הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך לדיון בהצעת חוק רשות השידור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 9, 2011-12-22 12:21

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 25), התשע"א-2010, מ/541, וכן הצעות של חברי הכנסת ציון פיניאן וזאב אלקין לסעיף 44ג(ו) לחוק העיקרי, ובקשה לדיון מחדש על-ידי חבר הכנסת איתן כבל בתיקון חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו בעניין דחיית חובות ערוץ-10.

נחמן שי: אפשר לדבר בשמם, אם הם אינם?

כרמל שאמה-הכהן: כן, אם הוא הסמיך אותך, אבל אני חושב שחבר הכנסת כבל אמור להגיע.

כרמל שאמה-הכהן: לעיקרם של דברים.

כרמל שאמה-הכהן: נתחיל את הדיון בהצעת חוק רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הבקשה של חברי הכנסת ציון פיניאן וזאב אלקין.

כרמל שאמה-הכהן: אם הם יצטרפו, הם יציגו את בקשתם כפי שהוצגה בבסיסה אתמול.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הבקשה של ערוץ-10.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם לבקשת מנכ"ל ערוץ-10, נשתדל לא למצות את הדיון ולא להכריע בסוגיה היום.

כרמל שאמה-הכהן: הוא פנה באופן אישי.

כרמל שאמה-הכהן: בשל נסיבות אישיות הוא לא יכול להשתתף בדיון היום, והיה חשוב לו מאוד להיות בדיון, אז בקשתו נלקחת בחשבון.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שנדון בעניין, אבל יכול להיות שלא נכריע.

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: צהריים טובים אפילו.

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אהבתי לשמוע אותך היום ברדיו.

איתן כבל: גם אני – את עצמי.

אתי בנדלר: מה החמצנו?

כרמל שאמה-הכהן: לא, סוף-סוף קול שפוי מהאופוזיציה, שלא אנטי בכל דבר.

כרמל שאמה-הכהן: את הצעת חוק רשות השידור אתמול פיצלנו לשני סעיפים.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיפים האלה כבר הוצבעו, כלומר אין עליהם דיון, אלא אם כן יתבקש דיון מחדש בהם.

כרמל שאמה-הכהן: נכון?

כרמל שאמה-הכהן: אין צורך לדון בהם.

אתי בנדלר: אין צורך לדון בהם.

אתי בנדלר: הדיון בהם הסתיים.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אז אני מבקש כרגע לפרסם בקשה לדיון מחדש בסעיף 28 ובסעיף 44 לחוק רשות השידור.

נחמן שי: מה יש שמה?

כרמל שאמה-הכהן: נדבר כשנגיע.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול צריך להזמין, שמי שרוצה יוזמן ויגיע.

אתי בנדלר: פלוס סעיף מה?

לאה ורון: 44ו.

כרמל שאמה-הכהן: ועכשיו ניגש להצעה של חברי הכנסת ציון פיניאן וזאב אלקין לסעיף 44ו לחוק העיקרי.

כרמל שאמה-הכהן: על-פי תקנון הכנסת הם לא נמצאים, אבל הם הגישו את הבקשה מבעוד מועד ובכתב ובחתימתם, ועל כן אני אציג את ההצעה בשמם.

כרמל שאמה-הכהן: בקשתם לתקן את חוק רשות השידור (תיקון מס' 26), התשע"ב-2011, בנוסח הבא: "בחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, בסעיף 44ג(ו), במקום 'ועד יום כ"ד בטבת התשע"א (31 בדצמבר 2010)' יבוא 'ועד יום ה' בטבת התשע"ב (31 בדצמבר 2011)'.

כרמל שאמה-הכהן: " המצב, עד כמה שאני מבין, היועצת המשפטית, היה שעל פי חוק היתה סמכות לשר הממונה להפחית מחויבות עד תום שנת 2010, אבל ב-2011 הסמכות הזאת כבר לא מוקנית לו על פי חוק.

אתי בנדלר: אכן.

אתי בנדלר: במקור הסמכות הזאת היתה עד 2009.

אתי בנדלר: בשנה שעברה תוקן החוק והוקנתה סמכות לשנה נוספת, ואני מבינה שעכשיו חברי הכנסת אלקין ופיניאן מבקשים שנה נוספת.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: הם מדברים לא על שנה נוספת, אלא על השנה שאנחנו מסיימים אותה בעוד כשבוע.

אתי בנדלר: שנה נוספת לשנת 2011.

כרמל שאמה-הכהן: שלא יישמע כאילו השנה הבאה.

איתן כבל: גם שנה הבאה יבואו.

איתן כבל: אבל זה דיון אחר.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: זו בעצם ההצעה.

נחמן שי: אתה יכול הסביר למה הם מבקשים את זה?

כרמל שאמה-הכהן: אני יכול לנסות להסביר במה מדובר.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יכול להסביר למה לא השקיעו בכלל בהפקות.

אתי בנדלר: הם השקיעו בהפקות, אבל בשיעור ניכר פחות ממה שמתחייב על פי החוק.

כרמל שאמה-הכהן: בשיעור שהוא כמעט אפסי.

קריאה: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע, אבל בשביל זה נמצאים אנשי רשות השידור, והם יסבירו.

אסף אמיר: שיעור ניכר זה אנדרסטייטמנט.

