ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 471, 2011-12-26 12:00

אמנון כהן: צהריים טובים.

אמנון כהן: אני פותח את הדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: הנושא שעל סדר יומה של הוועדה הוא: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 126) (הסדרת שמירה, אבטחה וסדר ציבורי), התשע"ב-2011, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אמנון כהן: אני הנחתי את הצעת החוק כי היא הגיעה רק בסוף השבוע שעבר, ומפאת דחיפות החוק שמתי אותה ליום רביעי.

אמנון כהן: המרכז לשלטון מקומי ביקש שיהיה מאוחר.

אמנון כהן: עו"ד בן אריה, אני מזכיר לך, איפה היא?

נועה בן אריה: אני פה.

אמנון כהן: ביקשתם שנקדים את זה, ודחינו משהו אחר ושמנו את זה כאן.

קריאה: תודה.

אמנון כהן: למצוא מקום ואולי לאשר, כי שלא נשאיר את הרשויות האלה בלי גביית הסכומים ללא סמכות מהראשון לינואר.

אמנון כהן: אבל שנדע שאנחנו מדברים על מס נוסף על אזרחי מדינת ישראל, שלמעשה המס נולד בשנת 2002, לפני עשר שנים – נולד ועבד – ומבקר המדינה אמר את דברו אחרי שבדק.

אמנון כהן: הוגש בג"ץ בנושא.

אמנון כהן: כתוצאה מכך שלחו את משרד הפנים להסדיר את הנושא בחקיקה.

אמנון כהן: היתה הוראת שעה מתחילת השנה ועד סוף דצמבר שאמורה לפוג.

אמנון כהן: התקשרו אליי ראשי רשויות שהיו חרדים לגורל המשך החוק – מה יהיה, איך יהיה – והנה בשבוע האחרון של החודש קיבלנו את הצעת החוק.

אמנון כהן: מבחינתי, הצעת החוק אינה מושלמת – היא לא לקחה בחשבון את כל המרכיבים.

אמנון כהן: אני חושב שהמדינה צריכה לתת ביטחון לאזרחיה והיא צריכה לעבות תקציבים למשטרת ישראל, ומשטרת ישראל היא זו שאמונה על ביטחון האזרחים.

אמנון כהן: לא להטיל אגרות נוספות על האזרחים, כאשר הם למעשה משלמים את המס על פי מה שקובעת המדינה – יש מס הכנסה וכל מס אחר.

אמנון כהן: - - - מצפה שהמדינה תיתן לאזרחיה את הביטחון האישי, אבל בגלל אזלת יד או בגלל ריבוי המטלות של משטרת ישראל אין אכיפה מתאימה וראויה למה שזכאים אזרחי מדינת ישראל.

אמנון כהן: פעם משטרת ישראל ביקשה מצה"ל שייתן לה 2,000 חיילים לטובת עבודה משטרתית ככוח עזר - - -

קריאה: לא מצה"ל.

אמנון כהן: תן לי לסיים.

אמנון כהן: או שהיא מבקשת שיטור קהילתי עירוני – שנכשיר את הפקחים במקום המשטרה, או להיות עם המשטרה.

אמנון כהן: עכשיו אנחנו דנים בעוד נושא של הסדרת שמירה, אבטחה וסדר ציבורי.

אמנון כהן: לאט לאט אנחנו נשאיר את המשטרה בלי סמכויות – נעשה את הכול בעירייה.

אמנון כהן: אז אפשר לקבל החלטה כמדינה שאנחנו רוצים שגם את המשטרה יפעיל ראש העיר עם כל מה שמשת

אמנון כהן: מע מכך – ביטחון אזרחי התושבים יהיה באחריות ראש העיר כמו שקיים במדינות בעולם, ואפשר לקבל את ההחלטה הזאת ואז יקבל תקציב נאה וראוי והכפיפות תהיה ראויה ועל זה אפשר לדון.

אמנון כהן: אפשר לפתוח דיון בנושא הזה.

אמנון כהן: אבל לבוא כל פעם בכובע של לתת אבטחה ושמירה לאזרחים ולהטיל אגרות חדשות – אני חושב שזה לא נכון.

אמנון כהן: לכן, אני מתלבט עם עצמי איך אני יכול לאשר את הצעת החוק הזאת.

אמנון כהן: מקריאת החוק אני רואה שאין אחידות.

אמנון כהן: אין גובה – על איזה סכום מדובר.

אמנון כהן: כל אחד ייקח כמה שהוא רוצה.

אמנון כהן: זה נכנס לסעיף הארנונה – תהיה עוד שורה שייגבו אגרה של שמירה ואבטחה, ואנחנו לא יודעים מה הגובה וכל עיר יכולה לגבות כמה שהיא רוצה – חלקו ילך לאבטחה וחלקו לגירעונות.

אמנון כהן: זה לא מוסדר.

קריאות: לא נכון.

קריאות: - - -

חיים ביבס: תסלחו לי על הביטוי אבל אין לכם מושג על מה אתם מדברים.

אמנון כהן: אבל אני מדבר.

חיים ביבס: אין לכם מושג על מה אתם מדברים.

אמנון כהן: בסדר, רק לכם יש מושג.

אמנון כהן: הכי קל לגבות אגרה נוספת מהאזרחים.

חיים ביבס: אני אומר:

חיים ביבס: זה קיים 20 שנה - - -

אמנון כהן: בטח, בטח.

אמנון כהן: בשביל זה בג"ץ התערב.

אמנון כהן: הכי קל להכניס יד לכיס האזרחים ולקחת, כי אין להם ברירה.

אילן גילאון: אנחנו רוצים לדעת מי האדון שיש לו מושג - - -

אמנון כהן: יש לו מושג כי הוא גובה.

אמנון כהן: יותר קל לו לגבות מהאזרח.

אילן גילאון: לנו יש הסתייגויות שלא קשורות - - -

אמנון כהן: בסדר, אנחנו כרגע פותחים את הדיון.

אמנון כהן: אני אומר שהחוק נולד כי היה קל בחוק עזר עירוני כזה או אחר ברשות מסוימת.

אמנון כהן: התרחב.

אמנון כהן: היה דו"ח מבקר המדינה שאמר שזה לא נכון.

אמנון כהן: היה בג"ץ וכתוצאה מהבג"ץ היתה הוראת שעה וההסדרה שמביאים היום לשולחן הוועדה לא מושלמת מבחינתי.

אמנון כהן: לכן אני מתלבט עם עצמי מה לעשות: מצד אחד, הוראת השעה פגה בסוף השנה – אם לא נאשר, אז מינואר הם לא יוכלו לגבות.

אמנון כהן: מצד שני, אנחנו צריכים לדעת שזו אגרה שתושת על כל הרשויות המקומיות – כל ראש עיר יכול להקים היום - - -

חיים ביבס: לא, זה לא נכון.

חיים ביבס: אולי אנחנו ניתן לכם הסבר.

קריאות: - - -

קריאה: רק על רשות שיהיה לה חוק עזר.

אמנון כהן: לא צריך להסביר כלום.

אמנון כהן: - - - יסבירו לנו.

חיים ביבס: אבל זה לא נכון מה שאתם אומרים.

אמנון כהן: בסדר.

חיים ביבס: זה לא נכון.

חיים ביבס: אומרים דברים בלי להבין.

אמנון כהן: אתה תראה שזה נכון.

חיים ביבס: לא.

אמנון כהן: אתה תראה.

חיים ביבס: לא, זה לא נכון.

אמנון כהן: חכה בסבלנות שנגיע אליך.

אמנון כהן: נציגת משרד הפנים, תסבירי את החוק.

קריאה: היא בעד.

ציון פיניאן: אפשר גם לדעת אם המשרד הפנים תומך.

קריאה: הוא היוזם.

קריאה: הוא יזם את הצעת החוק.

אמנון כהן: הוא הביא את החוק.

ציון פיניאן: שיהיה בפרוטוקול.

אורית מלמד: אורית מלמד ממשרד הפנים.

אורית מלמד: מדובר בהצעת חוק שנועדה לקבוע ולהסדיר באופן מפורש את סמכותה של רשות מקומית להסדיר עניינים של שמירה, אבטחה וסדר ציבורי.

אורית מלמד: מדובר בהצעת חוק שנועדה להסדיר את הסמכות של הרשות המקומית.

אורית מלמד: הסעיף הזה לא מדבר על אגרה, למרות כל מה שנאמר פה.

אמנון כהן: איך הם יסדירו את האבטחה?

אורית מלמד: זה בהמשך הדברים.

אורית מלמד: קודם כל, אני מבקשת להדגיש שאין שום כוונה להפחית את אחריות המשטרה.

אורית מלמד: זה ברור לכול שהמשטרה אחראית על ביטחון התושבים והסדר הציבורי.

אורית מלמד: אבל למרות שהאחריות מוטלת על המשטרה, רשויות מקומיות יכולות להחליט שהן רוצות לעשות פעילות עודפת על הפעילות של המשטרה ולתת לתושבים שלהם שירות טוב יותר מהבחינה הזאת.

אורית מלמד: הדבר הזה קיים גם בנושאים אחרים – בנושאים של רווחה - - -

אמנון כהן: אבל הם לא גובים אגרת רווחה.

אורית מלמד: רגע, תיכף נגיע לנושא הזה.

אמנון כהן: למה לא תשפו אותם?

אמנון כהן: תקציב של משרד הפנים – למה אגרה נוספת?

אילן גילאון: זו הבעיה?

אילן גילאון: הכסף?

אילן גילאון: העיקרון.

אורית מלמד: מבחינת הסמכות, זה רק על פעילות עודפת ונוספת.

