ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 610, 2012-01-09 11:10

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום שני, י"ד בטבת, ה-9 בינואר 2012 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 135) (מימון פעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון), התשע"ב-2011.

חיים כץ: כמו שכולנו יודעים, הצעת החוק הזאת מתגלגלת מזה תשע שנים.

חיים כץ: היא באה כהצעה ראשונית ב-2003 עד 2007, אחר כך עד 2008, אחר כך עד 2009, אחר כך עד 2011 ועכשיו מבקשים עד 2014.

חיים כץ: אני מקבל בשמחה את בקשתכם אבל למה אתם לא עושים את זה קבוע?

חיים כץ: למה צריך כל שנה או שנתיים או שלוש שנים ולבזבז את זמנכם ואת זמננו שהוא פחות חשוב מזמנכם?

חיים כץ: אני חושב שזה צריך להיות קבוע או בכלל לא.

חיים כץ: אם אתם חושבים שלא צריך, אז לא צריך.

חיים כץ: אם צריך, זה צריך להיות קבוע.

ברנדה מורגנשטיין: שמי ברנדה מורגנשטיין, אני מנהלת האגף לפיתוח שירותים, אגף הקרנות של המוסד לביטוח לאומי שמאגד בתוכו מספר קרנות שחברי הוועדה מכירים, קרנות לאוכלוסיות בסיכון, לנכים, לקשישים מוגבלים, תחומי רווחה רבים וגם ילדים ובני נוער בסיכון.

ברנדה מורגנשטיין: כפי שאתה אמרת, ואני מודה לך על ההערה, החוק הזה עבר ומאז הפעלתו - אני רוצה לתת לכם נתון אחד חשוב ואנחנו גם חילקנו לכם חומר שאפשר לקחת הביתה - מאז ייסדנו את הקרן, אנחנו מימנו 188 פרויקטים שאלה פרויקטים של פיתוח.

חיים כץ: את לא עונה לשאלתי.

ברנדה מורגנשטיין: אני עונה.

חיים כץ: אתם עושים דברים חשובים.

ברנדה מורגנשטיין: אני רוצה לומר כמה הם חשובים כי הכסף הזה של שמונים מיליון שקלים ממנף עוד שישים אחוזים נוספים.

ברנדה מורגנשטיין: זאת אומרת, פרויקטים בסדר גודל של כמעט מאתיים מיליון שקלים לטובת ילדים ובני נוער בסיכון.

דורלי לבנסארט: 300 מיליון שקלים.

ברנדה מורגנשטיין: צודקת.

ברנדה מורגנשטיין: כמעט 300 מיליון שקלים לילדים ובני נוער בסיכון.

ברנדה מורגנשטיין: כל שנה אנחנו מגישים לוועדה הזאת בקשה להאריך את הקרן כי אנחנו לא מקבלים את הסכמת האוצר לעשות את הקרן הזאת כקרן קבועה כמו יתר הקרנות במוסד לביטוח לאומי ואני רוצה להדגיש את זה.

ברנדה מורגנשטיין: כל הקרנות האחרות בהן אנחנו עושים עבודה מאוד חשובה לפיתוח שירותים לאוכלוסיות בסיכון, אלה הן קרנות קבועות בחוק.

ברנדה מורגנשטיין: אנחנו יכולים לעבוד בצורה מסודרת על ידי כך שמודיעים לציבור לגבי התכנים שאנחנו מפתחים ומקבלים בקשות.

ברנדה מורגנשטיין: בקרן הזאת אנחנו כל שנה חייבים להתחיל מחדש לעבוד ולחכות לחידוש.

ברנדה מורגנשטיין: עובדה שכן מחדשים את החוק ואני מסכימה אתך שזה היה עדיף יותר לקבוע את החוק הזה כהוראת קבע.

ברנדה מורגנשטיין: אנחנו לא הגשנו את זה כהוראת קבע כי לא קיבלנו את אישור האוצר לכך.

חיים כץ: תכף הם יפתיעו אתכם.

ברנדה מורגנשטיין: אני רוצה להדגיש ולומר שהחוק הזה והקרן לא רק מפתחת שירותים יחידניים אלא יש שירותים ארציים רוחביים שהם לב ליבה של העשייה החברתית של מדינת ישראל.

ברנדה מורגנשטיין: למשל, אנחנו הקמנו יחד עם משרד הרווחה ויחד עם קרן רש"י מרכזי סיוע לילדים שהם קורבנות פגיעה מינית ברחבי הארץ בתקציב מאוד גדול.

