ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 531, 2012-01-09 11:00

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם.

אלכס מילר: אנחנו ממשיכים בסדר היום.

אלכס מילר: אנחנו בתאריך 9 בינואר 2012, י"ד בטבת תשע"ב, הנושא – הצעה לסדר היום, דיון מהיר, נזיפה של משרד החינוך למנהל בית ספר ערערה שלקח את תלמידיו למצעד זכויות האדם של חבר הכנסת ברכה.

אלכס מילר: לחצי משרד החינוך על בית ספר ערערה עקב השתתפות תלמידים במצעד זכויות אדם של חברת הכנסת זועבי, השתתפות בית ספר ערערה במצעד זכויות האדם של חבר הכנסת דנון ונזיפה של משרד החינוך למנהל בית הספר ערערה שלקח את תלמידיו למצעד זכויות האדם של חבר הכנסת מג'אדלה.

אלכס מילר: פרוטוקול מספר 531.

אלכס מילר: רבותי, אנחנו נפתח.

אלכס מילר: אז אנחנו נעשה את זה מצד שמאל.

דני דנון: אולי אדוני הצעה לסדר שנשמע את משרד החינוך קודם, לפני שנשמע את חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: לפי סדר המציעים.

אלכס מילר: לא, צריך להציג את זה בהתאם לתקנון.

אלכס מילר: אין בעיה, בבקשה, אז חבר הכנסת ברכה, אחריו זועבי וגאלב.

מוחמד ברכה: אדוני יושב הראש, רבותי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

מוחמד ברכה: ההצעה לדיון מהיר בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת באה בעקבות הידיעה שהתפרסמה נדמה לי בעיתון "הארץ" בהתחלה אודות שימוע ונזיפה שנערכה למנהל בית ספר תיכון בערערה, לאחר ההשתתפות של תלמידי בית הספר במצעד לזכויות אדם.

מוחמד ברכה: הדברים הם בבחינת כרוניקה של תאריכים, ב-10 בדצמבר התקיים המצעד לזכויות האדם בתל אביב וזה לא היה יום לימודים בבית הספר והייתה יוזמה מקומית של בית הספר, של התלמידים בעיקר, אבל שזכתה, אני מניח וככה צריך להיות, לעידוד של מורים ומחנכים להשתתף במצעד.

מוחמד ברכה: ואכן השתתפו על חשבון זמנם הפרטי ולא על חשבון הלימודים, על אף שהייתי רואה את זה בחיוב רב, אם במהלך הלימודים הפורמאליים היו משלבים גם מעורבות כזו.

מוחמד ברכה: וב-13 בדצמבר, אדוני יושב הראש, התקבל מכתב ממשרד החינוך אצל מנהל בית הספר, שבו הוא נקרא לשימוע בעקבות ההשתתפות הזו.

מוחמד ברכה: אני חושב שהדבר הזה הוא בלתי תקין לחלוטין.

מוחמד ברכה: משרד החינוך שוקד ודואג, לפחות בדיבורים, על כך שיש מקום לייצר מעורבות חברתית אצל התלמידים וכשהדברים נעשים, אז זה מחייב שימועים ונזיפות.

מוחמד ברכה: זה דבר לדעתי שאין לו שום מקום במערכת, ההיפך.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום לעודד תלמידים למעורבות, במיוחד על בסיס של תפיסה וערכים אוניברסאליים, שזה זכויות אדם וזה לא יכול להיות סקטוריאלי ולא יכול להיות כיתתי ולא יכול להיות מצומצם.

מוחמד ברכה: זה הדבר הכי נשגב שאפשר להתחבר אליו ושיכולים להתחבר אליו תלמידים בשלב של עיצוב זהותם ואישיותם.

מוחמד ברכה: ולכן אני פשוט רואה בתמיהה רבה את עצם הזמנת, את עצם השימוע והנזיפה ולהיפך, אני חושב שיש מקום לברך את בית הספר, את מנהלו, את מוריו, את תלמידיו על היוזמה, ואני מבקש, לאחר שנשמע כמובן את ההסברים של משרד החינוך, אם אכן הדבר נעשה כפי שזה פורסם ---

דני דנון: אולי ניתן בונוס לבית הספר.

דני דנון: אפשר לתת לו בונוס.

מוחמד ברכה: לא, לא, אתה לא מקשיב, אני אומר מעבר לזה.

מוחמד ברכה: ואם יתברר שהדברים הם נכונים וכמובן אחרי שנשמע את משרד החינוך, אני חושב שמשרד החינוך צריך לפרסם התנצלות לתלמידים ולבית הספר ולמנהל ולמורים, ולהיפך – לציין לשבח את בית הספר על היוזמה.

מוחמד ברכה: מי שמפריעים לו זכויות אדם והשתתפות במצעד של זכויות אדם, משהו לקוי בסולם הערכים שלו, משהו לקוי בשיקוליו, משהו לקוי בהתנהלותו.

מוחמד ברכה: אני יכול לצפות לדבר כזה מאנשים עם אג'נדה פוליטית.

מוחמד ברכה: חברי כנסת למשל זה שיושב לשמאלי.

מוחמד ברכה: אבל אני לא יכול להבין שהדבר הזה יכול להיכנס לשיקולים של משרד החינוך בשום פנים ואופן.

מוחמד ברכה: ועל כן אני חושב שוועדת החינוך צריכה לעמוד על העניין, כמובן אחרי שנשמע את ההסברים ואת העמדה של משרד החינוך.

מוחמד ברכה: אבל שני מרכיבים אני מבקש - לעודד ולברך את בית הספר ושיתנצלו, אם אכן הדברים קרו כפי שפורסם.

מוחמד ברכה: תודה רבה אדוני.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: בבקשה.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: אני גם מברכת את הנוכחים.

חנין זועבי: אני חושבת קודם כל לפרטים, שני פרטים למקרה הזה ואחר כך לתופעה, מה עומד מאחורי המקרה הזה.

חנין זועבי: העסיקו את בית הספר למשך שבועיים-שלושה שבועות בבירורים, גם אם בירורים טלפונים.

חנין זועבי: פתאום, אחרי הפרסום ב"הארץ" – אני חושבת הבירורים הופסקו, מסע הטלפונים לבית הספר הופסק.

חנין זועבי: קודם כל התקשרו לבית הספר, כנראה למישהו, מישהו לא היה מרוצה מהתשובה, מהמענה של בית הספר, אז הם המשיכו בבירורים עד לפרסום ב"הארץ".

חנין זועבי: קודם כל אני גם מצטרפת, מברכת ומעודדת את המנהל ואת כל בתי הספר, לא רק להשתתף בהפגנות למען זכויות אדם, אלא כי אנחנו חושבים ומאמינים שהערכים הם הבסיס לחינוך.

חנין זועבי: אין חינוך בלי חינוך לערכים.

דני דנון: אולי אפשר לעשות גם ...

דני דנון: בשביל התלמידים ...

חנין זועבי: אין חינוך בלי חינוך לשוויון.

חנין זועבי: אין חינוך בלי חינוך לחירות, לשוויון ולדמוקרטיה.

חנין זועבי: יש אנשים שלא מאמינים בערכים, הם גם כן יושבים סביב לשולחן הזה.

חנין זועבי: מסביב לשולחן הזה אכן יש חברי כנסת שלא מאמינים בשוויון.

חנין זועבי: יש חברי כנסת שלא מאמינים בערכים.

חנין זועבי: אנחנו כן מאמינים בערכים, בבסיסם הערך של שוויון וחירות, וזה הבסיס של התהליך החינוכי בבתי הספר.

חנין זועבי: אבל מה עומד מאחורי המסע הזה, האם זה מקרה חריג או האם זו מדיניות?

חנין זועבי: זו השאלה שאנחנו צריכים גם כן לשאול.

חנין זועבי: האם מישהו מעוניין במסע של הפחדה למנהלי בתי הספר הערביים.

חנין זועבי: האם מישהו במשרד החינוך מעוניין במסע של הסתה נגד המנהלים ונגד המורים.

חנין זועבי: האם המטרות של החינוך הערבי עצמן מתקיימות.

חנין זועבי: למשל להכיר את השפה, התרבות, ההיסטוריה של הערבים – האם זה מתקיים בתוך בתי הספר?

חנין זועבי: או האם יש מי שגם כן עוקב אחרי הפעילות בתוך בתי הספר, מה מלמד המנהל, מה מלמדים המורים.

חנין זועבי: האם אפשר, האם כן ללמד, ואני פה לא רק מדברת על המקרה הזה, אבל אני גם כן רוצה להרחיב.

חנין זועבי: ואנחנו צריכים דווקא לעשות שימוע למשרד החינוך.

חנין זועבי: שתי קבוצות של מורים יהודיים, ששלחו מכתבים למשרד החינוך על אווירה גזענית בתוך בתי ספר היהודים, שגם בתי הספר הם הרי חלק מהחברה עצמה.

חנין זועבי: החברה בישראל הולכת לצד הימני של המפה הפוליטית.

חנין זועבי: הממדים, ערכים של גזענות, של אי השוויון הם ערכים שעכשיו הם בבסיס, במרכז התרבות הפוליטית בחברה ומשרד החינוך צריך גם כן לקחת חלק בתרבות הפוליטית שנמצאת מחוץ לבתי הספר.

חנין זועבי: במקום שמשרד החינוך ---

דני דנון: ואת ....

חנין זועבי: אני עכשיו מציגה, אני לא מעוניינת בדו שיח איתך.

חנין זועבי: אני לא מעוניינת.

חנין זועבי: אני מבקש מיושב ראש הוועדה שישתיק אותך גם.

אלכס מילר: חבר הכנסת דנון, אתה מדבר אחריה.

אלכס מילר: אנא לשמור ברשותך על תרבות הדיון.

חנין זועבי: תדבר מה שאתה רוצה.

חנין זועבי: לא מעניין אותי מה שאתה אומר, אני גם לא רוצה לענות לך.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת דנון, בבקשה.

חנין זועבי: אני חושבת לא רק לדון במקרה הזה.

חנין זועבי: אני חושבת שיש מקום, גם אם לא בדיון הזה, ונכון, אולי הדיון הזה אנחנו נתמקד בשימוע ובבירורים המיותרים שנעשו לבית הספר, ומה הרושם?

חנין זועבי: הרושם שבתי הספר, מה הרושם שלוקחים אותו הסטודנטים?

חנין זועבי: התלמידים?

חנין זועבי: המנהלים?

חנין זועבי: המורים?

חנין זועבי: שיותר טוב וזה יותר בטוח לא להשתתף בהפגנות ולא לעשות כלום.

חנין זועבי: יותר טוב להיצמד לפיזיקה ולנושאים הפורמאליים ולשכוח גם כן מהערכים, לשכוח ---

דני דנון: בלי הפוליטיקה, בלי ההסתה, נכון.