אורית מלמד: רשות מקומית יכולה להחליט שהיא רוצה לתת שירות טוב יותר לתושבים שלה.

אורית מלמד: זה המנדט שלה מהבוחרים.

אמנון כהן: גם ברווחה היא רוצה לתת שירות טוב יותר.

אמנון כהן: גם בחינוך היא רוצה לתת שירות טוב יותר.

אילן גילאון: את יכולה להדגים לי מה זה שירות טוב יותר שיבוא על-ידי פקח ולא שוטר?

אמנון כהן: תן לה לסיים.

אמנון כהן: נשמע את הקונספציה.

אמנון כהן: איך היא עושה את זה?

אורית מלמד: לנושא המימון: קודם כל, צריך שיהיה סעיף סמכות בלי קשר לשאלת המימון.

אורית מלמד: כי אם אין סעיף סמכות, הרשות המקומית לא יכולה לפעול בתחום הזה גם אם היא לא רוצה לגבות אגרה.

אורית מלמד: לעניין התשלום: הנושא של המימון נדון בבית-המשפט.

אורית מלמד: בית-המשפט קיבל את העמדה שלנו שעדיף שהמימון יהיה באמצעות היטל או אגרה ושלא ימומן מהארנונה.

אורית מלמד: יש כמה סיבות לזה: קודם כל, הכסף נשמר בסל סגור וככה מבטיחים שהוא משמש לייעוד שלו.

אורית מלמד: דבר שני, יש פיקוח ובקרה של משרד הפנים, ומכול הסיבות האלה עדיף שזה יהיה בצורת אגרה.

אמנון כהן: אז יש אגרה?

אמנון כהן: למה את אומרת שאין אגרה?

אמנון כהן: אין אגרה או יש אגרה?

אורית מלמד: יש את נושא הסמכות.

אמנון כהן: את נושא הסמכות הבנו.

אמנון כהן: עכשיו אגרה.

אמנון כהן: איך יעשו את זה?

אורית מלמד: נשאלת השאלה: איך עיר שרוצה להפעיל סיירות או מאבטחים, תממן את זה?

אורית מלמד: אנחנו אומרים שנכון שהמימון ייעשה באמצעות אגרה מהסיבות שאמרנו.

אמנון כהן: שקלתם לשפות אותם?

אמנון כהן: שיעשו תכנית עבודה ויגידו כמה זה יעלה להם לתת שמירה מוגברת, איכות חיים טובה יותר.

אמנון כהן: נניח שיגידו לכם שהעלות היא למשל מיליון או שני מיליון שקלים ואתם תשפו אותם – למה להטיל עוד אגרה?

אורית מלמד: משרד הפנים לא מתקצב גם אגרות נוספות שנגבות מהתושבים.

אמנון כהן: איזה אגרות?

אורית מלמד: כדי לסלול כבישים גובים היטל סלילה.

קריאה: סלילה, מים ביוב.

אורית מלמד: בכדי לפתח את התשתיות של הרשות המקומית גובים היטלים - -

קריאה: פיתוח, הכל.

אורית מלמד: - - זה לא בא מתקציב משרד הפנים.

אורית מלמד: לכן אנחנו חושבים שזו הדרך הנכונה.

אורית מלמד: קבענו הנחיות בחוזר מנכ"ל מה אפשר להכניס לאגרה ומה לא.

אילן גילאון: משרד הפנים בעד לתת סמכויות שיטור לפקחים עירוניים כעיקרון?

הראל גולדברג: שני דברים שונים לגמרי.

אמנון כהן: תן לי רגע, חבר הכנסת גילאון, תן לי את החוק הזה כרגע.

אמנון כהן: עזוב את זה.

אילן גילאון: אני רוצה להבין.

אמנון כהן: שנייה, כרגע לא מדברים.

אמנון כהן: תגידי בבקשה מה ההמשך שם?

אמנון כהן: מה עוד יש בחוק הזה?

אורית מלמד: יש החלה של הסעיף גם על מועצות מקומיות.

אמנון כהן: על כל המועצות, כן?

אמנון כהן: לא רק במקום שיש חוק עזר עירוני, אלא זה יורחב לכל המקומות, כן?

קריאות: - - -

אמנון כהן: אחד-אחד, אני רוצה להבין.

אמנון כהן: היא מסבירה עכשיו.

אורית מלמד: רשות שתרצה לגבות אגרה חייבת לעשות את זה בחוק עזר עירוני.

אמנון כהן: היא צריכה לחוקק חוק עזר עירוני.

אמנון כהן: אבל כל אחד יכול לעשות את זה – מהיום והלאה, אחרי שנאשר את החקיקה, כל רשות מקומית ומועצה אזורית תוכל להקים את זה.

אורית מלמד: חוקי עזר עוברים בקרה של משרד הפנים.

אורית מלמד: זה מגיע למשרד הפנים - - -

אמנון כהן: אז זה מתרחב לכל הארץ.

אורית מלמד: בהתאם לכללים אם הרשות תרצה לתת - - -

אמנון כהן: אתה שומע ידידי, שזה מתרחב לכל הארץ?

חיים ביבס: מי שרוצה - - -

אמנון כהן: ודאי שמי שרוצה.

קריאות: - - -

אמנון כהן: אל תגיד "לא" לפני שלמדת.

אמנון כהן: קודם תלמד.

חיים ביבס: אבל מה שאתם אומרים לא נכון.

אמנון כהן: מה לא נכון?

חיים ביבס: בלי להבין את ההיסטוריה.

אמנון כהן: איזו היסטוריה?

חיים ביבס: יש פה היסטוריה – תבינו את המשמעות של הדברים.

אמנון כהן: אדוני תקשיב, אין היסטוריה – יש חוק חדש.

חיים ביבס: יש היסטוריה.

אמנון כהן: כרגע יש חוק חדש - - -

קריאות: - - -

חיים ביבס: מאיפה זה נובע?

חיים ביבס: - - -

אמנון כהן: מה קשור "מאיפה זה נובע"?

קריאות: - - -

אילן גילאון: - - - שזו מדינה קורסת וראש העיר לוקח את הסמכויות בידיים שלו.

אמנון כהן: אני רוצה להבין, אז אם יכול להתרחב על פי אמות מידה שאתם קובעים – חוק עזר עירוני, אגרות וכו'.

אמנון כהן: מה יהיה גובה האגרה ומי קובע זאת?

אילן גילאון: ואיך בלוד יעשו את זה?

אילן גילאון: זאת השאלה.

קריאה: בלוד אין בעיה – המדינה מתקצבת.

אילן גילאון: בטח שיש - - -

קריאה: - - - אין שום בעיה.

אורית מלמד: - - - מרשות לרשות - - -

אמנון כהן: אני לא שומע.

אמנון כהן: אתה מפריע לי.

אילן גילאון: אני הפרעתי לו.

אמנון כהן: לא, לך מותר.

אמנון כהן: אתה לא.

אילן גילאון: לא, אני הפרעתי לו.

ציון פיניאן: אני יכול להפריע לשניכם?

אמנון כהן: מה גובה האגרה?

אורית מלמד: האגרה משתנה מרשות לרשות, אי אפשר לקבוע אגרה אחידה.

אורית מלמד: כי מכל רשות לוקחים את הנתונים הספציפיים שלה.

אמנון כהן: איזה נתונים?

אמנון כהן: נתונים פר ראש, פר מטר, פר גובה, פר נכס, פר מה?

אמנון כהן: מה הנתונים?

אורית מלמד: אפשר או להחליט שהחיוב - - -

אמנון כהן: מה זה או?

אמנון כהן: או לפי מטר או לפי נכס – לפי יחידת אב.

אמנון כהן: יחידה למגורים.

קריאה: לא, לא.

ציון פיניאן: מה זאת אומרת מטר?

ציון פיניאן: מטר למגורים?

אמנון כהן: מה מטר?

מירי פרנקל-שור: מטר לבית ומטר לעסק.

אמנון כהן: אני שומע רק אותה.

אמנון כהן: מה כתוב בחוק?

אורית מלמד: בחוק עזר זה משתנה מרשות לרשות.

אמנון כהן: אתם לא מתווים קו מסוים?

אורית מלמד: בחוזר המנכ"ל אמרנו שלעסקים - - -

אמנון כהן: כל אחד יעשה מה שהוא רוצה?

אורית מלמד: לא.

אורית מלמד: עסקים לפי מטר ולמגורים אפשר לפי מטר או לפי יחידה למגורים.

אורית מלמד: כדי להגיע לסכום, הרשות צריכה לעשות תחשיב.

אורית מלמד: בתחשיב היא אומרת – אלה ההוצאות שלי.

אורית מלמד: לוקחים את העלויות שלה, מחלקים במטר או במספר היחידות ומקבלים את התעריף.

אמנון כהן: מה זה "העלויות שלה"?

אמנון כהן: מי יבנה?

אמנון כהן: מי ידע כמה צריך?

אמנון כהן: - -

מירי פרנקל-שור: מה זה העלויות שהיא צריכה לממן?

אמנון כהן: - - עשרה פקחים?

אמנון כהן: שני פקחים?

אמנון כהן: כמה רכבים?

אמנון כהן: מי קובע?

אמנון כהן: יכול להיות שהאגרה תגיע ל-300 שקל.

אמנון כהן: אין מתווה של משרד הפנים?

אורית מלמד: הרשות המקומית מכינה תוכנית.

אמנון כהן: אני מדבר על משרד הפנים – תעזבי את הרשות המקומית.

אורית מלמד: יש לנו גורם במשרד הפנים שתפקידו ראש תחום חרום ובטיחות.