ברנדה מורגנשטיין: זה פרויקט שלא צריך להסביר את החשיבות שלו במדינת ישראל.

ברנדה מורגנשטיין: אנחנו עובדים עם ילדים שנשרו מבתי הספר ומכינים אותם לעבודה ושינוי מבחינת מסוגלות תעסוקתית.

ברנדה מורגנשטיין: אנחנו עובדים עם האוכלוסייה הקשה ביותר שלולא השירותים שאנחנו מפתחים, לא היו מגיעים לאן שהם מגיעים.

ברנדה מורגנשטיין: כמובן זה עניין של השקעה לאורך זמן.

חיים כץ: בסדר, הקשבנו לך בקשב רב.

חיים כץ: אכן, אתם עושים דברים חשובים, מועילים ונחוצים וחבל שהם נחוצים.

חיים כץ: יסביר לנו נציג משרד האוצר למה צריך לבזבז את זמן האנשים במקום להתייעל.

חיים כץ: אם החוק הזה כבר נמשך תשע שנים ועכשיו יוארך עד 12 שנים, למה לא לעשות אותו כחוק קבוע?

גיא הרמתי: גיא הרמתי, משרד האוצר.

גיא הרמתי: אנחנו חושבים שבהתאם להחלטת הממשלה לדוח ועדת שמידט בנושא ילדים ונוער בסיכון כאשר הוחלט להקצות 155 מיליון שקלים לילדים ונוער בסיכון דרך משרד הרווחה שמתקצב, אפילו אם זה בשיתופי פעולה עם משרד הבריאות ומשרד החינוך, אבל מי שמתקצב ומי שמתכנן, זה משרד הרווחה ואנחנו חושבים שכל הפעילות למען אותם ילדים צריכה להישאר דרך משרד הרווחה.

גיא הרמתי: הפיכה של הקרן הזאת להוראה של קבע, את המקצה 155 מיליון שקלים קבוע דרך מתכנן אחד, משרד הרווחה, ועוד 15 מיליון שקלים דרך ביטוח לאומי.

גיא הרמתי: אנחנו חושבים שזה דווקא לא יעיל.

חיים כץ: למה אישרתם שלוש שנים?

גיא הרמתי: כי זה בין לבטל לבין להשאיר את זה זמני.

חיים כץ: אז למה לא אישרתם שנה?

חיים כץ: למה אמרתם שלוש שנים?

גיא הרמתי: כי בביטוח לאומי רצו קבוע ואנחנו לא יכולים לכפות את דעתנו עד הסוף.

חיים כץ: למה אתם לא יכולים?

חיים כץ: כל יום אני לומד.

חיים כץ: אני חשבתי שאתם כופים את דעתכם עד הסוף.

גיא הרמתי: ביטוח לאומי רצה הוראת קבע ואנחנו מתנגדים לכך.

גיא הרמתי: המקסימום שאנחנו היינו מוכנים לתת, זה שלוש שנים הוראת שעה במקום לשנה אחת.

חיים כץ: מה יקרה אם אני אבטל את זה בכלל?

חיים כץ: אתה תשמח לכך?

חיים כץ: אני אומר אתה ואני לא מתכוון אליך, אבל אתה זה שיושב כאן.

חיים כץ: אתה תשמח אם נזרוק את הילדים האלה לרחוב?

גיא הרמתי: לא, אני לא אשמח, אבל אני חושב שאלה לא יכולות להיות פעולות נקודתיות.

גיא הרמתי: אני חושב שמערכתית הכול צריך להיות מוקצה דרך גורם אחד ולא דרך פעולות נקודתיות.

גיא הרמתי: אתה אומר לי שאתה תבטל עכשיו 15 מיליון שקלים פעולה נקודתית, אבל צריך להמשיך את זה הלאה.

גיא הרמתי: זה צריך להיות כמערך, זה צריך להיות מתוכנן.

גיא הרמתי: למה לסטות מוועדת שמידט?

חיים כץ: אני אגיד לך למה לסטות.

חיים כץ: כל הוועדות המקצועיות האלה הן ועדות מטעם.

חיים כץ: קודם אומרים להן מה לעשות ואחר כך מסמנים סביב זה עיגול.

חיים כץ: אלה ועדות מטעם ובדרך כלל אותם אנשים גם יושבים בתוך הוועדות, הם מקצועיים ומקבלים משכורת.

חיים כץ: לנו הוועדות האלה לא בגדר תורה מסיני.