חנין זועבי: לא, פוליטיקה זה לא ערכים.

אלכס מילר: חבר הכנסת דנון.

חנין זועבי: אנחנו מדברים על ערכים.

חנין זועבי: מי שחושב ששוויון וזכויות אדם זה חלק מהפוליטיקה ולכן אנחנו נוציא את זה מבית הספר, אני חושב שהוא לא מבין כלום בחינוך, ולא ממטרת החינוך עצמו.

חנין זועבי: אין, אנחנו בונים בני אדם.

חנין זועבי: אנחנו בונים אזרח, אזרח אקטיבי.

חנין זועבי: ואני לא חושבת, מה שמפחיד אותך גם חבר הכנסת דנון, לא עצם שהסטודנטים, שתלמידים ערבים משתתפים בהפגנות, אלא שאנחנו פה בונים אולי אזרחים שהם לא מפחדים.

חנין זועבי: ההפגנה הזאת לא משנה ערכים של בני אדם.

חנין זועבי: ערכים יש לנו.

חנין זועבי: אנחנו לא בעצם השתתפותנו בהפגנה אז אנחנו נדע שיש הרס, יש הרס של אדמות ---

דני דנון: לא מפחדים לא ממך ולא מההסתה הזאת.

חנין זועבי: יש הפקעה של אדמות, יש הרס של בתים.

אלכס מילר: טוב, מה קשור עכשיו?

אלכס מילר: חברת הכנסת זועבי.

חנין זועבי: לא, את הערכים האלה אנחנו יודעים, בני אדם לא משנים ערכים על ידי כך שהם משתתפים בהפגנות, אבל אנחנו בונים את האישיות של התלמידים וכנראה מישהו במשרד החינוך, ומחוץ למשרד החינוך לא אוהב את החינוך הזה, החינוך לאישיות חזקה ולנוקשות ולעמידה על הזכויות שלנו.

חנין זועבי: לכן אני חושבת שיש מקום לדיון רחב על המדיניות הזאת של הסתה, של הפחדה למנהלים.

חנין זועבי: פה אנחנו דנים במקרה הזה.

חנין זועבי: יש אלפי מקרים שמורים ערבים נקראים לשימוע על מה הם מלמדים, איזה סופרים פלסטינים הם מלמדים ---

דני דנון: על ההסתה שלהם.

דני דנון: על חבירה לארגוני טרור, על זה חוקרים אותם.

חנין זועבי: לא על הסתה.

חנין זועבי: תשמע, אתה יכול לדבר על הסתה, כן, אתה יכול.

חנין זועבי: אני יכולה לדבר על זכויות, אני מדברת על הנושאים האלה.

חנין זועבי: אני חושבת שצריכים קודם ---

מוחמד ברכה: איזו רמה זאת?

מוחמד ברכה: למה אתה לא מוציא אותו?

חנין זועבי: אני חושבת שצריכים קודם כל להתנצל ---

אלכס מילר: מה הוא עושה?

דני דנון: תעשה לי שימוע אולי גם.

גאלב מג'אדלה: אם אתה לא מוציא אותו אני אוציא אותו.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אם זה היה תלוי בכם לא היינו פה מזמן.

אלכס מילר: אנחנו כבר ראינו דוגמאות חינוכיות של שימוש בכוח.

חנין זועבי: אתה לא יכול להיות דמוקרטי, אבל אתה יכול להיות רציני?

דני דנון: תוציאי את הילדים מהפוליטיקה וההסתה הזאת.

חנין זועבי: עכשיו, אני חושבת שמשרד החינוך ---

אלכס מילר: חבר הכנסת דנון, אתה רוצה לוותר על זכות הדיבור שלך?

דני דנון: הצגת הנושא, אני אשמח.

אלכס מילר: בסדר, אתה תדבר אחריה, עוד שנייה.

חנין זועבי: משרד החינוך צריך להתנצל בפני מנהל בית הספר.

חנין זועבי: הוא צריך להתנצל בפני המורים, ואני חושבת דווקא הקריאה וההמלצה של הדיון הזה צריכה להיות לחזק את המנהל ולחזק את החינוך לערכים ואת ההשתתפות האקטיבית של התלמידים במאורעות ובאזרחות אקטיבית ובחיזוק הערכים של שוויון ושל דמוקרטיה.

אלכס מילר: טוב, תודה.

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת דנון.

דני דנון: תודה רבה אדוני יושב הראש.

דני דנון: אנחנו רואים פה את חברת הכנסת זועבי, גיבורת המרמרה, מטיפה מוסר לשר החינוך ---

חנין זועבי: אני גיבורה בכל מקום.

דני דנון: למחלקת החינוך, ומה היא רוצה אולי?

דני דנון: שניקח את התלמידים מהמגזר הערבי לסיור על המרמרה, ניתן להם תעודת הוקרה?

דני דנון: סליחה, תוציאי את הפוליטיקה מבתי הספר.

דני דנון: את ההסתה שאתם עושים במסגדים ואתם אל תעשו במימון המדינה בבתי הספר.

דני דנון: אל תעשו את זה במימון המדינה.

דני דנון: בתי ספר שמקבלים מימון מהמדינה, תחנכו, תעשו, תלמדו, תקדמו, תוציאו את הפוליטיקה.

דני דנון: אתם מזכירים לי, חברת הכנסת זועבי, שהמחבלים לוקחים את הילדים, מלבישים אותם בחגורות נפץ ומצלמים אותם.

דני דנון: מה זה צריך לעבר כרגע את התלמידים במאווים הפוליטיים שלכם?

דני דנון: בהצהרות שלכם, בתהלוכות שלכם.

דני דנון: תשאירו את התלמידים ללמוד, שהם יגדלו והם יחליטו שהם רוצים ללכת להפגין – שיפגינו.

דני דנון: אדוני יושב הראש, אם היינו מקיימים פה דיון היום והיינו הופכים את היוצרות ---

מוחמד ברכה: אתה לא נורמאלי.

מוחמד ברכה: אתה איש לא נורמאלי.

מוחמד ברכה: אתה חולה.

מוחמד ברכה: אתה סובל ממחלה קשה.

דני דנון: ומדברים על מנהל בית ספר בהתיישבות ביהודה ושומרון, המחלה שלי שאני רואה את המציאות.

מוחמד ברכה: אבל אתה חולה.

מוחמד ברכה: אתה אדם מופרע.

דני דנון: ... ואתה גם רופא.

אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה ---

מוחמד ברכה: כן,כן, יש לי אבחנה מאד מהירה.

מוחמד ברכה: השתגעת?

מוחמד ברכה: נו, תציג את הנושא, מה אתה מדבר?

מוחמד ברכה: מה זה?

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: אנחנו לא מסננים כאן דברים.

אלכס מילר: זכותו להגיד מה שהוא רוצה.

דני דנון: אדוני יושב הראש, אם היינו מדברים על מנהל בית ספר באחד היישובים ---

מוחמד ברכה: וזכותי להגיד מה שאני רוצה.

אלכס מילר: אז תגיד.

אלכס מילר: הייתה לך זכות, דיברת, מה אתה רוצה?

אלכס מילר: בבקשה.

דני דנון: אני שמח שחברי הכנסת הערבים לא מסכימים איתי.

דני דנון: כנראה זה כואב להם אדוני יושב הראש, אבל בוא רגע נשנה את השמות ונקרא למנהל בית הספר ---

מוחמד ברכה: זה סוג של ---

דני דנון: סליחה, אל תפריע לי.

דני דנון: אל תפריע לי.

מוחמד ברכה: זה סוג של רחמים.

דני דנון: אל תפריע לי, תודה ואל תחלק ציונים.

דני דנון: אם היינו קוראים עכשיו למנהל בית ספר יהודי, במקום אחר, לא יישוב ערבי ומשנים את זה שהוא היה לוקח את התלמידים לא להפגנה שאת ארגנת, חברת הכנסת זועבי, להפגנה של ארגון ימין שהיה לוקח חבר הכנסת בן ארי להפגנה, מה הייתם אומרים אז על אותו דבר?

דני דנון: למה אתם עושים, סליחה, מה שאתם עושים זה כמו, זה אותו דבר ---

מוחמד ברכה: כל הכהאניסט אתה מדבר?

מוחמד ברכה: אתה מגן על הכהנאיסט?

דני דנון: זה אותו דבר.

דני דנון: הקיצוניות שלכם היא אותו דבר.

דני דנון: ההסתה שלכם, ולכן אדוני יושב הראש, אנחנו צריכים פה להיות כוועדת חינוך של הכנסת – הגונים.

דני דנון: והגונים היא להוציא את הפוליטיקה מבתי הספר.

דני דנון: מנהלי בתי הספר, היינו פה בדיון אדוני יושב הראש עם מנהל בית ספר מצפון תל אביב, לא זוכר את שמו.

אלכס מילר: רם כהן.

דני דנון: רם כהן הופיע פה, אין לו תלמידים ערבים, וגם שם אמרנו לו, עם כל הכבוד לדעות שלך על המחסומים, על החיילים – עם כל הכבוד לך, אל תחנך את התלמידים על הדעות הפוליטיות שלך.

דני דנון: וזה מה שאנחנו אומרים היום למנהלי בתי הספר פה.

דני דנון: אל תשתמשו בתפקיד שלכם, במשכורת שאתם מקבלים ממשלמי המיסים במדינת ישראל, להסתה ולאג'נדה פוליטית.

דני דנון: ואני רוצה לחזק את משרד החינוך ולקרוא---

חנין זועבי: שוויון זו הסתה?

דני דנון: התהלוכות האלה זה הסתרה.

חנין זועבי: דמוקרטיה זו הסתה?

דני דנון: התהלוכות שלכם זה הסתה.

דני דנון: ראינו לאן זה מוביל.

דני דנון: ואני קורא מפה לשר החינוך לפטר את מנהל בית הספר הזה, גם את אותו מנהל בית ספר בערערה וגם את מנהל בית הספר שהיה בצפון תל אביב ---

מוחמד ברכה: ירדת מהפסים האיש הזה.

דני דנון: ולהוציא את הפוליטיקה מבתי הספר.

דני דנון: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

עקל חאדר: אבל אדוני, אנחנו נעתרנו ל---

אלכס מילר: סליחה אדוני, אתה רוצה לצאת מכאן?

גאלב מג'אדלה: לא, יש זכות דיבור.

אלכס מילר: לקחת לעצמך איזה שהוא תפקיד מיוחד שאני לא מכיר אותו להתפרץ לי כאן בישיבה?

מוחמד ברכה: ירדת מהפסים לגמרי.

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

מוחמד ברכה: אני מתבלבל, הוא מזמן ירד מהפסים.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אל תצביע לי בבחירות לכנסת.

