נבחן, ונראה אם אנחנו יכולים להציע מענה שיפתור את העניין.

אמנון כהן: מי אדוני?

אבנר בן גרא: אני ראש המועצה המקומית מיתר.

אמנון כהן: טוב שהגעת לדיון.

אמנון כהן: אני אוהב לשמוע אנשים מהשטח.

אבנר בן גרא: ראיתי את הנושא הזה, אז באתי.

אבנר בן גרא: יש כאלה שיכולים לנצל את העניין הזה.

אבנר בן גרא: זה נכון מה שאמרת לגבי עבודת מטה.

אבנר בן גרא: יש לי בקשה צנועה: שהשלטון המקומי יהיה שותף בעבודת המטה הזו.

אמנון כהן: אנחנו לא מתנגדים.

אמנון כהן: אנחנו תמיד מחברים את השלטון המקומי, כי הוא בשטח.

אמנון כהן: הוא הזרוע המבצעת שלנו בשטח.

אבנר בן גרא: תודה רבה.

אמנון כהן: יישר כוח, ידידי.

גלי בן-אור: אני אציין גם, שתזכירי הצעות החוק הממשלתיות מתפרסמות היום באתר אינטרנט פתוח לציבור.

אמנון כהן: לכן הבן אדם הגיע.

גלי בן-אור: זאת הזדמנות גם להגיד לתלמידים פה ולמי שצופה, שכלל הציבור מוזמן להסתכל בתזכירים, להעיר הערות ולהציע תיקונים.

גלי בן-אור: הממשלה פתוחה ונכונה לקבל.

אמנון כהן: סעיף 2, בבקשה.

דין ליבנה: בחוק הרשויות המקומיות (בחירות ראש הרשות וסגניו וכהונתם), התשל"ה-1975 – בסעיף 1, לפי ההגדרה "רשות מקומית" יבוא: "בית משפט לעניינים מנהליים" – כמשמעותו בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים.

דין ליבנה: "חוק בתי משפט לעניינים מנהליים" – חוק בתי משפט לעניינים מנהליים, התש"ס-2000.

דין ליבנה: בסעיף 21 – בסעיף קטן (ב), במקום "לערער על" יבוא "לעתור נגד" ובמקום "לפני בית המשפט" יבוא "לבית משפט לעניינים מנהליים".

דין ליבנה: בסעיף קטן (ג), במקום הסיפה החל במילים "תקופת הערעור" יבוא "המועד להגשת עתירה לפי סעיף קטן (ב).

דין ליבנה: ואם הוגשה עתירה – עם דחייתה".

איילת פישמן: גם בחוק הבחירה הישירה אנחנו מתקנים את אותם תיקונים שתיקנו בחוק הבחירות.

גלי בן-אור: למען הבהירות, אני אציין שהסעיף הוא סעיף המדבר על סמכות שיש לשר הפנים להעביר מכהונה מטעמי בריאות ראש רשות.

גלי בן-אור: זאת סמכות יוצאת דופן, שלא משתמשים בה באופן שגרתי.

גלי בן-אור: זה משהו מאוד נדיר.

גלי בן-אור: כיום ההסדר שקבוע שם, הוא שראש רשות שמחליטים לגביו החלטה כזו – להעבירו מתפקידו – יכול לערער על זה לבית המשפט המחוזי.

גלי בן-אור: כל דיני הבחירות וגם זו - כי זו החלטה שהמשמעות שלה היא בחירות - תעבור לבית משפט לעניינים מנהליים.

איילת פישמן: החוק קובע היום: "נוכח השר שמטעמי בריאות נבצר מראש רשות דרך קבע למלא את תפקידו, רשאי הוא להעבירו מכהונתו.

איילת פישמן: ראש הרשות רשאי לערער על החלטת השר לפני בית המשפט תוך 15 יום מהיום בו נמסרה לו החלטת השר".

איילת פישמן: אנחנו חושבים שגם בנושא הזה, נכון יותר שהעניין יידון בפני בית המשפט לעניינים מנהליים.

אמנון כהן: האם יש למישהו הערות?

אמנון כהן: תמשיך הלאה.

דין ליבנה: בפקודת העיריות – בסעיף 123א – בסעיף קטן (ג)(1), במקום "הגיש בקשה לבית משפט המוסמך לביטול ההודעה" יבוא "עתר לבית משפט לעניינים מנהליים".