אורית מלמד: הוא בודק את צרכי הרשות והוא מאשר מה העירייה צריכה ומה לא מבחינת המרכיבים של השמירה והעלויות.

אמנון כהן: המשרד לביטחון פנים, איך זה מסתדר עם החוק שהעברנו כהוראת שעה לגבי שיטור קהילתי עירוני וסמכויותיו – איך הנושא מתחבר?

אמנון כהן: מה יהיה בעיר שיש לה שיטור קהילתי עירוני ועכשיו גם גוף חדש לאבטחה ושמירה – איך הם יסתדרו?

יואל הדר: זה לא גוף חדש.

אמנון כהן: אני יכול לדבר איתו?

אמנון כהן: אני רוצה שהוא יסביר.

יואל הדר: הייתי רוצה להתייחס גם לדברים האחרים שלך.

יואל הדר: אתה רוצה שאני אענה ישירות לשאלה או - - - קודם?

אמנון כהן: לא, במכלול דברים.

יואל הדר: במכלול דברים, היינו רוצים לחיות במדינה שמה שאדוני דיבר עליו זה הרצוי – רצוי שהמדינה תעשה את הכול – אבל אנחנו לא חיים בעידן הזה שהמדינה עושה הכול.

יואל הדר: כמו שהמשטרה לא יכולה לתת את כל המענים להכול גם בגלל תקציב – רק היום היינו בכנסת, כפי שאדוני הזכיר, בגלל שאנחנו צריכים לקחת חיילי חובה ולשים אותם בתור שוטרים.

יואל הדר: לא בגלל שאנחנו רוצים, אלא מפני שהמדינה בסדר התעדוף שלה גרמה לכך שנאלץ לקחת את השוטרים האלה כדי לתת ביטחון חזק יותר לתושבים - -

אילן גילאון: אולי כדאי שתגייסו עוד שוטרים?

אילן גילאון: מה אתה אומר?

יואל הדר: - - אבל זה לא אידיאלי, לכן אנחנו נמצאים פה.

יואל הדר: גם בבריאות – הייתי שמח שהמדינה היתה נותנת לי ביטוח בריאות מלא, אבל כשאני הולך לקופת-חולים יש ביטוח "מושלם", יש "מכבי מגן", יש "מכבי זהב" – לא נותנים את הכול בבסיס.

יואל הדר: גם בתשלומי הורים לבתי-ספר, ההורים משלמים הון למרות שזה חינוך חובה חינם.

יואל הדר: המדינה לא נותנת את כל המטריה ואנחנו נמצאים במצב לא מהיום, ולכן אנחנו צריכים להשלים את החסר בצורות אחרות.

יואל הדר: כל רשות שנמצאת פה מוצאת את הדרכים לתת יותר לתושביה – גם לא באופן מלא – וכמובן שאם ראש הרשות שעושה את זה יגבה אגרה גבוהה מדי, התושבים לא יבחרו בו.

יואל הדר: לכן גם הוא עושה את האיזונים אצלו ברשות כדי לתת את המענה תוך התחשבות בתושבים.

יואל הדר: אין פה משהו בלתי סביר לחלוטין.

יואל הדר: להיפך, כל ראש רשות שמגיע לפה אומר: יש לי בעיה בעיר ואני נותן את המענה בצורה כזאת לתושבים שלי, שהם בוחרים אותו וגם מממנים את העלות של הדבר הזה.

יואל הדר: יש פה איזונים.

יואל הדר: אני חושב שכולנו נמצאים באותו מצב של חוסר, שאנחנו לא יכולים לתת מענה מושלם, שהממשלה, המדינה, יכולים לתת מענה מושלם.

יואל הדר: לשאלה של אדוני בנושא השיטור העירוני: השיטור העירוני בא לתת מענה – סיוע למשטרה – כפי שהגדרנו בחוק שעבר.

יואל הדר: כנראה שבחלק מהערים שלא מסוגלות לעשות את זה מכוח מה שיש להן, האגרה שהן יגבו תהיה, בין היתר, לטובת הנושא של השיטור העירוני.

יואל הדר: זה משלים את מה שעשינו, זה לא סותר.

אמנון כהן: אתה אמרת אז בדיונים, גם ראשי רשויות שנכנסו לפיילוט, שהיה matching.

אמנון כהן: העירייה נתנה מכספה.

אמנון כהן: עכשיו אתה אומר: אני עוזר לך.

יואל הדר: לא, חלק.

יואל הדר: זה תלוי ברשות.

יואל הדר: בכל רשות זה תלוי ביכולת שלה ושל תושביה לממן.

יואל הדר: בלוד למשל, הכול על חשבון המדינה.

יואל הדר: זה לא matching שווה, אלא בהתייחס לכוח וליכולת של הרשות המקומית.

יואל הדר: יש רשויות עשירות יותר ויש רשויות פחות עשירות.

מירי פרנקל-שור: עורך הדין הדר, מעולם לא נאמר שהאזרח צריך לממן את השיטור העירוני בערים שבהן מתקיים פיילוט.

קריאה: להיפך.

קריאה: זה - - - הנושא עכשיו.

חיים ביבס: זה הנושא.

קריאה: - - - הנושא עלה - - -

אמנון כהן: זה הנושא.

אמנון כהן: אתה מסתכל על החור של הגרוש, ואני מסתכל על המכלול, כי יש פה עוד חקיקות ועוד דברים.

אמנון כהן: מה לעשות?

אמנון כהן: אתה רוצה רק את זה עכשיו ואני לא אתן לך את זה עכשיו.

אמנון כהן: אמרו לי שהשיטור הקהילתי לא יהיה על חשבון האזרח ועכשיו מטילים עליו מס בעקיפין.

אמנון כהן: לא יהיה דבר כזה.

אמנון כהן: אתה תעשה את העבודה שלך ואני אעשה את העבודה שלי.

אמנון כהן: אתה תיבחר אצלך ואני צריך להיבחר אצלי.

אמנון כהן: זה לא משנה - -

אילן גילאון: אני לא צריך להיבחר בשום מקום, לכן - - - אתה - - -.

אמנון כהן: - - לכן, אני מסתכל על המכלול.

חיים ביבס: מדובר באבטחה.

אמנון כהן: אני אתן לך לדבר.

חיים ביבס: מדובר באבטחת מוסדות חינוך שאנחנו מממנים ואתם לא.

חיים ביבס: אנחנו סוחבים את המדינה, משרתים בצבא, עושים את הכול מגילאי שלוש – אנחנו מממנים את זה.

אילן גילאון: מה זה רלבנטי?

חיים ביבס: יש פה - - - גני ילדים שאין להם מאבטחים.

חיים ביבס: זו המשמעות של מה שאתם אומרים מהראשון לחודש.

אילן גילאון: תסלח לי, יש פה בעיה עקרונית שאתם לא מדברים עליה.

חיים ביבס: אבל אתם לא פותרים את הבעיה.

חיים ביבס: אתם מדברים באוויר ולא פותרים את הבעיה האמיתית שבראשון בינואר צריך - - -

אילן גילאון: - - - להקים את המליציות שלו בעיר שלו.

קריאה: זו לא מליציה.

קריאות: - - -

חיים ביבס: מה הקשר למליציות?

חיים ביבס: נו באמת, תפסיקו עם הפופוליזם.

חיים ביבס: מדובר באבטחה - - -

אמנון כהן: אתה מפריע לי.

חיים ביבס: - - - זה לא נכון.

חיים ביבס: - - - מטעים אותך.

אילן גילאון: מי אמר לך שאתה צריך לעשות את זה בעצמך?

אילן גילאון: מישהו ביקש את זה ממך?

חיים ביבס: הכול בסדר, אבל מי יעשה את זה החל מהראשון בינואר?

חיים ביבס: המדינה שלא נותנת - - -?

קריאה: מי יעשה?

קריאה: האזרחים מבקשים.

אמנון כהן: מרינה, אם האדם הזה יפריע עוד פעם תוציאי אותו החוצה.

אילן גילאון: לא, אל תוציא אותו.

אילן גילאון: הוא ראש עיר.

אמנון כהן: הוא מפריע.

אמנון כהן: תקבל זכות דיבור.

יואל הדר: השיטור העירוני הוא פיילוט של 13 ערים.

יואל הדר: חלק מהערים פה לא נמצאות בפיילוט.

יואל הדר: כל מה שנאמר פה על החוק הוא לא רק לטובת הערים שיש להן שיטור עירוני, כי השיטור העירוני הוא רק - - -

אמנון כהן: עורך הדין הדר, אני רוצה לחדד.

אמנון כהן: אחרי מה שאנחנו עושים אני רוצה שבערים שיש להן שיטור קהילתי עירוני והן גם רוצות שמירה, שהאזרח לא יממן את השיטור העירוני.

אמנון כהן: כי אתה לא יכול להגיד לי שזה היה על חשבון העירייה והמדינה ועכשיו אני מטיל אגרה על האזרח.

יואל הדר: זה לא פעמיים.

יואל הדר: נתנו סמכויות לפקחי השיטור העירוני למניעת אלימות.

יואל הדר: הם לא מחפשים כל היום אלימות.

יואל הדר: הם עושים גם דברים נוספים לטובת העירייה.

יואל הדר: לכן, אי-אפשר להגיד ששליש או עשירית מהעבודה שלו היא לטובת השיטור העירוני.

יואל הדר: זה המכלול השלם – זה לא לטובת משהו מסוים.

אמנון כהן: אבל הוא פקח עירוני.

אמנון כהן: כרגע הוא ממומן.