דני דנון: אני בטוח לא אקבל ----

מוחמד ברכה: אתה שקוף בעיני.

אלכס מילר: טוב, נו.

אלכס מילר: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני יושב הראש, בו נחזיר את הדיון למסלול האמיתי שלו.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת דנון, אתה התבלבלת כנראה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא דנים בנושא שאתה מעלה כאן.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בהשתתפות תלמידים ביום החופש שלהם במצעד זכויות האדם, שזה ארגון לגיטימי, מוסכם.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שהוא התבלבל בנושא לדיון, הוא נקלע לדיון אחר.

אנסטסיה מיכאלי: לא, אבל למה אתה מדבר בלעדיו?

מוחמד ברכה: זה הוא יצא.

אנסטסיה מיכאלי: זה לא מקובל ---

גאלב מג'אדלה: קודם כל דיברתי בנוכחותו, אל תטיפי מוסר.

גאלב מג'אדלה: את האחרונה שיכולה להטיף מוסר למישהו כמוני.

אנסטסיה מיכאלי: תודה רבה, תודה.

גאלב מג'אדלה: קודם כל דיברתי בנוכחותו.

אנסטסיה מיכאלי: אתה חוצפן.

אנסטסיה מיכאלי: אתה חוצפן.

אלכס מילר: סליחה, רבותי, תעשו לי טובה, אל תתחילו עכשיו לתקוף פה אחד את השני.

אלכס מילר: אנחנו לא פה ב----

גאלב מג'אדלה: זה שאתם מנסים ---

אלכס מילר: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אנא, בבקשה, תתייחס לנושא.

אלכס מילר: לא צריכים להתייחס לכל הערה.

גאלב מג'אדלה: אני עדיין בנושא, רק בנושא.

גאלב מג'אדלה: אני רק בנושא.

גאלב מג'אדלה: זה שאתם בימין מנסים להסיט את הדיונים ---

אנסטסיה מיכאלי: זה לא קשור לימין, זה קשור לכבוד של חבר כנסת.

גאלב מג'אדלה: זה קשור לפאשיזם שלכם ולגזענות שלכם.

אנסטסיה מיכאלי: זה לא קשור לפאשיזם.

אלכס מילר: חברת הכנסת מיכאלי, חבר הכנסת דנון לא צריך את ההגנה שלך פה.

גאלב מג'אדלה: זה שאתם מסיתים את הדיון לסמטאות לא שלהם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בבית ספר ערערה בהשתתפות במצעד זכויות אדם.

גאלב מג'אדלה: את והוא מסיתים לכיוונים אחרים כדי לקבל כותרות מהפאשיזם והימין הישראלי.

גאלב מג'אדלה: עד כאן זה עומד.

אנסטסיה מיכאלי: תתבייש לך.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, כרגע לגופו של עניין.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בנושא שסותר את חוזר המנכ"ל.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בנושא שבית הספר נהג על פי חזר המנכ"ל והשר, דברים של השר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לשאול ולדעת – מי הזמין אותם לשימוע.

גאלב מג'אדלה: האם השימוע נעשה על דעת מנכ"ל ושר החינוך או מישהו החליט לעשות לעצמו דין.

גאלב מג'אדלה: וזו הזדמנות גם לאודות לעיתון "הארץ" שהעלה את הנושא לסדר היום הציבורי.

גאלב מג'אדלה: ואני אומר לך, אדוני יושב הראש, תחזרו לשפיות.

גאלב מג'אדלה: מדובר בתלמידים שחייבים לקחת חלק במעורבות בחברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: זה לא ילדים בגן.

גאלב מג'אדלה: זה גיל 17.

גאלב מג'אדלה: הם העתיד שלנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים להאיץ בהם לקחת חלק בסדר יום הציבורי ולבנות את האישיות שלהם על פי ערכים אוניברסאליים.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא יקבע להם איזה ערכים, הם באים מבתים שיש להם ערכים, יש להם חינוך, יש להם סדר יום.

גאלב מג'אדלה: אני לא מבין מה קורה.

גאלב מג'אדלה: לאיזה סמטאות אתם מובילים אותנו?

גאלב מג'אדלה: לאיזה סמטאות אתם לוקחים אותנו?

גאלב מג'אדלה: בית ספר ביום החופש משתתף במצעד, השתתפו אלפים, לתלמידים היהודים מותר?

גאלב מג'אדלה: אני לא שמעתי ששום בית ספר יהודי הוזמן לשימוע.

גאלב מג'אדלה: לא שמעתי בית ספר אחד שהוזמן לשימוע מהיישוב היהודי.

גאלב מג'אדלה: מה, יש לכם מדיניות אחרת לחברה הערבית?

אנסטסיה מיכאלי: אתם צועדים כנגד המדינה.

אנסטסיה מיכאלי: אתם מסיתים את כל ---

גאלב מג'אדלה: את תשתקי, את אל תפריעי.

אנסטסיה מיכאלי: אתה תשתוק.

גאלב מג'אדלה: ואל תפריעי.

גאלב מג'אדלה: חוצפנית, אל תפרעי.

אנסטסיה מיכאלי: אתה אל תדבר איתנו ככה.

גאלב מג'אדלה: אני אדבר אליך ככה, אני בתור שלי מדבר, תשתקי ואל תפריעי לי.

אנסטסיה מיכאלי: זה פשוט חוסר כבוד לאישה ולמקום בכנסת.

אנסטסיה מיכאלי: תתבייש לך.

גאלב מג'אדלה: אל תפריעי לי, תשתקי.

מוחמד ברכה: זה מהסיעה שלך, תשתיק אותה.

גאלב מג'אדלה: היא מדברת לא בזמן שלך.

אנסטסיה מיכאלי: אני מופתעת שבכלל ---

אלכס מילר: רבותי, אם לא תירגעו הדיון הזה ---

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא בשכונה שלך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו פה לא ישראל ביתנו.

גאלב מג'אדלה: זה לא סיעת ישראל ביתנו.

גאלב מג'אדלה: זה ועדת החינוך, התרבות והספורט, אני מבקש שתציג אותה.

אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת, אתה רוצה להמשיך בדברים שלך?

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שאתה יושב הראש תראה את חובתך כלפי חברת הסיעה שלך, או שתוציא אותה או שתשתיק אותה, אחד משניהם.

אלכס מילר: שמעתי אותך.

גאלב מג'אדלה: אני לא מוכן לקבל את זה.

אלכס מילר: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, יש לנו עוד חצי שעה.

גאלב מג'אדלה: חוצפנית, חסרת סדר.

אנסטסיה מיכאלי: לך תלמד את כללי האתיקה.

גאלב מג'אדלה: אני יש לי 40 שנות ניסיון מהלימודים שלכם.

גאלב מג'אדלה: אתם פעם אחת ולתמיד תשתקו.

אלכס מילר: סיימת?

גאלב מג'אדלה: לא, לא סיימתי, סליחה, אני בדברים שלי.

אלכס מילר: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: לא היא ולא אף אחד אחר ישתיקו אותנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נגיד את מה שאנחנו רוצים על אפו ועל חמתו של כל אחד.

גאלב מג'אדלה: זה בית המחוקקים, נבחרנו לזה, חובתנו וזכותנו.

גאלב מג'אדלה: זה לא סיעת ישראל ביתנו כאן.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך אדוני יושב הראש, הנושא הזה לא ייעצר כאן.

גאלב מג'אדלה: אני מתכוון לקחת אותו למסלולים נוספים ולעשות ממנו דבר שישמש דוגמא לכל מי שרוצה להיות בישראל איש בעל ערכים.

גאלב מג'אדלה: עד כאן.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא ייקח לעצמו דין ואף אחד לא יתנהג עם בית ספר כפי שהוא רוצה.

גאלב מג'אדלה: נגמרה החגיגה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא בעידן הממשל הצבאי.

גאלב מג'אדלה: הממשל הצבאי הסתיים ב-66.

קריאה: דיר באלק, דיר באלק (בערבית)

אלכס מילר: הי, הי, מה את עושה?

חנין זועבי: אוי, המג'נונה.

קריאה: היא משוגעת זאת.

קריאה: היא משוגעת זאת.

קריאה: היא זרקה עליו כוס מים.

גאלב מג'אדלה: אדוני יושב הראש זה אומר הכל.

גאלב מג'אדלה: חבל שהיא בסיעתך.

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שאתה לא תסכים להתנהגות פרועה, חוצפנית, פאשיסטית זו.

גאלב מג'אדלה: אבל אני אומר לך, אני אפילו לא מתרגש.

גאלב מג'אדלה: אתה שם לב?

גאלב מג'אדלה: אני אפילו לא מתרגש.

גאלב מג'אדלה: זה צפוי.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, הנה ביושר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נלך לוועדת האתיקה ואנחנו נקרא לה לסדר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא ניתן לפאשיזם הזה להשתלט על הבית.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מג'אדלה כסגן יושב ראש הכנסת ושר לשעבר יודע להתנהג באופן ראוי, גם עם פאשיסטית, כי אני אתנהג בהתאם לערכים שלי ולא אגרר למחוזות ולסמטאות שהיא רוצה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בנושא ערכי, חינוכי, רעיוני ממדרגה ראשונה ואני אומר לך את זה ביושר ---

מוחמד ברכה: יש לי הצעה לסדר, אדוני יושב הראש.

אלכס מילר: תודה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך את זה ביושר – זאת שעת מבחן ---

חנין זועבי: אני חושבת ש---

גאלב מג'אדלה: סליחה, לא להפריע לי.

גאלב מג'אדלה: תעשו לי טובה, לא להפריע לי.

גאלב מג'אדלה: אני מסיים, רק אל תפריעו לי.

אלכס מילר: זה לא הספיק?

אלכס מילר: סליחה, רבותי.

גאלב מג'אדלה: אדוני יושב הראש, זו שעת מבחן שלך כיושב ראש וועדת החינוך, התרבות והספורט.

גאלב מג'אדלה: אלף כל לשדר מסר לציבור שהתנהגות פרועה כזאת לא יאה פרלמנטארית ולא במחוזותינו תקבל את המענה.

גאלב מג'אדלה: והדבר השני, הנושא שהוא יותר חשוב מכל דבר, היום תעשה את המהלכים והצעדים הדרושים כדי שהדבר הזה לא ישנה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

מוחמד ברכה: יש לי הצעה לסדר, אדוני יושב הראש.

אלכס מילר: רק שנייה, אדוני.

מוחמד ברכה: הצעה לסדר, אדוני.

אלכס מילר: כן, מה ההצעה לסדר שלך.

מוחמד ברכה: הצעה לסדר, אני מציע שנשמע בקיצור נמרץ את משרד החינוך ומנהל בית הספר, דקה ודקה ונסיים את הישיבה ובמחאה על ההתנהגות הבלתי נתפסת שקרתה כאן.