דין ליבנה: בסעיף קטן (ה), במקום הסיפה החל במילים "ואולם אם הגיש בקשה" יבוא "ואולם אם עתר לביטול ההודעה לפי סעיף קטן (ג)(1), יושעה מחברותו במועצה עד להחלטת בית המשפט בעתירה".

דין ליבנה: בסעיף 125ב – בסעיף קטן (ב), במקום הסיפה החל במילים "רשאים לערער" יבוא "רשאים לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים".

דין ליבנה: בסעיף קטן (ג), במקום "ערעור כאמור יוגש" יבוא "עתירה כאמור תוגש" והסיפה החל במילים "והוא יידון בפני שופט יחיד" – תימחק.

איילת פישמן: יש פה שני סעיפים מפקודת העיריות, שאנחנו מציעים לתקן אותם.

איילת פישמן: זה לא נושא ליבה של בחירות, אבל זה חלק מהקונטקסט, ולכן מצאנו לנכון להכניס את זה לתיקון הזה.

איילת פישמן: סעיף 123א מדבר על מצב שבו ראש רשות מקומית או הממונה על המחוז מטעם משרד הפנים מודיעים לחבר מועצה כי הוא פסול לכהן מחמת הפסלויות שקבועות בפקודה.

איילת פישמן: חבר המועצה רשאי לפנות לבית משפט כנגד ההודעה הזו.

איילת פישמן: סעיף 125ב הוא סעיף של פרישה והתפלגות.

איילת פישמן: כמו שאנחנו יודעים, החוק מבחין בין פרישה שהיא אקט שנתפס כשלילי, לבין התפלגות שהיא מותרת.

איילת פישמן: פרישה יש לה כל מיני מחירים וסנקציות.

איילת פישמן: למשל, אדם שהוכרז כפורש מסיעתו לא יכול להיות ראש רשות או סגן ראש רשות.

איילת פישמן: הוא לא יכול להתמודד בבחירות הבאות מטעם סיעה של המועצה.

איילת פישמן: יש הליך, שבמסגרתו מוגשת בקשה לראש הרשות לקבוע כי אותו חבר מועצה פרש מסיעתו.

איילת פישמן: ראש הרשות קובע האם אכן היתה פרישה או לא, וכנגד אותה החלטה שוב אפשר ללכת לבית משפט.

איילת פישמן: לכן, חשבנו שאת שני הנושאים האלה, היות והם צופים פני בחירות, כדאי לכלול בחוק הזה.

אמנון כהן: לזה היה מענה בחקיקה הרגילה.

איילת פישמן: יש מענה, אבל המענה הוא בבית המשפט המחוזי, ואנחנו מבקשים שזה יהיה בבית משפט לעניינים מנהליים.

איילת פישמן: אין פה חידושים והפתעות.

אמנון כהן: האם יש לך מה להגיד, ידידי.

אבנר בן גרא: לא, זה בסדר.

אבנר בן גרא: אני חושב שזה בסדר.

אבנר בן גרא: זה לא מעודד פרישה מרצון.

אמנון כהן: זו לא כוונתנו.

אמנון כהן: צריכה להיות אפשרות, שאם מישהו רוצה לפרוש כי הוא לא הסתדר עם ראש העיר, יהיה לו מסלול לצאת.

אמנון כהן: או פרישה, או עזיבה, או שיפרישו אותו.

אמנון כהן: סעיף 4, בבקשה.

דין ליבנה: בפקודת המועצות המקומיות – בסעיף 2(ב)(1), אחרי "ערעורים" יבוא "עתירות".

דין ליבנה: בסעיף 8 – בסעיף קטן (א), במקום הסיפה החל במילים "בין שוועדת הבחירות" יבוא "ניתן לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים נגד החלטת ועדת הבחירות בערר כאמור.

דין ליבנה: החלטת בית המשפט בעתירה לפי סעיף קטן זה תהיה סופית".

דין ליבנה: סעיף קטן (ב) – בטל סעיף 9 – בטל התוספת הראשונה – בטלה.

גלעד ארדן: ההערה שלנו מתייחסת לביטול התוספת הראשונה, מה שמופיע פה בפסקה 4.

גלעד ארדן: זה מתקשר לסעיף 8 לפקודה.

גלעד ארדן: התוספת הראשונה קובעת כל מיני הוראות לעניין העתירה לבית המשפט לעניינים מנהליים.

גלעד ארדן: היום זה ערעור למחוזי.