אמנון כהן: אתה רוצה עכשיו לקחת אגרה על הפעילות שלו.

אמנון כהן: אתה מבין?

יואל הדר: לא, אני לא לוקח לפעילות שלו.

אמנון כהן: אתה תהיה כי הוא עכשיו בשיטור הקהילתי.

יואל הדר: השיטור הקהילתי לא קשור לזה.

אמנון כהן: קשור.

אמנון כהן: בכמה ערים יהיה גם את זה וגם את זה.

יואל הדר: שיהיה להם שיטור עירוני וגם שיטור קהילתי?

אמנון כהן: כן.

יואל הדר: אני מנסה להסביר שהשיטור העירוני קיבל סמכויות מסוימות לטובת נושא האלימות.

אמנון כהן: כסף.

אמנון כהן: אני אומר כסף.

יואל הדר: כן, אבל הם קיבלו סמכויות לטובת נושא האלימות.

יואל הדר: הפקח לא עוסק רק באלימות, אלא גם בדברים אחרים לטובת העירייה: לטובת הניקיון, לטובת דברים שבין האזרחים.

יואל הדר: לכן, המימון הוא מימון כללי לטובת כל מה שנעשה עד עכשיו, והשיטור העירוני הוא עוד נדבך אבל הוא לא ממוקד בשיטור העירוני.

יואל הדר: הנושא הזה נבדק שהוא לא יהיה רק שיטור עירוני.

אילן גילאון: למה?

אילן גילאון: אני קורא על פונקציות של סמים, אירועי אלימות בעיר – עיריית נס ציונה.

יואל הדר: אדוני, באיזה ערים מדובר?

יואל הדר: על איזו עיר אדוני קורא?

אילן גילאון: נס ציונה.

יואל הדר: נס ציונה בפיילוט של "עיר ללא אלימות"?

קריאה: לא.

יואל הדר: לא.

יואל הדר: ראשון לציון נמצאת בפיילוט של "עיר ללא אלימות"?

אילן גילאון: אתם כמשרד לביטחון פנים מקבלים - - -

יואל הדר: שתי הערים האלה לא נמצאות בתכנית השיטור העירוני.

יואל הדר: לכן, זה לא קשור לשיטור עירוני – אין קשר בין הדברים.

מירי פרנקל-שור: עורך הדין הדר, אתה אמרת שזה מממן גם את השיטור העירוני.

יואל הדר: אבל אי אפשר למקד את זה.

מירי פרנקל-שור: בערים שאין שיטור עירוני זה לא יכול לממן את השיטור - - -

אילן גילאון: שלא לדבר על כמויות הנשק שמסתובבות היום בידיים של קבלנים פרטיים.

יואל הדר: נכון, לכן הוא לא מממן את השיטור העירוני כשיטור עירוני – זה המכלול הרחב של הפעילות שהעירייה נותנת.

מירי פרנקל-שור: אבל זו לא הבעיה.

מירי פרנקל-שור: זו גם בעיה, אבל זו לא רק הבעיה.

יואל הדר: אבל זה המכלול הרחב שהעירייה נותנת.

יואל הדר: היא נותנת, בין היתר, שיטור עירוני, והפקחים עוסקים, בין היתר, בדברים אחרים.

יואל הדר: הראייה היא שעיריות שלא נמצאות בשיטור העירוני גם גובות את האגרה בשביל דברים אחרים.

אילן גילאון: איך אתה קובע את הגבול בין מה למה?

יואל הדר: זה לא שאני קובע.

יואל הדר: אני אומר שהפקחים צריכים לעשות מספר פונקציות, ובין היתר בערים של שיטור עירוני הם נותנים שיטור עירוני.

יואל הדר: אבל בערים שאין שיטור עירוני, הפקחים עושים גם פונקציות אחרות כדי לתת שירות טוב יותר לתושבים, באותן ערים שראשי הערים החליטו שצריך לתת שירות טוב יותר מהקיים, כאשר המשטרה נותנת את הבסיס.

יואל הדר: הייתי שמח אם המשטרה היתה יכולה לתת הכול, אבל אני לא חושב שכולם היו רוצים לשלם 90% מס הכנסה כדי שיהיה אפשר לממן את כל הפעילויות – אי-אפשר היה לחיות פה.

יואל הדר: זה עניין של העוגה התקציבית, והממשלה מנסה לעשות את האיזון המתאים.

אמנון כהן: זה לא היה מתאים להוסיף שוטרים ושיעשו את העבודה.

אילן גילאון: קודם כל, אני בעד שישלמו 90% מס הכנסה.

יואל הדר: אדוני, יש את ועדת טרכטנברג ואת תקציב הביטחון – כל הדברים האלה עולים כסף.

יואל הדר: לכן, ערים שרוצות לתת יותר לתושביהן, גובות אגרה במקרים האלה.

יואל הדר: נכון שהאגרה לא כתובה בחוק, אבל המשמעות היא שיש ערים שיגבו אגרה וזו לא אגרה חדשה – זה קיים כמה שנים ובהחלט נותנים שירות טוב יותר לתושבים שלהם.

יואל הדר: לתת שירות טוב לתושבים אינו דבר פסול.

אמנון כהן: אין לי בעיה שנותנים שירות טוב, אבל שמשרד הפנים ישפה אותם.

יואל הדר: מאיפה משרד הפנים ישפה אותם?

יואל הדר: אין לו מאגר של - - -

אמנון כהן: זה המאבק של השרים, השר לביטחון פנים, שר הפנים.

יואל הדר: כולם צריכים להיאבק.

יואל הדר: גם על דו"ח טרכטנברג צריך להיאבק – כל דבר.

יואל הדר: גם תקציב הביטחון.

יואל הדר: כולם נאבקים.

אמנון כהן: עורך הדין הדר, תעזוב את דו"ח טרכטנברג.

אמנון כהן: אתה מהמשרד לביטחון פנים, תשמור על עצמך.

אילן גילאון: מה אומר טרכטנברג בעניין הזה?

אמנון כהן: חבר הכנסת גילאון, בבקשה אדוני.

אילן גילאון: אם המטלה נופלת על הרשויות המקומיות, אז זו המצוקה – מה פתאום הופכים סמכויות של שוטרים לסמכויות של פקחים?

אילן גילאון: זה מסוכן ולא מקובל בשום תפיסת עולם.

אילן גילאון: אם המשטרה לא יכולה לארגן את ביטחון הפנים, היא צריכה לגייס שוטרים נוספים.

אילן גילאון: ברגע שמטילים את זה על מוטק'ה, אז הוא רשאי לגבות כי אתה רוצה גם את זה וגם את זה.

אילן גילאון: אני בעד מדינת משטרה, אדוני היושב-ראש.

אילן גילאון: תציין אותי.

אילן גילאון: חבר הכנסת בילסקי, אני בעד מדינת משטרה.

אילן גילאון: אני חושב שזו הפקרות בלתי מתקבלת על הדעת שבמדינה שעובדים בה באמצעות עובדי קבלן, ישנם אנשים שלוקחים נשק הביתה ואתה לא יודע את מי אתה שוכר ואיזה כוחות יהיו.

אילן גילאון: אם הפקחים ייקחו את זה, מה יקרה בלוד?

אילן גילאון: משפחת ג'ואריש תהיה ממונה על הנושא של השיטור?

אמנון כהן: ג'ארושי, לא ג'ואריש.

אילן גילאון: ג'ארושי – אתה מכיר יותר טוב.

אילן גילאון: אני לא רוצה להגיד מפאת - - -

זאב בילסקי: אז יהיה סדר.

אילן גילאון: כן.

אילן גילאון: עכשיו יתפסו אותי על זה ששיבשתי את השם.

אילן גילאון: יש כאן בעיה קונספטואלית ממדרגה ראשונה.

אילן גילאון: אני אגיד לך למה אני אומר את ההסתייגות ואני רוצה להיות כן עד הסוף – או שימות הכלב או שימות הפריץ – אני נגד הדבר הזה באופן כללי.

אילן גילאון: אבל אני אומר: תמשיכו את הפיילוט לפחות עוד שנה.

אילן גילאון: תבדקו איך זה משפיע על ערים לא איתנות.

אילן גילאון: מה זה גורם אצלן?

אילן גילאון: האם יהיו יותר שוטרים בסביון ופחות בלוד?

אילן גילאון: אני לא יודע.

אילן גילאון: אלה דברים שלא הולכים ככה.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד שאי-אפשר ללכת לחוסר האחריות הזה מטעם הפרטה של עוד מסגרת או עוד מערכת שלא יכולה להתמודד עם המטלות שלה.

אילן גילאון: אנחנו מדינה של שבעה מיליון תושבים בסך הכול.

אילן גילאון: זה מה שיש פה – פחות מניו-יורק.

אילן גילאון: אז שלא כל אחד יצטעצע וישתעשע בהעברת סמכויות של משטרה לכוחות מקומיים, יש פה בעיה.

אילן גילאון: אין לנו אפילו פריפריה גיאוגרפית.

אילן גילאון: אז בואו נירגע, צריך לחזק את השיטור במקום שצריך.

אילן גילאון: את ביטחון-הפנים צריך לתת בחזרה למשטרה, ואני מתנגד להקמת גופים כאלה שבעיר אחת זה כך, בעיר השנייה זה יותר פלנגיסטי ובעיר השלישית זה יותר שיטור קהילתי – כל אחד נותן לזה את הנופך שלו.

אילן גילאון: אל תגבו חובות ואל תטילו מטלות.

אילן גילאון: תאמין לי שלפעמים הרשויות המקומיות מוכנות לשלם למדינה את הצד שלהם כדי שהמדינה תיקח מהן את הבעיות האלה, ואני בא מהשלטון המקומי ולכן אני מבין את בעיותיו.