מוחמד ברכה: אני גם מבקש מוועדת החינוך והתרבות כוועדה, תפנה לוועדת האתיקה, כוועדה, ולנשיאות הכנסת ואנחנו נעלה את זה היום בנשיאות הכנסת בעוד רבע שעה, עשרים דקות.

מוחמד ברכה: אבל וועדת החינוך לא יכולה להמשיך בוועדה כאילו ששום דבר לא קרה במהלך התנפלות פרועה, אין מילים, אין מילים.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע לצמצם את הישיבה ולקבל את ההחלטה בנושא הנדון, ומיד אנחנו נפנה לוועדת האתיקה, שאני מבקש להתכנס כבר היום כדי להסיק מסקנות כנגד ההתפרעות, פשוט חסרת התקדים הזאת.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: משרד החינוך.

אלכס מילר: מי נמצא כאן ממשרד החינוך?

אלכס מילר: טוב, תשמעו.

אלכס מילר: שמענו כאן הצגה של חברי הכנסת על הנושא.

אלכס מילר: אני אשמח לקבל מכם פרטים על עצם המהלך שנעשה, למה בעצם הייתה החלטה של משרד החינוך להפעיל מנגנון של שימוע, מה הייתה הסיבה בפועל ואיפה הדברים עומדים כיום ואם אפשר גם קצת להרחיב על מדיניות המשרד בתחומים של פעילות שהיא פעילות חוץ בית ספרית, במנגנון של המורים או מנהלי בתי הספר מבחינת הפעילות שהיא פעילות כמובן שלא בתוך שטח בית הספר.

אלכס מילר: בבקשה, תציג את עצמך, את תפקידך.

עורסאן עיאדאת: שמי עורסאן עיאדאת ואני מפקח המחוז לחינוך הערבי של מחוז חיפה ובית הספר תיכון ערערה נמצא בתחום המחוז.

עורסאן עיאדאת: אני אקדים ואומר, אני חושב שיש פה טעות בסיסית.

עורסאן עיאדאת: לא מנהל בית הספר ולא אף אחד מבית הספר לא הוזמן לשימוע ולא ננזף, בניגוד ---

מוחמד ברכה: לא הוזמן ולא ננזף.

עורסאן עיאדאת: לא הוזמן לשימוע ולא ננזף, ואני אומר את זה בצורה חד משמעית ומנהל בית הספר נמצא פה, אם הוא רוצה לומר משהו בנושא הזה.

עורסאן עיאדאת: כי שמעתי פה כמה פעמים, אני מבין על סמך גם הכותרת שהייתה בעיתון "הארץ" שכותרתה – 'משרד החינוך נזף במנהל בית ספר ערבי שלקח את תלמידיו למצעד זכויות האדם'.

עורסאן עיאדאת: אני חוזר ומדגיש, מנהל בית הספר לא ננזף ולא נערך איתו שימוע או בירור.

עורסאן עיאדאת: זה דבר אחד.

עורסאן עיאדאת: הדבר השני, בית ספר תיכון ערערה ומנהלו הם חלק אינטגראלי ממערכת החינוך הכללית, בה מתקיימת תכנית הלימודים המאושרות על ידי משרד החינוך.

עורסאן עיאדאת: משרד החינוך כמדיניות, גם על פי אגרת שר החינוך מה-9 בנובמבר 2011 וגם על פי חוזרי מנכ"ל וחוזרים שונים – כמדיניות, מעודד השתתפות אזרחית פעילה של המורים ושל התלמידים.

עורסאן עיאדאת: ראייה לכך, שלקראת יום זכויות האדם הבינלאומי, היום הבינלאומי לזכויות האדם, משרד החינוך, המפמ"ר ללימודי אזרחות, הוציא חוזר מסודר לפעילת בתוך בתי הספר הערביים, בשפה הערבית, במשותף עם האגודה לזכויות האזרח.

עורסאן עיאדאת: הלוגו של שני הגופים, גם של משרד החינוך – המזכירות הפדגוגית, וגם של האגודה לזכויות האזרח, יצא לבתי הספר הערביים, בשפה הערבית.

עורסאן עיאדאת: יש שם עידוד מאד רציני למעורבות חברתית, מעורבות אזרחית,כולל פעילויות, הצעה לפעילויות שבתי הספר אמורים לעשות.

עורסאן עיאדאת: אני חוזר ומדגיש, אין פה.

עורסאן עיאדאת: שמעתי שיש פה מסע הפחדה ומסע הסתה ומילים כאלה.

עורסאן עיאדאת: הדבר הזה לא קיים ואני אומר את זה באחריות מלאה.

עורסאן עיאדאת: בתי הספר שלנו הם בתי ספר שעושים את העבודה שלהם בצורה טובה, בצורה נכונה.

מוחמד ברכה: אדוני, היה שימוע או לא היה שימוע?

עורסאן עיאדאת: אתה דיברת בטלפון אדוני, אבו סעיד, לא היה שימוע ולא הייתה נזיפה.

מוחמד ברכה: כן, כי קרה משהו עכשיו ואתה ראית את זה ואני מטפל בזה בדרכי.

עורסאן עיאדאת: כן, כן.

עורסאן עיאדאת: יורשה לי להגיד שאני כאיש חינוך ותיק וכאדם שמכיר את האנשים, אני צר לי, אני מצטער מאד, עצוב לי שאני ראיתי כאזרח את הדברים מה שראיתי פה.

עורסאן עיאדאת: אבל אני רק רוצה להגיד שלא הייתה נזיפה ולא היה שימוע למנהל בית הספר.

עורסאן עיאדאת: אנחנו, כשראינו את הכתבה באחד האתרים בערבית, ביקשנו ---

מוחמד ברכה: ב-13 בדצמבר נשלח מכתב ממשרד החינוך.

עורסאן עיאדאת: לא היה מכתב.

עורסאן עיאדאת: ביקשנו התייחסות של מנהל בית הספר, כי בסך הכל ראינו תלמידים שלנו ולא ידענו על הפעילות.

עורסאן עיאדאת: ביקשנו התייחסות, אני חושב שמותר לנו לבקש התייחסות.

חנין זועבי: התייחסות לעצם ההשתתפות בהפגנה.

עורסאן עיאדאת: לפרסום, לעצם הפרסום.

אלכס מילר: טוב, רבותי, אתם צריכים להיות גם קצת הוגנים ---

עורסאן עיאדאת: לא, לא, אני אומר את זה באופן גלוי.

אלכס מילר: עם החקירה שאתם מנסים לעשות כאן.

אלכס מילר: אם יוצאים תלמידים ויש איש חינוך יחד עם התלמידים מחוץ לבית ספר, למשרד החינוך מינימום של המינימום שהם יכולים לשאול – למה התלמידים נמצאים מחוץ לבית הספר עם המחנך.

אלכס מילר: ברגע שיש הבהרות עושים כפוף לזה.

אלכס מילר: מה החקירות שאתם עושים?

עורסאן עיאדאת: לא היה, אדוני יושב הראש ---

מוחמד ברכה: התשובה ברורה.

מוחמד ברכה: התשובה ברורה.

עורסאן עיאדאת: התשובה ברורה, לא היה שימוע, לא הייתה נזיפה.

מוחמד ברכה: אנחנו שמחים לשמוע את התשובה.

עורסאן עיאדאת: אני חייב להגיד לכם שבתי הספר שלנו מקיימים פעילות של חינוך לאזרחות גם לבד וגם ביחד עם תלמידים יהודים וערבים מקשת מגוונת של דעות ויישובים יהודים וערבים ביחד.

עורסאן עיאדאת: ואני רק חוזר ומדגיש, עצם זה שיצא חוזר משותף של המפמ"ר לאזרחות והאגודה לזכויות האזרח, זה רק מראה שמשרד החינוך ---

אלכס מילר: סליחה, מה הייתה תשובת ---

עורסאן עיאדאת: שמשרד החינוך ---

אלכס מילר: סליחה אדוני, מה הייתה תשובתו של מנהל בית הספר במסגרת ---

עורסאן עיאדאת: הוא פה.

אלכס מילר: תיכף, אני רוצה לשמוע ממך.

עורסאן עיאדאת: הוא בהחלט הסביר את עצמו בצורה נכונה, בצורה טובה.

עורסאן עיאדאת: הוא הסתמך על החוזר שיצא של המפמ"ר לאזרחות והאגודה לזכויות האזרח, וקיים את הפעילות שלו.

עורסאן עיאדאת: אנחנו ביקשנו התייחסות שלו והוא התייחס לדברים האלה ובזה מבחינתנו זה נגמר.

עורסאן עיאדאת: לא ננזף ולא הוזמן לשימוע.

עורסאן עיאדאת: משרד החינוך עושה את העבודה שלו בצורה טובה.

עורסאן עיאדאת: צריך לא לשכוח שכל בתי הספר, כולל בתי הספר הערביים, כפופים לחוזרי מנכ"ל ואנחנו אמורים, אמונים על בדיקה - אם בתי הספר שלנו באמת עושים את העבודה שלהם על פי חוזר מנכ"ל.

עורסאן עיאדאת: לא הייתה נזיפה, לא היה שימוע, נקודה.

אלכס מילר: כן, מנהל בית הספר נמצא כאן?

עורסאן עיאדאת: החבר שלי רק רוצה להוסיף משהו.

אלכס מילר: מי זה?

רמי בן גרא: מהמחוז, רמי בן גרא.

עורסאן עיאדאת: גם חבר שלי מהמחוז.

אלכס מילר: מה זה חבר שלך?

עורסאן עיאדאת: זאת אומרת חבר לעבודה.

אלכס מילר: מה אתם, באמת, נו?

עורסאן עיאדאת: חבר לעבודה, רגע.

עורסאן עיאדאת: עמיתי, עמיתי.

חנין זועבי: אולי נשמע את המנהל.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: לא צריך לנהל אותי, בבקשה.

רמי בן גרא: אני רק אומר מילה.

אלכס מילר: אדוני, תפקידך בפועל.

רמי בן גרא: רמי בן גרא, מפקח כולל מחוז חיפה.

עורסאן עיאדאת: והרפרנט לנושאים.

רמי בן גרא: רפרנט.

רמי בן גרא: אני רק אומר, אני לא אחזור על דברים שנאמרו --- משרד החינוך בכלל ומחוז חיפה בפרט מאד מעודדים את הנושא של לקרב בין יהודים ובין ערבים.

רמי בן גרא: רק לאחרונה ביום חמישי קיימתי דיון עם המפמ"ר על מדיניות שלנו לייצר מפגשים.