גלעד ארדן: בין היתר, את לוח הזמנים שהוא מאוד חשוב בענייני בחירות.

גלעד ארדן: לוח הזמנים יהיה מצומצם ומוגדר.

גלעד ארדן: ברגע שמוחקים את התוספת הראשונה אין בחקיקה הראשית הוראות לעניין המועדים האלה, בניגוד למה שקבוע לגבי שאר הרשויות המקומיות.

גלעד ארדן: לכן, אנחנו הצענו להוסיף בסעיף 8 הוראות שיקבעו תוך כמה זמן אפשר להגיש את העתירה ותוך כמה זמן בית המשפט צריך לתת תשובה.

אמנון כהן: כמה זמן?

גלעד ארדן: אני מציע שהם יציעו.

גלי בן-אור: אותם לוחות זמנים שקבועים היום בתוספת, שזה 10 ימים להגשת ההליך ו-10 ימים לקבלת החלטה על ידי בית משפט.

אמנון כהן: הרבה זמן.

גלי בן-אור: זה הכל בנסיבות העניין.

איילת פישמן: זה לא נורא המון בהקשר הזה.

אמנון כהן: למה לא לכתוב: עד 10 ימים?

גלעד ארדן: זה "עד".

איילת פישמן: זה תמיד "לא יאוחר מ".

אמנון כהן: האם זה מקובל על כולם?

אמנון כהן: נציגי השלטון המקומי, האם אתם חושבים שזה מספיק זמן?

אמנון כהן: אני חושב, שאנחנו צריכים להגביל אותם ל-48 שעות.

איילת פישמן: זה המצב הקיים היום, ואנחנו פשוט נכתוב את זה בצורה אחרת.

אמנון כהן: בוא נגביל אותם.

אמנון כהן: למה ניתן להם כל כך הרבה זמן?

אמנון כהן: 10 ימים זה הרבה זמן.

אבנר בן גרא: הם לא מכירים בזה שאנחנו במתח בזמן הזה.

אמנון כהן: אתה במתח גדול.

פיני קבלו: ראש רשות, חוץ מבחירות, גם מנהל את ענייני עירו.

אמנון כהן: זה לא הוא.

אמנון כהן: אני מדבר על כך שבית משפט יתחיל לקבל החלטות מהר ולא תוך 10 ימים.

אמנון כהן: שראש עיר או מתמודד יידע בדיוק מה קורה איתו.

אמנון כהן: למה שיחכה 10 ימים ולא יישן 10 לילות?

פיני קבלו: לכמה אתה רוצה לקצר?

אמנון כהן: לכמה שפחות.

דין ליבנה: זה המועד הקיים היום.

אמנון כהן: אז מה?

אמנון כהן: אנחנו בית מחוקקים.

אמנון כהן: אנחנו משנים היום.

איילת פישמן: אפשר 7 פלוס 7, מבחינתי.

אבנר בן גרא: 7 פלוס 7 זה יפה מאוד.

אמנון כהן: 3 ועוד 3, זה עוד יותר טוב.

איילת פישמן: זה כבר מעט מדיי, לטעמי.

אמנון כהן: האם עם 7 פלוס 7 אפשר לחיות?

אמנון כהן: שינינו.

אמנון כהן: מהם הסעיפים הבטלים?

אמנון כהן: סעיף (ב) וסעיף 9?

אמנון כהן: את כל החוקים ביטלתם.

אמנון כהן: תלמידים, איך נהניתם מהעבודה המעמיקה של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת?

תלמיד: נהנינו מאוד.

תלמיד: זה חשוב שתתנו יותר אפשרות לאנשים למצות את ההליך המשפטי עד תומו, כי לא יכול לקרות מצב שמישהו לא יוכל לרוץ לבחירות כהלכה ותימנע ממנו הזכות להיבחר.

אמנון כהן: היו"ר כיוון לדעת גדולים – לדעת התלמידים.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: תודה רבה לכם.

אמנון כהן: המשך הצלחה בלימודים.

תלמידה: רציתי לשאול האם אתם יכולים להציג את עצמכם, כדי שנדע מי יושב עכשיו בוועדה.

אמנון כהן: אני יו"ר הוועדה מסיעת ש"ס, חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: אני עבדכם הנאמן.

אמנון כהן: אני באתי לשרת את הציבור, ולכן אני הכי פחות חשוב.

אמנון כהן: לידי מנהלת הוועדה, שתחת ידיה עברו המון חוקים שהיא הכינה ליושבי ראש הוועדה המון שנים.