חיים כץ: הן ממליצות את ההמלצות שלהן ואנחנו כאן כדי לחוקק.

חיים כץ: אם אתה רוצה לבטל את זה, בוא נבטל את זה.

חיים כץ: אם אתה חושב שבמדינת ישראל לא צריך את הכסף הזה ולא צריך לעזור לילדים בסיכון, בוא נבטל.

חיים כץ: אתה מוסמך לאשר שינוי להוראה קבועה או אתה צריך לבקש אישור?

גיא הרמתי: לא מוסמך.

חיזקיה ישראל: חזקיה ישראל, אני יושב ראש הקרן לילדים בסיכון מטעם מועצת המוסד לביטוח לאומי.

חיזקיה ישראל: הנושא הזה עלה כאן גם לפני שנתיים כאשר הביאו הוראה.

חיזקיה ישראל: ביקשתי הוראת קבע כדי לאפשר לקרן לבנות תוכניות ארוכות טווח ולא לחיות מהיד אל הפה.

חיזקיה ישראל: לפני שנתיים כבוד היושב ראש הצליח להעלות את התקופה משנה לשנתיים.

חיזקיה ישראל: כרגע אנחנו ביקשנו שזאת תהיה הוראה קבועה, כפי שאמור לגבי קרנות אחרות במוסד לביטוח לאומי.

חיים כץ: הצלחנו להביא את זה לשלוש שנים.

חיזקיה ישראל: אני חושב שזה צריך להיות קבוע ולא ארעי כדי שאפשר יהיה לתכנן קדימה ולראות את האופק.

חיזקיה ישראל: לגבי טענות משרד האוצר ביחס לוועדת שמידט.

חיזקיה ישראל: אני מכיר את הטענות האלה והן עלו גם בעבר.

חיזקיה ישראל: עובדה שממשלת ישראל לא קיבלה את דעת האוצר והחליטה להקים את הקרן הזאת.

חיזקיה ישראל: זה היה בשיתוף פעולה של משרד האוצר, ביטוח לאומי ומשרד ראש הממשלה.

חיזקיה ישראל: הייתי מעורב בתיקון הזה.

חיזקיה ישראל: אופי הפעילות של הקרן איננו בדיוק אופי הפעילות של משרד הרווחה.

חיזקיה ישראל: אני מכיר את ועדת שמידט ומכיר את התקציבים שם.

חיזקיה ישראל: אנחנו עושים מיזמים נקודתיים במקומות שונים ביחד עם הקהילה.

חיזקיה ישראל: ברגע שהמיזמים האלה תופסים, כעבור שנתיים-שלוש משרד הרווחה רואה שהדברים האלה מתממשים ואז הוא יכול למסד את זה.

חיזקיה ישראל: בשיטה שמציין חברי מהאוצר, הדבר הזה לא אפשרי.

חיזקיה ישראל: לכן גם ממשלת ישראל דאז החליטה להקים את הקרן הזאת ואני חושב שצריך להפוך אותה להוראת קבע.

חיזקיה ישראל: ברור שבמשוואה של להפיל או לא להפיל, לא הייתי רוצה להפיל את הקרן כי היא עושה דברים חשובים אבל אני לא מבין את ההערות ואת הטענה של האוצר.

חיים כץ: אנחנו נאשר את זה לשלוש שנים ואני מקווה שהיועצת המשפטית תכתוב לי הצעת חוק.

חיים כץ: היא תכתוב אותה היום ונניח אותה היום ונבקש לאשר את זה באופן קבוע.

חיים כץ: נעבור להקראה.

עמית קנובלר: אני רק אעיר כי זה לא ברור מהנוסח.

עמית קנובלר: הסכום של 15 מיליון שקלים מוצמד למדד המחירים לצרכן.

עמית קנובלר: הובהר לי על ידי הלשכה המשפטית של הביטוח הלאומי.

עמית קנובלר: לא היה ברור להם כמה זה היום.

ברנדה מורגנשטיין: היום זה בערך 18.1 מיליון שקלים מעודכן לתקציב החדש.

עמית קנובלר: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 135) (מימון פעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון), התשע"ב-2012.

עמית קנובלר: 1.

עמית קנובלר: תיקון סעיף 74א בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב) התשנ"ה-1995, בסעיף 74א(ה), במקום "2011" יבוא "2014".

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: בעד אישור הצעת החוק – פה אחד הצעת החוק אושרה תודה רבה.

חיים כץ: הצעת החוק אושרה ואנחנו נמשיך לנסות לשפר ולקבע את הנושא.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.