רמי בן גרא: אני חושב שזה צו השעה ואנחנו חושבים שאנחנו עושים את זה ואנחנו מודעים לרגישות הקיימת, אבל באמת, במציאות שקיימת אנחנו בהחלט רואים בזה דבר שהוא משמעותי לחברה הישראלית בכלל, ויש בתי ספר שמקיימים את זה.

רמי בן גרא: אנחנו חושבים שגם הנושא של גזענות, קיימנו השתלמות לא מזמן, כי קיימת בהחלט, יש אמירות לפעמים שאנחנו כולנו מכירים, ובהחלט התופעה הזאת היא תופעה שצריך להוקיע מכל כיוון פוליטי.

רמי בן גרא: אנחנו אנשי חינוך וכל אמירה שלנו היא אמירה נטולת כל פניות, היא עניינית ומקצועית וככה אנחנו משיך.

רמי בן גרא: אין לנו שום עניין, לא מימין ולא משמאל, אלא לטובת העניין.

אלכס מילר: אוקי.

אלכס מילר: כן, מי מנהל בית הספר.

עקל חאדר: אני אדוני.

אלכס מילר: כן, שמך.

עקל חאדר: עקל חאדר, מנהל בית הספר התיכון בערערה.

עקל חאדר: אני מאד שמח לשמוע את חברי, עורסאן עיאדאת, עם ההצהרה שלו.

עקל חאדר: כלומר, הנה עכשיו בטוח שלא היה שימוע, ובאמת לא היה שימוע ולא הייתה נזיפה ואני בטוח יותר שלא יהיה שימוע ולא תהיה גם נזיפה.

עקל חאדר: לפחות את הקטע הזה שמענו טוב ואני שמח.

עקל חאדר: אבל יורשה לי, אני ממש המום ממה שהיה כאן, ממה שראיתי, לא ענייני ועניינכם.

עקל חאדר: אדוני, אנחנו בית ספר מבוסס פדגוגיה וחינוך בצורה רוויה מאד.

עקל חאדר: הראייה, כל זה אנחנו מוכנים ---

עורסאן עיאדאת: שאלה, באמת לא הייתה נזיפה ולא היה שימוע.

עקל חאדר: לא הייתה נזיפה ולא היה שימוע.

עקל חאדר: לא הייתה.

אלכס מילר: זה לא בעיה שלכם, זה בעיה יכול להיות של מי שהעלה את הסוגיה הזאת, כי צריך גם לבדוק דברים לפני.

אלכס מילר: אוקי, בבקשה.

עקל חאדר: אנחנו מקבלים מדובר משרד החינוך למגזר הלא יהודי, מר כאמל עטילה, שמופנה למפקח המרכז, מר עורסאן עיאדאת.

עקל חאדר: הוא אומר לו וזה לא שאלה אדוני של בירור, יעני לברר מה קרה פה או משהו.

עקל חאדר: עכשיו, יש פה נימה מאד מאיימת, מאד, תפסנו אותה, קלטנו אותה כמשהו מאד שלילי.

עקל חאדר: לא ציפינו ממישהו במשרד החינוך, ולי משרד החינוך יקר לי מאד והמערכת יקרה לי מאד.

אלכס מילר: אדוני, תקשיב, אני כרגע, תבין אדוני, אתה עכשיו כרגע הולך להיכנס לסוגיה שהיא סוגיה שיש לה שני צדדים.

אלכס מילר: כרגע אנחנו, לפחות אותי מאד מעניין האם המנגנון של הפעילות החוץ בית ספרית, מבחינתך צריכה להיות באישור לאחר פעילות או לפני פעילות?

אלכס מילר: זו שאלה שאני שואל, קודם כל.

חנין זועבי: אולי נשמע אותו אדוני יושב הראש?

אלכס מילר: אולי לא תעזרי לי?

אלכס מילר: גברתי, סליחה ---

חנין זועבי: לשמוע אותו ואחר כך.

חנין זועבי: אבל אנחנו רוצים להקשיב לו ---

אלכס מילר: תודה.

חנין זועבי: ולשמוע את הדעה שלו.

חנין זועבי: הוא עוד לא הספיק להגיד שני משפטים.

אלכס מילר: סליחה.

אלכס מילר: קודם כל כאן בוועדה לי לפחות, ככה נהוג לתת ---

חנין זועבי: תפאדל.

אלכס מילר: אה, תודה רבה על אישורך.

אלכס מילר: מה שאני שואל זה דבר כזה, האם בית הספר עשה פעילות שהיא חוץ בית ספרית ולא הודיע למערכת החינוך.

אלכס מילר: הילדים הוצאו על ידי אותו מחנך כבקשה או כמשהו של חלק ממערכת החינוך של בית הספר שמוביל אותו, והאם הדיווח הזה הועבר למערכת החינוך.

אלכס מילר: כי היום זו יכולה להיות הפגנה שהיא הפגנה לזכויות אדם, לכל דבר ודבר.

אלכס מילר: מחר זה יכול להיות הפגנה שיכול להיות שם מקרה כזה או אחר.

אלכס מילר: הילדים בחוץ, האם הילדים שם, שהיו שם מבוטחים על פי החוק של חינוך חובה, שהם צריכים להיות, הם תחת מסגרת הפעילות החינוכית, יש ביטוח לילדים.

אלכס מילר: מה קורה אם משהו היה קורה לילד כזה או אחר.

אלכס מילר: מי היה מתמודד עם ההשלכות, חס וחלילה אם מישהו היה נפגע.

אלכס מילר: מבחינת התכנים, האם אתה כמישהו שעומד בראש של בית הספר שלך, בדקת האם התכנים הם במסגרת של מערכת החינוך, שהמחנך שלך לקח על עצמו אחריות לקחת את הילדים להפגנה או למצעד כזה או אחר.

אלכס מילר: כל הדברים האלה נבדקו, או הדברים האלה היו בדרך של – מה שיקרה יקרה – העיקר שהם יהיו שם, כי זה חלק מפעילות.

אלכס מילר: זה דברים שחשובים לי לשמוע כוועדת חינוך.

עקל חאדר: אדוני, אנחנו לא יוצאים לשום פעילות שהיא לא מאורגנת או שלא מתוכננת.

עקל חאדר: כל ההשתתפות בצעדה הייתה מתוכננת, מאושרת לפי כל הכללים של ---

אלכס מילר: מי אישר?

אלכס מילר: משרד החינוך ביקש ממך הבהרה אחר כך.

אלכס מילר: הם אומרים שהם לא ידעו מזה.

עקל חאדר: לא, זה לא משרד החינוך שצריך לאשר.

עקל חאדר: יש לנו פה את האישור הישיר של כבוד השר.

עקל חאדר: כבוד השר ב-10 בדצמבר, ב-9 בנובמבר, חודש לפני זה, הוציא, שלח את דבר השר ליום זכויות האדם הבין לאומי, רשום תאריך והכל, והוא אמר במפורש ואני מצטט אותו – "תפקידכם כאנשי חינוך המשמשים מורי דרך לתלמידים, לחנכם כי לצד השמירה והחובה על זכויות אדם, ישנה ציפייה מהם לגלות מעורבות ואחריות אישית, חברתית, אזרחית ולאומית.

עקל חאדר: מעורבות זו תביא אותם להשתתפות ועליהם להאמין כי ההשתתפות אכן תתרום לעיצוב דרכה של המדינה".

עקל חאדר: את זה שר החינוך אומר וכמובן קיבלנו.

עקל חאדר: אנחנו יודעים שיש את היום, מכירים את הקטע הזה של יום הזכויות הבין לאומי.

עקל חאדר: הוא משוריין אפילו בתכנית העבודה שלנו כיום שצריך לזכור אותו וצריך לעשות בו ---

אלכס מילר: בסדר, אבל השאלה אם זה נעשה בשטח של בית הספר או מחוץ לשטח של בית הספר.

עקל חאדר: הצעדה?

אלכס מילר: כן.

עקל חאדר: הצעדה מחוץ לכותלי בית הספר.

אלכס מילר: אז השאלה שלי שאני שאלתי, האם מבחינת ---

עקל חאדר: אנחנו כבית ספר עמדנו על זה ---

אלכס מילר: לא, לא, אבל האם מבחינת, הרי אתה מבין שלפעילות שהיא מחוץ לבית ספר, ההתייחסות של משרד החינוך היא שונה.

אלכס מילר: אם זה במסגרת המנגנון שמשרד החינוך מפעיל אותם ויש ביטוח על ילדים וזה מאושר במנגנון של תכנית הלימודים של משרד החינוך – אין שום בעיה עם זה.

אלכס מילר: אם זה דבר שנעשה מחוץ לכותלי בתי ספר ---

מוחמד ברכה: אדוני יושב הראש, הם לא בעמדת הנאשמים כאן.

מוחמד ברכה: אתה מוביל את הדיון למקום ---

אלכס מילר: אני רוצה להבין האם ---

מוחמד ברכה: אסור לך ...

אלכס מילר: סליחה, למה אתה מסנן אותי?

מוחמד ברכה: אתה לא מבין מה אתה עושה עכשיו.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אני יודע בדיוק מה אני עושה.

מוחמד ברכה: אנחנו הגשנו הצעה לדיון בנושא מסוים.

מוחמד ברכה: הוא לא עומד כנאשם כאן.

אלכס מילר: בבקשה, אז בסדר, דיברת.

מוחמד ברכה: הוא מסביר מה קרה לו ואתה שאלת אותו פעם ופעמיים ושלוש ואתה מדבר יותר ממנו.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: בבקשה.

עקל חאדר: אנחנו השתתפנו בדיוק וביצענו את כל הנהלים, לפי כל הנהלים של שר החינוך, כבוד שר החינוך ושל הפיקוח על האזרחות.

עקל חאדר: כלומר, הפיקוח על האזרחות במשותף עם כל האגודות לזכויות אדם ואזרח המדינה, שותפים לזה.

עקל חאדר: משטרת ישראל מאשרת את הצעדה הזאת.

עקל חאדר: אנחנו השתתפנו בדיוק באורח הזה, לפי כל הציפיות שנמצאות כאן.

עקל חאדר: אישורי הורים ישנם.

עקל חאדר: המפקח הישיר של בית הספר לא צריך לאשר את הצעדה הזאת או את ההשתתפות בצעדה הזאת.

עקל חאדר: אף אחד לא אמר את זה.

עקל חאדר: אני רוצה להגיד לך שאנחנו לא פעם ראשונה שאנחנו משתתפים בצעדה.

עקל חאדר: בצעדה הזאת ספציפית, זאת לא הפעם הראשונה.

עקל חאדר: ראינו שיש לה ערך חינוכי גדול ממדרגה ראשונה.

עקל חאדר: היא עושה המון דברים טובים לתלמידים, מפגישה אותם עם מדינת תל אביב, עם כל מרכיבי החברה הישראלית וראינו רק דברים טובים שם.