אמנון כהן: לידה מזכירה בכירה ולידה רשמת פרוטוקולים.

אמנון כהן: לידי יועץ משפטי של הוועדה.

אמנון כהן: לכל נושא יש יועץ משפטי.

אמנון כהן: בלי אנשים כאלה מוכשרים קשה ליושבי ראש ועדה לקבל החלטות.

אמנון כהן: בדרך כלל יושבים פה עוד חברי כנסת, אבל חברי כנסת לפעמים חברים ב-4-6 ועדות, והם רצים בין דיון לדיון.

אמנון כהן: חבר כנסת נכנס קודם, ראה אותי וסמך עליי שאני אעשה את העבודה.

אמנון כהן: יושבים פה נציגי משרד המשפטים, נציגי משרד הפנים, נציגי המרכז לשלטון המקומי.

אמנון כהן: כל דיון, לפי הנושא, מוזמנים נציגים.

אמנון כהן: הדלת פתוחה בפניכם.

אמנון כהן: מתי שתרצו תבואו ותהיו אורחים שלנו.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: אתם דור העתיד של עם ישראל.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בעשייה.

אמנון כהן: האם לא ביטלנו איזשהו חוק חשוב תוך כדי עבודה?

דין ליבנה: לא ביטלנו שום חוק חשוב.

דין ליבנה: סעיף קטן 8(ב), סעיף (9) לפקודה והתוספת הראשונה מדברים על סדרי הדין אם ילכו לבית משפט מחוזי, שכאמור אנחנו מחליפים בעתירה לבית משפט לעניינים מנהליים שנדון לפי חוק בתי משפט מנהליים והתקנות שלו.

דין ליבנה: סעיף 8(ב) ו-(9) ערעור על תוצאות הבחירות וערעור לבית משפט מחוזי יהיו סופיים.

דין ליבנה: אנחנו פשוט מכניסים את זה לנוסח הסעיף החדש.

אמנון כהן: נציג השלטון המקומי, האם אתה יכול לחיות עם זה?

פיני קבלו: כן.

אמנון כהן: נמשיך הלאה.

דין ליבנה: בחוק המועצות האזוריות (בחירת ראש המועצה), התשמ"ח-1988, בסעיף 6ג – בסעיף קטן (ב), במקום "לערער על" יבוא "לעתור נגד" ובמקום "לפני בית המשפט המחוזי" יובא "לבית משפט לעניינים מנהליים".

דין ליבנה: בסעיף קטן (ג), במקום הסיפה החל במילים "תקופת הערעור" יבוא "המועד להגשת עתירה לפי סעיף קטן (ב), ואם הוגשה עתירה – עם דחייתה".

איילת פישמן: כאן שוב מדובר על סעיף שעניינו על העברה מכהונה מטעמי בריאות.

איילת פישמן: כמו שעשינו בחוק הבחירה הישירה אנחנו עושים גם פה.

אמנון כהן: לא משנים את הרישה.

איילת פישמן: ממש לא.

איילת פישמן: רק טכניקה.

אמנון כהן: נציג שלטון מקומי, אתה בסדר?

פיני קבלו: הוא נציג מועצות אזוריות.

אבנר בן גרא: לפי איילת, אני לא יודע מה אני עדיין.

אמנון כהן: נעבור לסעיף 6.

דין ליבנה: בחוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות), התשנ"ד-1994, אחרי סעיף 4ג יבוא: עתירה בעניין בחירות 4ד.

דין ליבנה: מי שרואה את עצמו נפגע במישרין מהחלטה בעייני בחירות שניתנה על ידי מנהל הבחירות לפי חוק זה, לפי פקודת המועצות המקומיות או לפי צו מכוח סעיף 2 לפקודת המועצות המקומיות, ואשר לא נקבעו בחיקוק הוראות בדבר עתירה נגדה, וכן כל חבר מועצה וכל חבר ועדת בחירות של מועצה, רשאים לעתור לבית משפט לעניינים מנהליים נגד החלטה כאמור, אין בהגשת עתירה לפי סעיף קטן זה כדי לעכב את ביצוע ההחלטה שנגדה הוגשה העתירה.

דין ליבנה: עתירה כאמור בסעיף קטן (א) תוגש בתוך 7 ימים מיום מתן ההחלטה שנגדה הוגשה העתירה או מיום הבחירות, לפי המוקדם מביניהם.