אילן גילאון: אבל הפיתרון הוא לא לשים את זה לפתחם, אין שום סיבה בעולם.

אילן גילאון: להיפך, אני חושב שבעיר כמו תל אביב או בערים אחרות צריך להפקיע מהפקחים גם את הסמכויות לחניית נכים, למשל – על זה אני הולך עכשיו – כי הם לא עושים את זה נכון; כי יש עיריות שמתנקמות בתושבים או בנכים שמגיעים אליהם.

אילן גילאון: אבל זו רק דוגמא שולית ואני לא רוצה להכתים את כל - - -.

אילן גילאון: זה חוק שצריך לרדת מן העולם אבל אם אי-אפשר שנוריד אותו מן העולם, אז אלה ההסתייגויות שלנו.

אילן גילאון: תמשיכו אותו עוד שנה ואולי בעוד שנה יהיה יותר טוב ואולי נהיה יותר חכמים.

אילן גילאון: את הפיילוט.

מוטי ששון: אני חולק עליך מהטעם הפשוט: המדינה מזמן לא ממלאת את התפקיד שלה שהיא חייבת על פי חוק – לא בחינוך - - -

אילן גילאון: תן לי להשלות את עצמי.

אילן גילאון: אני חייב.

אילן גילאון: אם אני אגיד שהמדינה לא עושה את התפקיד שלה והיא מפורקת, אז מה נעשה?

אילן גילאון: בואו נתקן את זה.

מוטי ששון: תמשיכו להשתעשע פה.

חיים ביבס: משתעשעים.

חיים ביבס: אנחנו משלמים - - -

מוטי ששון: אנחנו צריכים לנהל עיר.

מוטי ששון: אני רואה את ראשי הערים כסיירת של השירות הציבורי.

מוטי ששון: אם אנחנו קורסים, אז אין מדינת ישראל, הכול קורס.

מוטי ששון: אנחנו צריכים להתמודד עם בעיות והבעיות הן כאלה שמשטרת ישראל לא נותנת ביטחון פנים – לא יעזור לאף-אחד.

מוטי ששון: משטרת ישראל לא נותנת לתושבים שלנו את הביטחון האישי שלהם וגם משרד החינוך לא נותן.

מוטי ששון: אתמול אישרתי תקציב לשנת 2012 – אני צריך להוציא 95 מיליון שקל מהארנונה לחינוך הפורמאלי?

מוטי ששון: למה אני עושה את זה?

מוטי ששון: כי משרד החינוך לא מתפקד, הוא לא נותן את מה שהוא צריך לתת.

מוטי ששון: גם המשטרה לא נותנת את מה שהיא צריכה לתת.

מוטי ששון: גם משרד התחבורה לא נותן את מה שהוא צריך לתת.

מוטי ששון: אז מה אתם רוצים שנעשה?

מוטי ששון: לא נותנים, אז לא נעשה.

מוטי ששון: אז אנחנו מתמודדים עם בעיות אקוטיות, אמיתיות, יומיומיות.

מוטי ששון: אני אגיד לך מה קרה: אני העברתי את החוק, העתקתי מעיריית נס-ציונה.

מוטי ששון: הלכתי ללמוד בכמה ערים אחרות ואמרתי שזה מתאים לי – מה זה שני שקלים למטר?

מוטי ששון: אני גר בדירת ארבעה חדרים, 75 מטר מרובע נטו ומשלם 150 שקל.

מוטי ששון: אני מוכן לשלם 1,500 שקל, ובלבד שיהיו לי את הסיירים שיסתובבו בעיר.

קריאה: לשנה.

מוטי ששון: כן, לשנה.

מוטי ששון: ילדה חוזרת בשעה שתיים בלילה, האימא מפחדת – יש שבע סיירות שמסתובבות בכל העיר עם שבעה קטנועים, 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע.

מוטי ששון: אתם יודעים איזו תחושת ביטחון זה נותן לתושבים?

מוטי ששון: תחשבו על זה.

מוטי ששון: האם זה בא מהכסף שלכם?

מוטי ששון: התושב רוצה לשלם.

מוטי ששון: אחוז הגבייה שלי יהיה למעלה מ-90%.

מוטי ששון: זאת אומרת שהם רוצים לשלם.

מוטי ששון: אז למה אתם מונעים ממני לתת שירותים לתושבים שלי.

מוטי ששון: אתם לא מסוגלים, אז אני נכנס לנעליים האלה.

מוטי ששון: למה אתם לא מפריעים לי לקחת כסף בנושא החינוך?

מוטי ששון: אני מוציא 95 מיליון שקל.

מוטי ששון: ברווחה אני מוציא 35 מיליון שקלים – למה אתם לא מתערבים לי?

מוטי ששון: תגיד לי גם: זה התפקיד של המדינה, היא לא נותנת.

אילן גילאון: אני אגיד לך: לקחת את כל התפקידים על עצמך כי אתה ראש עיריית חולון.

מוטי ששון: לא.

אילן גילאון: תקים לך גם צבא, למה לא? למה רק משטרה?

מוטי ששון: תשמע, הם לא מתפקדים.

מוטי ששון: אני נבחרתי לנהל עיר, מה לעשות?

אילן גילאון: כך חיו באיטליה הקדומה – לכל אחד היתה נסיכות עם צבא משלו.

אילן גילאון: תירגעו חבר'ה.

מוטי ששון: אדוני היושב-ראש, כשלתושבים יש בעיה בחינוך, תחבורה או ביטחון פנים, הם לא הולכים למשטרה ולא הולכים למשרד החינוך, אלא הם באים לראש העיר ומבקשים ממנו פיתרון.

אמנון כהן: ראש העיר, אני כאזרח, אני עכשיו אייצג את האזרח.

מוטי ששון: מה זה עניין שלכם?

מוטי ששון: - - - משלמים.

מוטי ששון: מה אכפת לכם מה אנחנו לוקחים מהם?

מוטי ששון: כמו שאני מעלה ארנונה – מה זה אכפת לכם?

מוטי ששון: מה זה עניין שלכם שאני מעלה את הארנונה?

מוטי ששון: התושב רוצה לשלם, לא מתאים לו? יש בחירות – - - - יזרוק אותי הביתה.

מוטי ששון: אם הוא לא מקבל תמורה עבור האגרה אז יעיפו אותי הביתה.

מוטי ששון: אבל למה אתם מתערבים כל הזמן?

מוטי ששון: אמרו: תיקח את זה מהארנונה – מה זה "תיקח מהארנונה"?

מוטי ששון: אני אומר דבר יותר חכם: נצבע את הכסף הזה.

מוטי ששון: נוכל להוציא אותו רק לנושא אבטחה ושמירה – רק לדברים האלה.

קריאה: אבל זה קיים היום.

מוטי ששון: לא נעשה קופה נפרדת.

מוטי ששון: אז למה אתם מתערבים?

מוטי ששון: למה אתם לא מעודדים אותנו?

מוטי ששון: למה אתם מתערבים כאשר תושב רוצה לשלם?

מוטי ששון: יושבים בירושלים ומחליטים בשבילי כראש-עיר.

אילן גילאון: תגיד לי, מה נראה לך שפה זה חברת תיווך?

אילן גילאון: מה זה: "מה אתם מתערבים?

אילן גילאון: " כי יש לנו מדינה על הראש.

אילן גילאון: - - -

מוטי ששון: אבל המדינה לא מתפקדת.

חיים ביבס: אבל אתם לא מביאים את הכסף - - -.

חיים ביבס: מילא הייתם יושבים - - -

אילן גילאון: תגרום לה לתפקד.

קריאה: אני אגרום לה לתפקד?

קריאה: זה תלוי בי?

אילן גילאון: אם זה ככה, אז אתה במשבר מוחלט, אדוני.

אילן גילאון: תגור בחוץ לארץ.

אילן גילאון: מה זאת אומרת, "למה אתם מתערבים במה - - -?"

מוטי ששון: אדוני היושב-ראש, באתי לשר ואמרתי לו: יש לי עשרה מיליון שקל.

מוטי ששון: אני מוכן לתת לך בכל חודש מיליון שקל.

מוטי ששון: אני קובע את זה, קח אותו ואתה תנהל אותו.

אילן גילאון: נכון, זה מה שאמרתי עכשיו.

מוטי ששון: אמרתי: תנהל, אני אתן לך כסף ואתה תהיה אחראי מקצועי.

מוטי ששון: הוא אמר: לא, אני צריך לקלוט אותם?

מוטי ששון: אמרתי: לא.

מוטי ששון: אני אקלוט אותם ואעביר לך את הכסף ואתה תשלם להם.

מוטי ששון: אני אעביר את זה כמו שהעברתי בבית-משפט לעניינים מקומיים – אנחנו מממנים את השופטים ואני מעביר את זה למשרד המשפטים – אני אעביר למטה הארצי 12 מיליון שקלים בשנה ואתם תעסיקו אותם כמו שמעסיקים את השופטים בבתי-המשפט המקומיים.

מוטי ששון: מה מסובך?

מוטי ששון: אבל אני מרוויח שירות שהתושב כמה לו – הוא משתוקק אליו.

מוטי ששון: איזו אימא לא רוצה שהילדה תחזור בלילה?

מוטי ששון: שתהיה בטוחה.

מוטי ששון: האימא לא ישנה בלילה עד שהבת או הבן חוזרים מבילוי.

זאב בילסקי: גם האבא.

מוטי ששון: גם האבא.

מוטי ששון: אז למה אתם מתערבים?