עקל חאדר: בגלל זה אנחנו השתתפנו וככל הנראה אנחנו גם נשתתף גם בעתיד.

עקל חאדר: כי רואים את זה בדיוק בקטע, בקונספט של חינוך לדמוקרטיה וחובתנו לשמור על הדמוקרטיה וגם לחנך לזה.

עקל חאדר: וברור, כלומר אי אפשר בלי זה, בלי לחנך לדמוקרטיה, אני לא מניח, אני לא חושב שאפשר להגיע לאיזו שהיא אזרחות טובה, מבלי לקחת את המרכיבים האלה, הכי חזק שיכול להיות.

חנין זועבי: אז איזה סוגים של בירורים אתה קיבלת?

עקל חאדר: אנחנו נדרשנו להסביר.

עקל חאדר: כאילו משתמע מהמכתב שנשלח כאילו שעשינו פה משהו לא בסדר.

עקל חאדר: אנחנו, התלמידים ----

חנין זועבי: יש לך את זה בכתב?

עורסאן עיאדאת: רגע, מותר למשרד החינוך לבקש הסברים לפעמים או לא?

עקל חאדר: מותר, וודאי מותר.

עורסאן עיאדאת: אז ביקשנו.

עקל חאדר: וודאי מותר.

עורסאן עיאדאת: לא, כי שמעתי פה שאתה הוטרדת במשך שבועיים בטלפונים.

עורסאן עיאדאת: כמה פעמים אני דיברתי איתך וביקשתי את ההסבר?

עורסאן עיאדאת: אולי פעם אחת.

עקל חאדר: פעמיים שלוש דיברנו.

עורסאן עיאדאת: אז לא צריך פה לעשות מזה עניין כאילו שאתה מוטרד פה ומסיתים נגדך וכו'.

עורסאן עיאדאת: חאדר, אתה יודע שיש לך את כל הכבוד הראוי ממשרד החינוך, מהפיקוח.

אלכס מילר: סליחה, סליחה, סליחה ---

עורסאן עיאדאת: זה הכל.

עורסאן עיאדאת: לא הוזמת לא לשימוע ולא לנזיפה.

אלכס מילר: תקשיב ---

מוחמד ברכה: אולי תיתן לנו להתרשם, לקרוא פסקה או שתיים מהמכתב שקיבלת?

מוחמד ברכה: נתרשם ואז ---

אלכס מילר: אני כרגע לא שופט לא את משרד החינוך ולא את מנהל בית הספר.

אלכס מילר: מה שחשוב לי לדעת זה המנגנון שבעזרתו הילדים יצאו משטח בית הספר.

אלכס מילר: אם משרד החינוך מבחינתנו המנגנון לא היה לקוי, הילדים שהיו בפעילות שהיא פעילות בית ספרית מחוץ לבית ספר מבוטחים, ואם חס וחלילה היה קורה ---

מוחמד ברכה: אבל לא הייתה נזיפה ולא שום דבר.

אלכס מילר: אל תעזור לי שנייה.

מוחמד ברכה: אמרו לך שלא הייתה נזיפה ולא היה שימוע, משמע ששום דבר כידוע לך לא קרה.

אלכס מילר: אני שואל שאלה פשוטה מאד את משרד החינוך, האם הפעילות שנעשתה נעשתה לפי המנגנון שמשרד החינוך קבע.

אלכס מילר: הילדים היו מבוטחים כשהיו מחוץ לכותלי בית הספר ומבחינת

אלכס מילר: כם פעילויות מסוג כזה לא צריכות דיווח, לפני שילדים יוצאים מבית ספר להפגנה כזו או אחרת.

עורסאן עיאדאת: ילדי בית הספר מבוטחים 24 שעות, זו נקודה אחת.

עורסאן עיאדאת: הנקודה השנייה, בית הספר מקיים פעילות באופן שוטף בנושא של אזרחות על פי חוזר המפמ"ר לאזרחות.

עורסאן עיאדאת: אנחנו היינו מעדיפים והיינו רוצים שבית הספר יודיע לנו מראש על הפעילות שהוא הולך לקיים מחוץ לכותלי בית הספר.

עורסאן עיאדאת: במקרה הזה לא הודיעו לנו, אבל זה גם היה למען ההגינות לא יום לימודים.

עורסאן עיאדאת: הילדים לא יצאו מיום לימודים כדי לעשות את הפעילות הזו .

עורסאן עיאדאת: ולכן אנחנו לא ראינו לנכון ולא הייתה גם כוונה.

עורסאן עיאדאת: ביקשנו התייחסות, ביקשנו לברר את הדבר אחרי שראינו את הכתבה.

עורסאן עיאדאת: לא הייתה לא כוונה לעשות שימוע, בוודאי לא כוונה לנזוף ובאמת זה לא נעשה.

עורסאן עיאדאת: לא בעקבות ההזמנה ולא בעקבות זה שהדברים עלו בכנסת ושאילתה כזו או אחרת אנחנו פתאום פחדנו במשרד החינוך לא לעשות את זה.

עורסאן עיאדאת: לא הייתה כוונה מראש לעשות את זה.

עורסאן עיאדאת: כשראינו כתבה ביקשנו לברר את הדברים כמו שאנחנו מבררים את הדברים עם הרבה מאד בתי ספר נוספים בפעילות כזו או אחרת.

אלכס מילר: אתם גם בודקים שהפעילות שנעשית, אותן ההפגנות ואותן מה שקורה היום, ואני לא מדבר כרגע על בית הספר הזה ספציפית, אני מדבר באופן כללי.

אלכס מילר: עד כמה בעצם אותם ילדים נחשפים לתכנים שהם יכול להיות מבחינת

אלכס מילר: כם לא חינוכיים.

אלכס מילר: איך אתם יכולים לפקח על הסוגיה הזאת?

עורסאן עיאדאת: אני לא יודע עד כמה אפשר לפקח על הנושא הזה.

עורסאן עיאדאת: ילדי תיכון הם אזרחים של מדינת ישראל, הם מושפעים לא רק מההפגנות האלה אלא גם מתכניות במדיה כאלה ואחרות, ואנחנו דואגים רק לכך שהתלמידים שלנו והמורים שלנו ילמדו וילמדו על פי תכנית לימודים מאושרת ומסודרת של משרד החינוך.

עורסאן עיאדאת: הפעילויות שנעשות בתוך בית הספר נעשות במסגרת התכניות המאושרות של המשרד.

רמי בן גרא: אני רק אוסיף שמבחינתנו הנושא של שיקול הדעת של המנהל הוא מאד מרכזי.

רמי בן גרא: זאת אומרת המנהל הוא יודע וצריך לנווט את הנושא של שיקול הדעת שלו כשהוא מוציא תלמידים.

רמי בן גרא: זאת אומרת איפה ---

חנין זועבי: והוא עשה זאת.

רמי בן גרא: זאת אומרת הנושא של אם אכן הדברים נעשים ברוח דמוקרטיה וקרבה ורוח שיש בה חיוב, אז בוודאי שאנחנו נאפשר.

עורסאן עיאדאת: חינוך לאזרחות.

רמי בן גרא: חינוך לאזרחות, שזה המוטו המרכזי בגדול.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת גנאים, בבקשה ואחריו חבר הכנסת חנין.

מסעוד גנאים: אני תחילה אצטרף לחבריי שלא, אדוני יושב הראש, אני מצטרף לחבריי שלא לעבור על סדר היום בקשר למה שקרה עכשיו.

מסעוד גנאים: דבר אנטי חינוכי כזה ששידר לכל תושבי ישראל ולאורחים פה – לא צריכים לעבור לסדר היום.

מסעוד גנאים: אחרת תגיד לנו שבפעם הבאה כולנו יבואו או בבגד ים, או שיהיו מוכנים באמת לשחות.

מסעוד גנאים: וזו לא פעם ראשונה שחברת הכנסת ההיא מתנהגת בברוטאליות, באלימות כזו, ואיפה?

מסעוד גנאים: בוועדת חינוך.

מסעוד גנאים: אז מאחר שאני רק שתי מילים בקשר, אני שמח שמנהל בית הספר לא ננזף ולא היה שימוע.

מסעוד גנאים: אני שמח.

חנין זועבי: אבל הוא לא סיים את הדברים שלו.

מסעוד גנאים: אבל יש דברים אדוני יושב הראש, אם אתה שומע, היו לנו הרבה מקרים ואני אישית וגם חברי הכנסת שכאשר נכנסנו לבתי ספר, עשו שימוע למנהלי בתי ספר בגלל שאנחנו השתתפנו, למרות, ואני לא רוצה להגיד הרבה, לא רוצה להגזים, אבל פעמים רבות המטרות, מה שמציעים ---

מוחמד ברכה: מתי הייתה הפעם האחרונה?

מסעוד גנאים: בעראבה.

מוחמד ברכה: באוקטובר בעראבה, כשהיינו שנינו שם.

מסעוד גנאים: באוקטובר בעראבה, כשהיינו, נכון.

מוחמד ברכה: והמנהל הוזמן לשימוע.

מסעוד גנאים: היינו שנינו.

מסעוד גנאים: במכתבה שלחה לי מנהלת המחוז, שלחה לי כתשובה לשאילתא שלי - למה מטרידים, לא מטרידים, למה שולחים לו לשימוע, למה וכל הדברים האלה, היא מפנה אותי לחוזר מנכ"ל שאומר ככה: 'התלמידים יחשפו למגוון דעות מהקשת הפוליטית מפלגתית בישראל בהתאם לנושאי הדיון, להזמין רק מועמדים מצד אחד של המחלוקת או השיח הפוליטי'.

מסעוד גנאים: הכוונה פה יש שטח אפור שלא מדויק.

מסעוד גנאים: מה זה למגוון פוליטי ערבי?

מסעוד גנאים: אני מרע"מ-תע"מ, חבר הכנסת ברכה מחד"ש, חברת הכנסת חנין זועבי מבל"ד?

מסעוד גנאים: מה זה רב?

מסעוד גנאים: זה אחד.

מסעוד גנאים: שניים, אני חושב שמשרד החינוך הוא רוצה מנהיגים חינוכיים ולא רוצה עבדים.

מסעוד גנאים: אם רוצים מנהיגים חינוכיים ממנהל בית הספר ומהמורים, אז צריך לפתוח את הפיות ולא לעשות סתימת פיות לכל אנשי החינוך, כי זה נוגד אפילו את מטרות משרד החינוך ומטרות החינוך, כי בסוף בתי הספר, אם אנחנו רוצים, כך מגדירים אותם, עושים בבית הספר סוציאליזציה.

מסעוד גנאים: הכוונה – מכינים אותם לחיים ולחיי החברה ובחברה יש את כל המגוון הזה שצריך לחנך.