דין ליבנה: מנהל הבחירות וכל צד הנוגע בדבר יהיו משיבים בעתירה.

דין ליבנה: בית המשפט לעניינים מנהליים ייתן את החלטתו בעתירה לפי סעיף זה בהקדם האפשרי, בהתחשב בנסיבות העניין, ולא יאוחר מ-7 ימים ממועד הגשת העתירה, והחלטתו תהיה סופית".

איילת פישמן: מדובר על סעיף סל, כפי שקבענו בחוק הבחירות, גם בעולם המועצות האזוריות.

אמנון כהן: התאריכים של הבחירות יישארו באותם מועדים?

איילת פישמן: אנחנו נחכה ונראה.

איילת פישמן: רוב הוראות הבחירות במועצות אזוריות נמצאות בצו ולא נמצאות בחוק, אבל את ההוראה הזו חשבנו כן למקם בחקיקה ראשית.

אמנון כהן: במקום צו, אתם מכניסים את זה לחקיקה.

גלי בן-אור: זה לא במקום.

גלי בן-אור: כל דיני הבחירות של המועצות האזוריות הם בצו מכוח הפקודה.

אמנון כהן: אולי עדיף שהם יישארו שם, כי אפשר לשנות את הצו.

גלעד ארדן: לא כדאי.

אמנון כהן: האם לא כדאי שזה יהיה גמיש יותר, או שעדיף שזה יהיה במסלול?

גלעד ארדן: עדיף שיהיה בחקיקה ראשית.

אמנון כהן: שלא כל שר שיבוא ישנה.

אמנון כהן: אתם מורידים את כל הסמכויות לשרים.

גלעד ארדן: יש בעיה מאוד גדולה בכך שזכויות שהוכרו כזכויות יסוד, כמו הזכות להיבחר והזכות לבחור, בכל מה שקשור למועצות אזוריות, נקבעות בצו ולא בחקיקה ראשית.

גלעד ארדן: אלה זכויות יסוד, שהשר יכול לשנות אותן כל יום.

אמנון כהן: בשלטון המקומי זה בחוק.

גלעד ארדן: רק לגבי מועצות אזוריות.

אמנון כהן: למה החריגו אותן?

גלעד ארדן: מסיבות היסטוריות.

אמנון כהן: תמיד הן נשארות אליתות כאלה.

אמנון כהן: גם כדי להגיד: אני קצת מובדל.

אמנון כהן: אני לא רוצה להיות כמו שלטון מקומי.

אמנון כהן: אני אזורי.

אמנון כהן: בדיון הקודם היה חוק אחר של בחירות למועצות אזוריות ומועצות מקומיות – לאחד אותן.

אמנון כהן: אני אמרתי: נלך קצת יותר קדימה ונאחד אותן עם השלטון המקומי בכלל.

אמנון כהן: מה אתה אומר?

פיני קבלו: אני בעד.

אמנון כהן: הגיע הזמן.

אמנון כהן: זו מדינה צעירה אמנם.

פיני קבלו: עוד בתקופה שהייתי ראש עיריית בית שאן דיברתי עם המועצה האזורית, לאחד את המועצה האזורית בקעת בית שאן.

פיני קבלו: היום כל הבית שאנים הולכים וגרים בקיבוצים, ואפשר להפוך את כולם לעיר אחת.

פיני קבלו: לדעתי, תוך 10 שנים זה מה שיקרה.

אמנון כהן: בעזרת השם.

אמנון כהן: ראיתם?

אמנון כהן: יש פה תמיכה של שלטון מקומי.

אמנון כהן: אין לכם בעיה.

איילת פישמן: זה קצת יותר מורכב מזה.

אמנון כהן: אנחנו נותנים לכם שבועיים להתבשל, להכין, לערבב, לעשות כל מה שצריך.

אמנון כהן: האם יש עוד הערות?

אמנון כהן: פה עובדים קשה בוועדה הזו.

אמנון כהן: אנחנו יעילים לעילא ולעילא.

אמנון כהן: כייף לעבוד איתכם, משרדי הממשלה.

אמנון כהן: אתם מקבלים את כל הבקשות שלנו לטובת העניין.

אמנון כהן: אנחנו מעמידים להצבעה את הצעת החוק.

אמנון כהן: מי בעד הצעת החוק.

אמנון כהן: בעד – 1

אמנון כהן: נמנעים – אין

אמנון כהן: הצעת החוק עברה פה אחד.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.