מוטי ששון: כי אני נותן איכות חיים טובה יותר לתושבים שלי?

מוטי ששון: אני נותן שירות שאתם והממשלה לא נותנים.

מוטי ששון: על מה אתם מדברים?

מוטי ששון: על 150 שקלים בשנה?

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

חיים ביבס: אני אוסיף ואומר שהייתי מבין אלה שדחפו את החוק הזה, לאור העובדה שמשרדי המשפטים, הפנים וביטחון הפנים, אנחנו – למעלה מ-30 ראשי רשויות – עמדנו בפני בג"ץ בנושא, וביקשנו להסדיר את זה בחקיקה ולא להגיע לבג"ץ.

חיים ביבס: מדובר בהיסטוריה, רק בכדי לסבר את האוזן– אנחנו במודיעין גובים את זה כבר 15 שנה.

חיים ביבס: היינו בסיבוב אחד בבג"ץ שזה נפל והכול בסדר.

חיים ביבס: הכול נולד מתביעה ייצוגית של עורכי דין שחיפשו להרוויח עוד קצת כסף לרשויות.

חיים ביבס: הלוא אותן רשויות לוקחות את סמכות המדינה ומפעילות, ואנחנו, לדוגמא, מאבטחים אצלי גני ילדים.

חיים ביבס: בגילאי 5-3 המדינה לא מאשרת לעיר מודיעין שנמצאת בדירוג סוציו אקונומי 8 עם כל מה שנלווה לזה.

חיים ביבס: אני מממן את זה מכיסי.

חיים ביבס: המדינה מממנת רק את גני החובה ובתי-הספר.

חיים ביבס: מדובר ב-100 גני ילדים.

חיים ביבס: תכפילו את זה ב-35-30 ילדים בממוצע ותבינו כמה ילדים.

חיים ביבס: זאת אומרת, אם יש לי שני ילדים שאחד אני שולח לכיתה א' ואת השני לגן טרום-חובה, אז לאחד יש מאבטח ולאחד אין מאבטח.

חיים ביבס: אני לא מבקש את זה מהמדינה כי אני לא מצפה שהמדינה תביא – המדינה לא מסוגלת להביא את זה.

חיים ביבס: היינו בסרט הזה.

חיים ביבס: אבל המדינה מפריעה במקום שאנחנו עובדים ועושים סדר.

חיים ביבס: מערבבים פה שיטור עירוני עם אבטחת מוסדות חינוך, אירועי תרבות, נוער וכד' – אתם מערבבים הכל.

חיים ביבס: המשרד לביטחון פנים ימשיך את פיילוט השיטור העירוני עוד שנה שנתיים, יסיימו אותו, אם בכלל נדע.

חיים ביבס: יכול להיות שבעוד שנתיים נרצה לקחת את נושא השמירה ולהעתיק אותו לשיטור העירוני, אבל הוא לא רלבנטי לדיון הזה.

חיים ביבס: אנחנו בראשון לינואר – אמרתי את זה אז והיועצת המשפטית הבינה – מודיעים על חדילה שמשמעותה שלמאות אלפי ילדים לא תהיה אבטחה ושמירה בדברים הבסיסיים.

חיים ביבס: אנחנו במקום המדינה.

חיים ביבס: אצלי היה גדוד שאיבטח את קו בית-סירא מכבים והיום אין שם חייל אחד.

חיים ביבס: המדינה השאירה את זה שאנחנו נאבטח וזה מה שאתם מודיעים, רבותיי, שאני מפסיק לעשות.

חיים ביבס: זו המשמעות של מה שאתם אומרים.

חיים ביבס: צריך להבין: אנחנו גובים את זה הרבה מאד שנים.

חיים ביבס: אדוני היושב-ראש, אתה צודק בתיאוריה שכל ראש רשות שלא גובה היום יכול לגבות מחר אם החוק הזה יהיה לכולם.

חיים ביבס: זה מסוג הסמכויות שקיימות בידי משרד הפנים לאשר או לא לאשר.

חיים ביבס: אבל מה שיקרה הוא ש-70% מאוכלוסיית המדינה כמו בחולון, מודיעין, רעננה, קריית-ביאליק, חיפה – כל המקומות שבהם אנחנו עושים את זה בעצמנו – בראשון בינואר לא נוכל ונודיע על חדילה.

חיים ביבס: בנוסף לכך, אנחנו אישרנו תקציב והמשמעות היא שבכל רשות מקומית יצאו מיליונים ומאיפה הם יצאו?

חיים ביבס: מכיס התושב.

חיים ביבס: אם יהיה בור של שבעה, שמונה, עשרה, עשרים מיליון שקל, מאיפה הם יצאו?

חיים ביבס: מישהו חושב שיש לנו כסף על העצים?

חיים ביבס: אין חיה כזאת.

חיים ביבס: לכן אני אומר רבותיי, צריך שמשרד הפנים ימשיך לפקח על רשויות שאין את אגרת השמירה.

חיים ביבס: שיפקח על-מנת שזה ייעשה בצורה מסודרת ונכונה – איפה שלא צריך, לא צריך לעשות – אבל איפה שקיים, ואנחנו בנעליים של המדינה.

חיים ביבס: רבותיי תדעו: אם תקבלו פה החלטה שאתם לא מקבלים את החוק, המשמעות היא שאנחנו נלך לבג"ץ בכל מקרה, ושבראשון בינואר אנחנו מודיעים על חדילה ואת כל הילדים נביא לכנסת – שכנסת ישראל תאבטח אותם.

אמנון כהן: טוב, יש מקום לכולם.

אמנון כהן: האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.

אן סוצ'יו: אני רוצה להתייחס לנקודה אחרת.

אן סוצ'יו: דיברו בעיקר על גביית הכספים ואני רוצה להתייחס לעניין הסמכויות: מה שמטריד אותנו הוא בעיקר כניסת רשויות מקומיות לנעליים שהשלטון המרכזי צריך לטפל בו.

אן סוצ'יו: אין ספק שרשויות מקומיות נמצאות במצוקה – אני גרה בחולון ואני חייבת לומר שהסיירות שמסתובבות בעיר גורמות לי לתחושת ביטחון ואני מבינה את הצורך הזה.

אן סוצ'יו: אנחנו מוטרדים ממה הרשויות האלה והמאבטחים הפרטיים – זה לא רק פקחים – רשאים לעשות.

אן סוצ'יו: הצעת החוק אומרת שהם רשאים לטפל בעניינים של סדר ציבורי.

אן סוצ'יו: מה זה סדר ציבורי?

אן סוצ'יו: התקנות שהותקנו לפני חודש על-ידי שרי הפנים וביטחון-הפנים אומרים שסדר ציבורי הוא בין היתר סיוע למשטרת ישראל בפעולותיה לשמירת שלום הציבור והסדר הציבורי.

אן סוצ'יו: תסביר לי מה משמעות הדברים האלה?

אן סוצ'יו: האם יש הבדל בין זה לבין פעולות שיטור לכל דבר?

אן סוצ'יו: אמנם לא נותנים סמכויות, אלא רק תפקידים.

אן סוצ'יו: כשהיו פה הדיונים בעניין השיטור העירוני אתה חזרת שוב ושוב על הטענה שאי-אפשר לתת תפקיד בלי סמכות.

אן סוצ'יו: אנחנו לא רוצים להכשיל את פקחי השיטור העירוני ולתת להם רק תפקידים בלי סמכויות ולכן היו פה דיונים על גבי דיונים לגבי השיטור העירוני.

אן סוצ'יו: מה שקורה פה זו עקיפה מוחלטת של הפיילוט שנועד לשנתיים בלבד בכדי לראות איך זה עובד בפועל.

אן סוצ'יו: אני לא אומרת שזה קורה בחולון וברשויות אחרות אבל אני אומרת שיש פה תפקידים שיטוריים לכל דבר.

אן סוצ'יו: נשאלה פה השאלה למה המדינה לא יכולה לעשות את זה, והיתה השוואה בין רווחה לשיטור.

אן סוצ'יו: ובכן, שיטור זו משימה לאומית.

אן סוצ'יו: שיטור זו משימה שהשלטון המרכזי הוא שקובע את המדיניות ואת סדר העדיפויות.

אן סוצ'יו: אי-אפשר להעביר את התפקידים האלה לידי הרשויות המקומיות שכל אחד יחליט איך הוא עושה סדר עדיפות לגבי שמירה על הסדר הציבורי ברשות שלו.

אן סוצ'יו: זה לעניין הסמכויות.

אן סוצ'יו: לעניין הגבייה, אני חושבת שנאמר פה על הבעייתיות שבחוסר האחידות בהטלת חובה בתחום הזה על התושבים.

אמנון כהן: הסנגוריה הציבורית.

ישי שרון: אני גם לא אתייחס לעניין גביית האגרות – זה לא מתחום עניינינו.

ישי שרון: אני מוטרד בעיקר מהעמימות ומהדיסוננס שהיא יוצרת לעומת ההסדר המקיף שהוועדה הוציאה מידיה לגבי הפקחים העירוניים.

ישי שרון: הבנו את הרגישות ואת המורכבות בסוגיית הפקחים העירוניים, ויצרנו חוק מקיף ומעמיק שעומד אחד לאחד, מה סמכויות הפקחים והכשרתם.

ישי שרון: יצרנו הוראת שעה.

ישי שרון: תחמנו את זה למקומות ולרשויות מקומיות וקבענו מנגנון דיווח חשוב – אחד הדיווחים המרכזיים בודק מה מספר הפקחים ומה מספר השוטרים לאורך זמן וכך אנחנו יכולים לראות האם היתה השפעה; האם המשטרה יצאה לחלוטין מהתמונה ובעצם תפקיד האכיפה עבר לרשויות המקומיות.