רמי בן גרא: מסכים איתך.

רמי בן גרא: אין חולקים.

עורסאן עיאדאת: בקצרה, כי אני רוצה לתת למנהל בית הספר אם הוא רוצה להשלים את תשובתו.

אלכס מילר: כן, בבקשה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה, אדוני יושב הראש.

דב חנין: אני מאד מודאג ממה שקורה במשרד החינוך ובמערכת החינוך והפרשה הזו היא פרשה מקוממת ומרגיזה, והיא מסמנת משהו מאד לקוי במערכת.

דב חנין: אני חושב שמערכת חינוך ראויה הייתה צריכה לעודד תלמידים להגיע ולהשתתף במצעד של זכויות האזרח.

דב חנין: אני חושב שזה דבר ראוי, זה דבר מצוין, בוודאי שהתלמידים עושים את זה על חשבון זמנם הפרטי.

דב חנין: אני הייתי אומר התלמידים האלה ראויים לתעודות הוקרה וגם בית הספר ראוי לתעודת הוקרה על העידוד של התלמידים לעשות כזה דבר.

דב חנין: אני הייתי שמח שתלמידים יהיו מעורבים ופעילים ומגויסים ועושים כמיטב יכולתם למען זכויות האזרח וזכויות האדם במדינת ישראל.

דב חנין: אבל אדוני יושב הראש, יש משהו מאד מדאיג באפקט הרוחב של מה שקרה כאן.

דב חנין: כי בעצם מועבר פה מסר להרבה מאד מנהלים של בתי ספר, גם אם בפועל בסוף לא היה שימוע.

דב חנין: אז אני שמח שלא היה שימוע ואני שמח שלא היה בירור ובוודאי חס וחלילה לא הייתה נזיפה.

דב חנין: אבל הרבה מנהלי בתי ספר בישראל קראו את הידיעה על זה שמנהל בית ספר הוזמן לשימוע והם אומרים לעצמם – למה אני צריך להסתבך?

דב חנין: למה לי ללכת ולעשות מצעד זכויות אדם ולעשות דיונים בנושא הזה ולשלוח את התלמידים לדברים האלה, בסופו של דבר אני אשלם על זה מחיר.

דב חנין: זה מה שנקרא אפקט מצנן והאפקט המצנן הזה עובד במערכת החינוך במלוא העוצמה והוא מצנן את אלה שרוצים כן לחנך את התלמידים בדיוק לערכים שמופיעים בחוק החינוך, כמטרות של מערכת החינוך.

דב חנין: לחנך לזכויות, לדמוקרטיה, לכל הדברים האלה שמערכת החינוך חייבת לחנך אליהם.

דב חנין: אדוני יושב הראש, באותו זמן אני רוצה רק לשים על השולחן שחלקים גדולים במערכת החינוך לגמרי לא פתוחים, לא פלורליסטים.

דב חנין: אני לא יודע מתי חבר הכנסת ברכה הוזמן לאחרונה למשל לבית ספר בחינוך הממלכתי הדתי.

דב חנין: או אולי חבר הכנסת מסעוד גנאים.

דב חנין: אני בוודאי לא הוזמנתי, אבל אולי חבר הכנסת גאלב מג'אלדה הוזמן.

גאלב מג'אדלה: אנחנו פוגשים אותם כאן בכנסת.

דב חנין: אז אני אומר, יש חלקים גדולים במערכת החינוך שהם ---

אלכס מילר: אתה יכול לחוקק חוק ---

דב חנין: שהם הפכו להיות לנחלה אידיאולוגית של הימין הקיצוני ושם באותם שמורות אנטי טבע, מעבירים רק מסרים מכיוון אחד ורק פוליטיקה מאד מאד מוגדרת ואינדוקטרינציה פוליטית ואידיאולוגית מכיוון אחד, ומשרד החינוך יושב בחיבוק ידיים ומסתכל על התופעה הזאת.

דב חנין: לכן, משהו מאד מאד מסוכן ומדאיג קורה במערכת החינוך ואני חושב שצריך לפעול בו.

דב חנין: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת בילסקי ואני סוגר כאן.

אלכס מילר: אין לי זמן.

זאב בילסקי: אדוני יושב הראש, האמת שקצת עצוב לי היום מהכמה דקות שאני נמצא פה בדיון.

זאב בילסקי: אני מתחיל להבין, אתה יודע, שמה שאנחנו לא עושים לבד אז כבר יש, אנחנו כבר דואגים עוד יותר שזה יהיה.

זאב בילסקי: אני רואה פה מנהל בית ספר שהוא נראה לי סביר מאד מכל מנהלי בתי הספר שאני מכיר, ואני מכיר הרבה.

זאב בילסקי: אני רואה פה ממשרד החינוך שהוא אומר תשמע, אני לא נזפתי, אני לא זה.

זאב בילסקי: הייתה איזו שהיא פעילות, הייתה איזו שהיא כתבה, עשיתי בירור הבירור הזה לא היה לוחצני, ויכול להיות שהבעיה היא שאנחנו לוקחים ועכשיו נתחיל ללבות את העניין הזה לכל אחד זה והבעיה היא שצדיק באמונתו יחיה.

זאב בילסקי: כל אחד אני בטוח שצודק, כל אחד יש לו את המטענים שלו, אבל סך הכל אם אני יכולתי, אדוני יושב הראש, לתרום את תרומתי הצנועה לדיון הזה, זה לבקש, אנחנו הסך הכל מדינה אחת, כולנו חיים בה.

זאב בילסקי: בואו ננסה כולנו לגלות את מידת האחריות, כדי שגם מנהלי בתי הספר וגם האחראים יוכלו ללמד את הילדים שלנו כדי שיהיו אזרחים טובים ומועילים במדינת ישראל ולאפשר לכולנו רב שיח ולא להקצין את זה למקומות כאלה שיכול להיות שעצם ההקצנה אחר כך תיצור הקצנה אחרת.

זאב בילסקי: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: כן, בבקשה.

שרף חסאן: שרף חסאן, מנהל מחלקת חינוך באגודה לזכויות האזרח.

שרף חסאן: אלף אני מאד מברך את מה שנאמר כאן על ידי משרד החינוך.

שרף חסאן: ההבהרה הזאת מאד חשובה.

שרף חסאן: עם זאת, חבל שזה לא פורסם בעיתונות, שזה נשאר רק תגובה כאן.

שרף חסאן: בעיתון "הארץ" אז לא הייתה תגובה של משרד החינוך וזה בעצם פתח את כל הדיון הציבורי כאילו משרד החינוך מתנגד להשתתפות תלמידים במצעד זכויות אדם.

שרף חסאן: לא מדובר בהפגנה איך שחלק מחברי הכנסת הציגו את הדברים כאן, מדובר ביום זכויות אדם, מצעד זכויות אדם.

שרף חסאן: יום שמציינים אותו בכל העולם.

שרף חסאן: מערכת החינוך גם מציינת את היום הזה, שר החינוך בעצמו כותב כל שנה מכתב לבתי הספר ויש המון פעילויות במערכת החינוך וזה חלק מהדברים שמערכת החינוך מעודדת.

שרף חסאן: אבל, מה שקרה כאן, מסע של דה-לגיטימציה, שלדעתי ישפיע בשנה הבאה על השתתפות בתי ספר וזה חבל.

אלכס מילר: של מי?

אלכס מילר: של מי?

אלכס מילר: מסע של מי?

שרף חסאן: אלף כל הדיון כשהמצעד הוצג כדבר שאסור להשתתף בו.

שרף חסאן: עבירה על החוק, כאילו עבירה, חוזרים על ---

אלכס מילר: על ידי מי?

שרף חסאן: וזה לא כאן.

שרף חסאן: אני מדבר על אווירה ציבורית, אדוני יושב הראש, לא מדבר על מה שיש בחוק ולא מדבר על תגובת משרד החינוך.

שרף חסאן: אני מדבר על האווירה הציבורית ואני חושב שדווקא עכשיו, לאור כל הנסיגה בערכים הדמוקרטיים במדינה, לפי הגזענות שמאד מתפשטת בקרב בעיקר בני נוער.

שרף חסאן: יש חשיבות שהוועדה תדגיש היום, דווקא היום את חשיבות החינוך לדמוקרטיה, חשיבות החינוך לאזרחות פעילה ברוח החוק וברוח חוזר המנכ"ל, ברוח הדברים שנאמרו כאן על ידי משרד החינוך.

שרף חסאן: השתתפות בית הספר בערערה במצעד זכויות האדם יש לה חשיבות רבה גם לא רק בחינוך לדמוקרטיה, חינוך לזכויות אדם, אלא גם חינוך לחיים משותפים.

שרף חסאן: זאת פעם ראשונה שבתי ספר ערבים נפגשים וצועדים ביחד עם בתי ספר בחברה היהודית.

שרף חסאן: דרך אגב, כל שנה משתתפים בתי ספר, כל שנה משתתפים תנועות נוער, כל שנה משתתפים מכינות, ארגונים, מסגרות חינוך רבות משתתפות במצעד זכויות אדם.

שרף חסאן: אבל הסיפור הזה, איך שנעשה לדעתי זה פגע במסר החינוכי, פגע בהזדמנות החינוכית, ולדעתי חובה גם על הוועדה הזאת, כי חלק מהדברים שהוצגו לא היו מדויקים כאן.

שרף חסאן: אבל מבחינה ציבורית יש מסר שצריך לחזק שזה מסר של חשיבות להמשיך לעשות מה שהם עושים.

שרף חסאן: חשוב לברך את בית הספר על מה שעשה ולעודד בתי ספר אחרים לפעול לפי הדבר הזה.

שרף חסאן: ככה עושים חינוך.

שרף חסאן: חינוך לא עושים רק בכיתה, אדוני יושב הראש.

שרף חסאן: חינוך עושים גם בפעילויות אקטיביות, אקטיביזם, וזה חלק מהמסר החינוכי שלדעתי חשוב מאד שהוועדה הזאת תוציא.

שרף חסאן: וחשוב, אני קורא למשרד החינוך גם שהתגובה שהייתה כאן שתוציא החוצה, תוציא החוצה גם לדברר, גם בחברה הערבית, גם בחברה היהודית.

עורסאן עיאדאת: אתה יודע שאני לא יכול להיות אחראי לכותרות בעיתונים.

אלכס מילר: סליחה, סליחה.

שרף חסאן: בהחלט.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: טוב, רבותי, אני אישית חושב שהדיון הזה הוא היה דיון ---

חנין זועבי: ... הוא אחראי.

אלכס מילר: סליחה גברתי, את מפריעה לי, אני באמצע סיכום.

חנין זועבי: אז אתה תחכה לי עד שאני אסיים.

חנין זועבי: אני הערתי פה ---

אלכס מילר: בבקשה, אנא תצאי החוצה בבקשה, תודה רבה.

דב חנין: למה?

דב חנין: מה קרה?

אלכס מילר: זה לא עובד ככה.

אלכס מילר: את לא תדברי באמצע דברים של יושב ראש שהוא מסכם את הדברים ואת בשיא החוצפה גם אומרת לי שאני אחכה שאת תסיימי את ההערות הצדדיות שלך.

חנין זועבי: אני הערתי ---

אלכס מילר: את הערת באמצע שאני הערתי, אז היית צריכה לשתוק ולחכות שאני אסיים.

חנין זועבי: אבל ---

אלכס מילר: זה לא עובד בצורה כזאת.

חנין זועבי: אני מבקשת ---

דב חנין: אדוני, ההערה הייתה לגופו של העניין ולגופו של הדיון.

אלכס מילר: תודה, תודה.

אלכס מילר: רבותי, אני חושב שהדיון הזה היה דיון מיותר.

אלכס מילר: אני גם מציע להבא שחברי כנסת שפונים לנשיאות הכנסת או לוועדת החינוך, עם הנושאים שקשורים לדברים שעושים עליהם פרסומים בתקשורת כזו או אחרת, לבדוק את הדברים לפני.

אלכס מילר: כי אני חושב שאנחנו עכשיו בזבזנו ודיברנו על הנושאים שבתכל'ס לא היה מאחוריהם שום דבר שעליהם דרוש דיון בוועדת החינוך של הכנסת, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: אני לא שמעתי כאן שום בעיה לא מצד אחד ולא מצד שני של הקשת הפוליטית שהוצגו בפני בצורה כזאת שיוכלו להצביע קודם כל על המצב שאותם ילדים השתתפו במצעד שהוא היה בצורה כזו או אחרת פוגע בהיבט החינוכי שלו כמנגנון של מערכת החינוך, ומצד שני אני גם לא שמעתי שאף אחד פה הגיע עם איזו שהיא בעיה בעקבות העניין הזה.

אלכס מילר: משרד החינוך תפקידו וסמכותו לבדוק כל דבר ודבר, ואם ביקשו הבהרות גם לעתיד וגם מסוג זה – אין שום בעיה, אדוני המנהל, להבהיר את הסוגיה שביקשו ממך להתייחס.

אלכס מילר: אני לא חושב שבשביל זה על כל מכתב עכשיו של הבהרה על נושא כזה או אחר, אנחנו צריכים לקיים דיון בוועדת הכנסת.

אלכס מילר: ההבהרות הן נעשות, אף אחד לא נזף בך, אף אחד לא עשה לך שימוש.

אלכס מילר: אם מערכת החינוך בחוק של חוזר מנכ"ל של שר החינוך נתנו לך כלי לעשות פעילות כזו או אחרת, אתה עובד לפי החוק.

אלכס מילר: ברגע שהנושא הזה הובהר, אני לא חושב שהיו צריכים בכלל לפתח את הנושא הזה לרמות כאלה שכאן שופכים כוסות מים על חברי כנסת, מעלים את זה כסוגיה כללית של פגיעה בחופש הביטוי או חופש ההתארגנות, בצורה כזו או אחרת.

אלכס מילר: ואני חושב שבסופו של דבר מי שנפגע כאן זה רק כנסת ישראל.

אלכס מילר: כי אנחנו לקחנו דבר שהוא דבר שנמצא בשוטף היום במערכת החינוך.

אלכס מילר: אין לי שום ספק שעל כל הסוגיות האלה שיכולים להביא למצבים כמו שאנחנו ראינו, מצבים של התחממות פוליטית כזו או אחרת.

אלכס מילר: למשרד החינוך יש סמכות אחרי שכתבות כאלה ואחרות יוצאות – לבדוק את העניין הזה.

אלכס מילר: אבל רבותי, להביא לכאן את המצב ולהכליל אותו ולעשות מכל דבר, ואני גם לא יכול על פי הבקשות כאן גם מי שמבקש מאיתנו להתייחס לעניין הספציפי הזה של ברכות או לא ברכות.

אלכס מילר: אם תציגו בפני ועדת חינוך את העניין הזה, מה היה בפועל שם ובאיזו דרך זה התנהל, אנחנו עכשיו נתחיל ללכת, תחשבו מה אתם מבקשים.

אלכס מילר: שאנחנו נתחיל עכשיו ללכת לכל הפגנה והפגנה ולבדוק כל בית ספר ובית ספר ולהתחיל עכשיו לברך או לא לברך על כל מה שהיה שם?

אלכס מילר: אתם מאבדים כאן פרופורציות על דברים שמעלים כאן לדיון הזה.

אלכס מילר: רבותי, שוב, אני חושב שהדיון הזה היה מיותר.

אלכס מילר: אני חושב שמערכת החינוך היום צריכה להקפיד על הכללים, גם אם זה במנגנון של הפיקוח, גם אם זה במנגנון של הביצוע.

אלכס מילר: שוב, אם הדברים, כמו שאנחנו שמענו כאן ואף אחד לא סתר אותם, נעשו כהלכה – אין לי שום בעיה עם זה.

אלכס מילר: אני לא רוצה לעבור כאן על כל סעיף וסעיף, עכשיו להתחיל בהצבעות, כי אני גם לא אעשה את זה.

אלכס מילר: אם הייתה בעיה, אז אין שום בעיה גם למנהל בית הספר להתייחס לאותן סוגיות שמתבקשות.

אלכס מילר: אני גם מבקש בעתיד, לכל מי שלוקח את התלמידים לפעילויות כזו או אחרת, אין שום בעיה גם להודיע למשרד החינוך על זה שילדים יוצאים לפעילות כזאת או אחרת.

אלכס מילר: זה לא פשע, זו לא בעיה.

אלכס מילר: זה שאנשים שיודעים שאתם עושים את זה, הרי אתה מבין שאתם היית פונה אליו ואומר – תשמע, ביום ככה וככה אני מוציא כיתה לשם או לשם, אף אחד אפילו לא היה שואל אותך אחר כך.

אלכס מילר: הרי אתה מבין את זה.

אלכס מילר: אז מישהו שבא ושאל ואז ניפחו את זה ובסדר, חברי כנסת יודעים להתייחס לכל דבר ועניין, ועיתון "הארץ" יודע לפרסם את מה שהם מפרסמים והכל טוב ויפה.

אלכס מילר: אנחנו נמצאים במערכת ציבורית שיכולה להתחמם תוך שנייה על כל דבר ודבר.

אלכס מילר: רבותי, אתם חייבים, כאחראים על המערכת הביצועית, לשמור על הדברים האלה אצלכם.

מוחמד ברכה: יושב ראש הוועדה, אדוני, אני מציע שהוועדה תרשום לפניה את הודעת משרד החינוך שלא היה שימוע ולא הייתה נזיפה.

מוחמד ברכה: זה דבר אחד.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה חשוב.

מוחמד ברכה: הדבר השני, אני מציע שהוועדה תדגיש את החשיבות של קיום הדיון הזה בעקבות האווירה הציבורית שהייתה ושהוועדה מחזקת את מערכת החינוך ואת בתי הספר למעורבות חברתית, מחזקת את בתי הספר ומערכת החינוך במעורבות חברתית.

מוחמד ברכה: הדבר השלישי שאני מציע אותו, ואני חושב שאנחנו לא יכולים להתפזר בלעדיו, קרה משהו במהלך הישיבה.

מוחמד ברכה: ועדת החינוך מגנה את ההתנפלות חסרת התקדים בחייה של הכנסת על סגן יושב הראש, חבר הכנסת מג'אדלה מחברת הכנסת מיכאלי, והוועדה תגיש תלונה רשמית, בשם הוועדה, בגלל שהדבר הזה קרה במהלך ישיבת הוועדה, לוועדת האתיקה.

מוחמד ברכה: אנחנו כחברי הנשיאות, גם אני וגם חבר הכנסת מג'אדלה, אנחנו נעלה את זה עוד כמה דקות בישיבת הנשיאות, אבל אני מציע שהוועדה תקבל סיכום של שלוש הנקודות, רשמה לפניה, מחזקת ותומכת במעורבות וגינוי של ההתנהגות הברוטאלית וחסרת התקדים שהייתה כאן.

מוחמד ברכה: זו ההצעה שלי.

אלכס מילר: שוב, חבר הכנסת ברכה, את ההצעה שלך שמעתי.

אלכס מילר: אני אומר לך, אני לא הולך לערבב בין דבר אחד ---

מוחמד ברכה: זה קרה בוועדה שלך, אתה לא יכול לעבור על זה לסדר היום.

אלכס מילר: בסדר, אז כל חבר כנסת, אני לא עובר על זה ---

מוחמד ברכה: כיושב ראש ועדה.

אלכס מילר: כל חבר כנסת, אני אמרתי שלא מקובל עלי קודם כל ההתנהגות של חברי כנסת שהופכת להיות התנהגות, במיוחד בוועדת החינוך, התנהגות לא נאותה, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: כל חבר כנסת וחבר כנסת ---

ג'מאל זחאלקה: אז תתנצל אתה, תתנצל אתה בפני חברת הכנסת זועבי שאמרת ---

אלכס מילר: תגיד לי, אתה עוד תגיד לי מה לעשות?

ג'מאל זחאלקה: אני, מן הראוי, אני הולך לפני הנהלים שלך.

אלכס מילר: כל חבר כנסת עם הדרך שלו ---

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך גם מה לעשות, למה לא?

אלכס מילר: יכול לפנות לוועדת אתיקה, הכלי קיים.

ג'מאל זחאלקה: כדאי לך לשמוע, אתה תשתכנע.

אלכס מילר: הכלי קיים ואתם יכולים להשתמש בו בדרך ש---

מוחמד ברכה: אני מציע שהוועדה בעצמה כוועדה תפנה, כי זה קרה במהלך ישיבת הוועדה.

אלכס מילר: אני בלי שום קשר, ---

מוחמד ברכה: זה אקט אנטי חינוכי בוועדת החינוך.

אלכס מילר: אני בלי שום קשר הולך לקיים ישיבה נפרדת על כל הנושא של הפעילות החברתית כמו שאתה ציינת אותה במערכת החינוך והכללים היום, והכלים היום שעומדים למערכת החינוך בעניין של מעורבות תלמידים בפעילות חברתית כזו או אחרת.

אלכס מילר: מבחינת הדיון הזה – כמו שאני ציינתי – שהוועדה שמעה גם את משרד החינוך וגם ---

מוחמד ברכה: אני מבקש להצביע על ההצעה שהבאתי במלואה.

אלכס מילר: אוקי.

אלכס מילר: אם אתה מבקש להצביע, רבותי, ההצבעה תהיה במועד מאוחר יותר.

אלכס מילר: תודה רבה.