ישי שרון: עכשיו אנחנו באים למטריה נוספת, שעדיין לא ברור לי אם היא מקבילה או חופפת למטריה של הפקחים העירוניים ואנחנו מציעים לקבוע את זה בסעיף סל – סעיף כללי – שייקבע על-ידי ראש הרשות המקומית ובכללים של המשרד לביטחון-פנים שלא עוברים פיקוח של הכנסת.

ישי שרון: החשש שלנו בהקשר הזה הוא שבפועל הסיירים – שלעיתים הם אנשים פרטיים – או הפקחים שמסתובבים ברשויות שהן לא חלק מהפיילוט, לא יהיו עציצים: הם יסתובבו; הם צריכים להגיב לאירוע שקורה לנגד עיניהם והם צריכים לפעול – הם לא יחכו עד שיגיע שוטר – ולכן הם יפעילו סמכויות אכיפה והדבר הזה צריך להיות מוסדר בחקיקה ראשית.

ישי שרון: אם הוא לא מוסדר בחקיקה ראשית אז, לכל הפחות, צריך להבהיר שאין בסעיף הכללי הזה שמאפשר שמירה בגני-ילדים, אבל לא מאפשר לאנשים האלה לנקוט בסמכויות אכיפה לכל דבר ועניין, וצריך להכפיף את ההסדר הזה ולהבהיר שהוא לא בא לגרוע מחוק הפיקוח העירוני שקבענו.

אמנון כהן: שמעת מה הוא אמר?

מירי פרנקל-שור: - - -

אמנון כהן: שאלה הבהרתית: אותו איש אבטחה שמסתובב בסיירת רואה ילדה שרוצה להגיע הביתה ושני בחורים מציקים לה בשעה שתיים בלילה.

אמנון כהן: מה בסמכותו של האיש הזה לעשות?

מוטי ששון: עוצר.

מוטי ששון: מספיק שהוא עוצר.

קריאות: - - -

אמנון כהן: שאלתי שאלה ועוד לא סיימתי אותה: ארבעה חבר'ה הציקו לילדה.

אמנון כהן: באו שניים מחברת האבטחה ואמרו להם: תעזבו את הילדה, תנו לה להגיע בשלום לביתה.

אמנון כהן: אותם ארבעה אמרו: אל תתערב.

אמנון כהן: נוצרה קטטה במקום, היכו את אנשי האבטחה, נגרם להם נזק ואפילו הלכו למשטרה והתלוננו שהמאבטחים היכו אותנו.

אמנון כהן: איפה הוא?

אמנון כהן: הוא שוטר?

אמנון כהן: הוא לא שוטר?

אמנון כהן: איפה הוא נפגע?

אמנון כהן: שברו לו את היד.

משה יעלון: עובד עירייה - - -

חיים ביבס: אצלנו, לפחות, זה לא היה אף פעם.

אמנון כהן: לא יודע?

אמנון כהן: קרה מקרה.

חיים ביבס: לתת לך דוגמא ממקום אחר, דומה – "עיר ללא אלימות", שאני מפעיל בעיר.

חיים ביבס: אני משקיע מיליון שקל על בערך מיליון שקל שהמדינה מביאה.

חיים ביבס: שקל לשקל.

חיים ביבס: יש מקום שבני נוער מגיעים, יושבים, שותים, משחקים, מעשנים נרגילות וכד'.

חיים ביבס: אם יש אירוע אז אוטומאטית הפקח שנמצא – שהוא במסגרת פרויקט "עיר ללא אלימות" – מתקשר למשטרה - - -

אמנון כהן: לא, אני מדבר שהוא נפגע עכשיו, מה הסטאטוס שלו?

אמנון כהן: מי יכול לענות לי?

משה יעלון: אצלי הוא עובד עירייה.

קריאה: כמו פקח עירוני שנותן דו"ח ומישהו נטפל אליו, מרביץ לו, מכה אותו – אותו הדבר.

משה יעלון: הוא עובד עירייה, יש לו ביטוח - - -

חיים ביבס: אם זה תושב שיורד כי מציקים לו ליד הבית - - -

אמנון כהן: לא, אבל זו חברת האבטחה.

אמנון כהן: האם הוא עובד עירייה?

ישי שרון: יש לו סמכויות למניעת אלימות.

אמנון כהן: האם הוא עובד עירייה או שאתה שוכר חברת אבטחה?

חיים ביבס: אנחנו מעסיקים חברה.

אמנון כהן: אז זו חברה, הוא לא עובד עירייה.

משה יעלון: אצלנו הם עובדי עירייה.

חיים ביבס: בכל רשות מקומית זה משהו אחר.

אמנון כהן: אני שואל: אם המאבטחים לא עובדי עירייה.

קריאה: אתה שואל בהיבט הביטוחי?

קריאה: מי שמרביץ לשומר בכניסה לקניון זה אותו מצב כמו שאדוני מתאר פה - -

קריאה: או בכניסה לבית-הספר.

קריאה: - - ואז יש לו ביטוח של החברה.

קריאה: אותו הדבר.

אמנון כהן: אבל לשומר של הקניון אין משהו יזום.

אמנון כהן: פה הוא רוצה בשתיים בלילה - - -

קריאה: אין הבדל.

קריאה: למה?

קריאה: הוא רוצה שמישהו יפתח את התיק והוא לא רוצה לפתוח, אז הוא מרביץ לו.

קריאה: אין הבדל בין הדברים.

עלוה קולן: - - - גם לי יכולים - - -

אמנון כהן: יש לו את הסמכות.

אמנון כהן: אם הוא נפגע, הוא לא נפגע כמו שהוא מקבל - - -

קריאה: הוא מקבל מחברת השמירה שעושה לו ביטוח.

אילן גילאון: זה לא הסמכויות.

אילן גילאון: השאלה היא איך הוא מתקבל על-ידי הציבור.

קריאה: נפגע במסגרת העבודה.

קריאה: אם הוא פקח עירייה, אז העירייה עושה את הביטוח, ואם הוא עובד מדינה אז המדינה נותנת.

אמנון כהן: הוא לא עובד מדינה.

קריאה: אבל זה אותו הדבר.

קריאה: כל גוף אחראי לביטוח עובדיו, וגם בשיטור עירוני אדוני דאג שיהיה סעיף כזה שהעירייה צריכה לדאוג לביטוח של העובדים.

עלוה קולן: אבל זה עובדי עירייה.

קריאה: לא חשוב.

אמנון כהן: זה עובדי עירייה, אבל פה מדובר על אבטחה.

קריאה: אם הוא רצה ביטוח נוסף אפילו.

אמנון כהן: מה אדוני רוצה?

אמנון כהן: את מי מייצג אדוני?

ולדימיר סברדלוב: אני נציג המאבטחים.

אילן גילאון: אתה - - - ההסתייגויות - - -

אמנון כהן: ההסתייגויות?

אילן גילאון: - - - אני חייב לצאת.

ולדימיר סברדלוב: תפקידי הוא לראות את העניינים מזווית הראייה של המאבטחים ואם תרשו לי גם הפקחים למען ביטחון הציבור.

ולדימיר סברדלוב: אני רוצה לבקש מהוועדה שאם נותנים גושפנקה לרשויות המקומיות לגבות כסף מהתושבים, אז גם לתת לוועדה את הזכות לשלול מהרשויות המקומיות לגבות כסף אם הן לא מקיימות את החוקים הקיימים.

ולדימיר סברדלוב: על מה אני מדבר?

ולדימיר סברדלוב: על כמה חוקים ואני מזכיר לראשי הרשויות שיש עכשיו חוקים שיצאו מהבית הזה – יש שופטים בירושלים.

ולדימיר סברדלוב: איזה חוקים?

ולדימיר סברדלוב: בשלושה באוגוסט יצא בבית הזה חוק בעניין אכיפה ושמירה על ביטחון הציבור.

ולדימיר סברדלוב: בסעיף 16, שיזם יושב-ראש הוועדה, כתוב: לא הסמיכו אף פקח עירוני, אם הרשות, קרי העירייה, בפיילוט 13 ערים, לא ביטחו אותו בביטוח שהוא לא פחות מביטוח לשוטרים.

ולדימיר סברדלוב: כתוב גם שבעוד חצי שנה הוועדה מזמינה ישיבת מעקב ובודקת איך הרשויות המקומיות יישמו את כל החוק ואת סעיף 16.

אמנון כהן: עוד לא עברה חצי שנה.

ולדימיר סברדלוב: חצי שנה בינואר, תזמין אז.

אמנון כהן: ודאי.

ולדימיר סברדלוב: עוד חוק, למשל, חוק כלי ירייה, סעיף 11.

ולדימיר סברדלוב: חוק משנת 2008 שעדיין לא יושם, אבל מכתב משר המשפטים אומר שהשנה מהראשון בינואר לא יהיה במדינה מאבטח שלא יבוטח בביטוח צד ג', קרי, אם הוא פגע במישהו.

ולדימיר סברדלוב: כאשר הרשויות המקומיות מתקשרות עם חברות האבטחה, אזי לפי החוק תפקידן הוא לבדוק האם חברות האבטחה הפרטיות עומדות בקריטריונים.

קריאה: החוק הזה נותן תשובה ליושב-ראש, מה קורה עם המאבטחים.

ולדימיר סברדלוב: כל האחריות חלה על מזמין השירות.

ולדימיר סברדלוב: כל האחריות חלה על הרשויות המקומיות.

ולדימיר סברדלוב: אז כאשר אתם עושים חישובים כמה זה עולה, כמה גרושים למאבטחים, צריך לקחת את כל הסיכונים שאחר-כך לא יהיו חשופים לבעיות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: היועצת המשפטית של הוועדה, בבקשה.

מירי פרנקל-שור: אני רוצה לעשות סיכום ולשים את הדיון במסגרת, ובפתח הדברים אני מבקשת לומר שהכנסת מחוקקת נורמות – יש בעיה, זה נכון, אבל הכנסת מחוקקת נורמות.

מירי פרנקל-שור: אני רוצה להזכיר מה היה פה בחודשים פברואר ומרץ בשנה שעברה: כשהגיעה הצעת החוק על-ידי הממשלה, הערנו לממשלה שההסדר הראשוני שהובא לוועדה אינו נכון; הוא לא הסדר ראוי וצריך לפרט אותו.

מירי פרנקל-שור: לא הבנו מה אלה, תנאים, סייגים ונושאים שבזה המדובר.

מירי פרנקל-שור: אני רוצה להקריא בפני הוועדה את התקנות שהוציא משרד הפנים ולהעלות את השאלה הנורמטיבית: האם האזרח צריך לשלם עבור הביטחון האישי שלו?

מירי פרנקל-שור: הסעיף הראשון מדבר על שמירה ואבטחה נייחת וניידת במרחב הציבורי ובמתקני הרשות המקומית, לרבות לצורך מניעת פעילות חבלנית עוינת.

מירי פרנקל-שור: האם האזרח צריך לממן אגרה לרשות המקומית על-מנת לקבל הגנה מפני פעילות חבלנית עוינת?

מירי פרנקל-שור: הסעיף השני: סיוע למשטרת ישראל בפעולותיה לשמירת שלום הציבור והסדר הציבורי, לרבות באבטחת אירועים המוניים.

מירי פרנקל-שור: האם אדם צריך לשלם אגרה לשם סיוע למשטרת ישראל כאשר מדובר על הביטחון האישי שלו?

אילן גילאון: מאיפה את קוראת?

מירי פרנקל-שור: אני קוראת מתקנות העירייה: שמירה, אבטחה וסדר ציבורי ברשות המקומית, התשע"ב-2011.

מירי פרנקל-שור: אלו תקנות בעקבות הוראת השעה, ומניעת פגיעה ברכוש הרשות המקומית.

מירי פרנקל-שור: היות והתבקשתי לקצר בדבריי, אני מציעה לוועדה להשמיט את הנושא של הסדר הציבורי ולהסמיך את העירייה לקבוע חוק עזר רק לגבי שמירה ואבטחה.

אילן גילאון: אין זמן?

אילן גילאון: אז אפשר לרשום את ההסתייגויות כהסתייגויות דיבור ולהתחיל ללכת?

אמנון כהן: הסתייגויות דיבור?

אילן גילאון: כן.

דב חנין: לא, לא דיבור.

אילן גילאון: אני רוצה כי אני חייב ללכת.

אמנון כהן: דבר, חבר הכנסת גילאון.

אמנון כהן: אנחנו רושמים את ההסתייגויות של חבר הכנסת גילאון.

אילן גילאון: ההסתייגות העיקרית היא שהפיילוט ייערך עוד שנה.

אילן גילאון: לא להפסיק אותו בראשון לינואר.

אמנון כהן: תישאר, אני כבר מצביע על זה.

אמנון כהן: אני חושב שהמדינה כמדינה צריכה לקחת את האחריות והיא צריכה לעשות את העבודה.

אמנון כהן: אם צריך לעבות את המשטרה, אז צריך לתת לכך תקציב.

אמנון כהן: לגבי החוק שעומד על שולחן הוועדה – אנחנו יודעים שהוראת השעה פגה בסוף השנה ואנחנו לא רוצים להשאיר את הרשויות המקומיות בחוסר וודאות.

אמנון כהן: אני מבקש מחברי הכנסת לקבל החלטה להאריך את הוראת השעה לתקופה – אני הייתי תוחם את זה לחצי שנה ולא שנה.

אילן גילאון: שלוש שנים.

קריאה: אי-אפשר - - - תקציב.

קריאה: שנתיים - - -

קריאה: התקציב עבורנו, הרשויות.

אמנון כהן: אנחנו נאריך את הוראת השעה לעוד שנה שבמהלכה אנחנו רוצים לבחון את כל הסוגיות, כולל שיטור קהילתי שגם הוא פג, נדמה לי בסוף השנה או באמצע השנה לאחר-מכן.

קריאה: יולי 2013.

אמנון כהן: יולי 2013.

אילן גילאון: חבר הכנסת כהן, שנתיים.

אמנון כהן: לא, שנה.

אילן גילאון: שנה?

אמנון כהן: שנה.

ציון פיניאן: אני מציע שנתיים.

גיל ליבנה: השנה זו שנת בחירות.

ציון פיניאן: חבר הכנסת כהן, רק שנתיים.

אמנון כהן: שנה, לא טוב שנתיים.

קריאות: - - -

קריאה: אחר-כך זו שנת בחירות.

אילן גילאון: אמרת שאתה רוצה להיבחר, נו יאללה.

קריאה: זה יתקע אותנו באמצע שנת בחירות.

אמנון כהן: אז אותה הוראת שעה, בלי הרחבות כרגע.

אמנון כהן: אלה שעבדו, שימשיכו לעבוד.

אמנון כהן: אצל מי שיש את חוק העזר העירוני תחול אותה הוראת שעה שהיתה.

אמנון כהן: אנחנו מתאימים את זה, כרגע.

אמנון כהן: - - - רוצים שנתיים, אבל אני - - -

קריאה: עוד היום.

קריאה: אתה יודע מה?

קריאה: 20 חודשים, בדיוק כמו שירות צבאי של חיילת.

אמנון כהן: לא, אי-אפשר.

ציון פיניאן: - - - בלתי אפשרי - - -

דב חנין: אני שנה.

קריאות: - - -

אמנון כהן: זה בסדר שנה?

קריאות: לא, שנתיים, שנתיים.

אמנון כהן: אני רוצה להביא חקיקה חדשה במהלך השנה.

אמנון כהן: בגלל שלא תוכלו לגבות, אנחנו רוצים להמשיך עם זה.

קריאה: אבל לנו זה לא עוזר - - -

אמנון כהן: אני אומר:

אמנון כהן: אנחנו לא מרחיבים את זה, לכן שנתיים זה לא טוב.

קריאה: זאת הבעיה שלנו.

אמנון כהן: אנחנו רוצים שאחרי השנה הזאת, שראשי רשויות אחרות שרוצים להיכנס להסדר, שתהיה להם האופציה.

אמנון כהן: אבל נבנה קריטריונים, משהו מסודר.

אמנון כהן: לכן, תנו לי שנה שגם אתם תמשיכו לעבוד.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש לי הצעה.

אמנון כהן: מה אתה אומר, אדוני?

כרמל שאמה-הכהן: לא, בעניין הזה – מה שאתה רוצה, אבל יש לי הצעה שאני רוצה - - -

אמנון כהן: מצביעים עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: - - -

אמנון כהן: מה?

אמנון כהן: דבר.

כרמל שאמה-הכהן: להציע את ההצעה?

אמנון כהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שיתווסף סעיף בעקבות - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מוסיף שום סעיף.

אילן גילאון: זאת ההסתייגות שלך?

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: אסור לי להציע הצעה?

אמנון כהן: אפשר, אבל - - -

אילן גילאון: - - - גם אני רוצה שנוסיף סעיף לבטל את כל הסיפור הזה ונחזור לימים הטובים.

כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך: בדיון הקודם, אני התרעתי לגבי מצב מסוים שיהיה עם השיטור העירוני שלצערי התחזית הזו התממשה.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאמה הכהן, בעוד דקה אני לא אוכל להצביע.

אמנון כהן: מי בעד הוראת שעה, המשך - - -

אלי אפללו: סליחה, היתה לי - - -, אני ביקשתי לדבר.

אמנון כהן: רק חברי כנסת.

אמנון כהן: מישהו אחר אני אוציא החוצה.

אלי אפללו: אבל זה פוגע בנתניה, ביקשתי לדבר.

אמנון כהן: צא החוצה, בבקשה.

אלי אפללו: זה פוגע בנתניה.

דב חנין: לגבי צורת ההצבעה, אני מציע שאדוני יעשה את ההצבעה בשני שלבים כי אני לא רוצה להצביע בעד הארכה.

דב חנין: אם אדוני יאשר את הארכה ואז תהיה בחירה בין שנה לבין שנתיים, אני אומר מראש שאני מצביע עם אדוני על שנה.

אמנון כהן: אני מדבר על אותה הוראת שעה שהיתה – לא מרחיבים כרגע לעוד שנה, בסדר?

דב חנין: אדוני יעמיד קודם את עצם העיקרון שמאריכים בהוראת שעה - - -

אמנון כהן: איזה עיקרון?

אמנון כהן: אין עיקרון - - -

ציון פיניאן: אני מציע שנתיים.

אמנון כהן: אוקיי, מי בעד שנה?

קריאות: - - - לא, רגע, למה?

אמנון כהן: מי בעד שנתיים?

אמנון כהן: הצבעה בעד הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 126) (הסדרת שמירה, אבטחה וסדר ציבורי), התשע"ב-2011, כהוראת שעה לשנתיים – רוב נגד – מיעוט ההצעה נתקבלה.

אמנון כהן: אוקיי, אושר.

אמנון כהן: הוראת השעה אושרה לשנתיים.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.