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שהדבר קשור בדחיית יישום הרפורמה ובמצבם הכספי, שהוא לא מן המשופרים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נשמע.

כרמל שאמה-הכהן: אבל בכל אופן, עצם זה שהממשלה נזכרת בדקה ה-90 לבוא עם בקשה כזו בפני הוועדה, ולעורר את הדיון הציבורי, ואין כמעט שיקול דעת אמיתי מעבר ליכולת להגיד לממשלה: את עברת על החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר גם לרפא את המהות, ולהגיד לרשות השידור: תתחילו עכשיו לרכוש ולתקן חלק מהנזק שנגרם ליצירה הישראלית.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רושמים בפנינו את התנהלותה של הממשלה בעניין, אבל אנחנו חיים בעולם המעשה וצריכים גם לפתור בעיות שמונחות לפתחינו.

נחמן שי: לא נחליף אותה על העניין הזה.

נחמן שי: נמצא דברים יותר משמעותיים.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: זה בסיס ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: אני הייתי מציע לא לנהל את הוויכוח על 2011, אלא להתחיל להתווכח על 2012.

כרמל שאמה-הכהן: אם ניתן להפיק מכאן לקחים לגבי 2012 – זה הדבר שאני חושב שהוועדה צריכה לרכז את הזמן שניתן לה לדון.

כרמל שאמה-הכהן: בגלל שהשר האחראי הוא ראש הממשלה אני בטוח שיהיה פה עכשיו - - -

יהודה ביטון: למה השר לא פה להסביר לנו למה הוא דוחה את התשלומים?

יהודה ביטון: יושבים כאן חבורת יוצרים ענקית, ואנחנו רוצים את השר פה.

יהודה ביטון: נכון שהוא ראש ממשלה.

יהודה ביטון: אנחנו מבקשים את השר הממונה.

כרמל שאמה-הכהן: לא רק ראש ממשלה, גם שרים אחרים, יותר פנויים מראש הממשלה, לא תמיד מגיעים לכנסת.

יהודה ביטון: השר כחלון היה כאן לפני שבועיים, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: אבל סער לא היה בכל הדיונים.

יהודה ביטון: אבל בדיון חשוב כמו היום, אני חושב שהשר הממונה צריך להיות פה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא השר הממונה.

יהודה ביטון: הוא בעל הבית.

יהודה ביטון: הוא החליט את ההחלטה.

יהודה ביטון: לא ועדת הכלכלה החליטה.

יהודה ביטון: השר הממונה החליט אז שהשר הממונה יבוא לכאן ויסביר לנו.

כרמל שאמה-הכהן: השר הממונה במקרה הזה הוא לא המחליט, אלא ועדת הכלכלה והמליאה הם אלה שמחליטים.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא חייב להגיע לכאן.

כרמל שאמה-הכהן: תקנון הכנסת לא מחייב אותו.

כרמל שאמה-הכהן: ובטח כשמדובר בראש ממשלה, ובדיון שזומן מהיום להיום.

כרמל שאמה-הכהן: אני אפילו לא יודע מה הלו"ז שלו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שהוא לא נמצא עכשיו באיזה טיול בקניון.

אסף אמיר: אבל מהיום להיום – אפשר היה בינואר לעשות את זה, אבל הוא החליט לעשות את זה בסוף דצמבר.

כרמל שאמה-הכהן: אבל גם הצד השני, שלכאורה נפגע מהמהלך, התעורר יחסית מאוחר.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מדבר על אם דיברתם עם אנשים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: במישור מול הכנסת, מול ועדת כלכלה, מול ועדת חינוך – אני שמעתי על הבעיה הזאת כשהדבר התפרסם בתקשורת.

אסף אמיר: אני מבקש להגיב.

כרמל שאמה-הכהן: אבל קודם כול חברי כנסת.

יהודה ביטון: בוועדת הכלכלה, כשדיברו על חוק רשות השידור, אנחנו אמרנו כאן, וזה נמצא בפרוטוקולים, שאין השקעה חיצונית מצד רשות השידור.

יהודה ביטון: ישבנו מולך ודיברנו, חוק רשות השידור לא עבר, ואף אחד לא התייחס, כשאמרנו שאין השקעה.

יהודה ביטון: ישב כאן שקלאר או היושב-ראש הקיים, ואף אחד לא התייחס.

גדי בן-יצחק: התייחסו.

גדי בן-יצחק: העליתם את ההשקעה של רשות השידור, לא בהתאם לחוק, אבל בהתאם להבנות בוועדה הזאת, מ-20 או 21 מיליון ל-25 מיליון.

גדי בן-יצחק: ואז מחיתם, והוועדה קיבלה את זה.

גדי בן-יצחק: זו היתממות גם של חברי הכנסת גם של הממשלה וגם של הציבור מהמצב האמיתי.

גדי בן-יצחק: הפוליטיזציה האמיתית בכלי התקשורת למיניהם היא לא תיאמן.

גדי בן-יצחק: רשות השידור חיה בחצי מהתקציב שלה לפני שבע שנים, ואף אחד לא אומר שזו התערבות פוליטית.

גדי בן-יצחק: מה זה אם לא הפרטה?

גדי בן-יצחק: היוצרים מדברים על עובדי רשות השידור כאילו שהם פועלים סינים.

גדי בן-יצחק: אנחנו לא יוצרים?

גדי בן-יצחק: לנו לא מגיעה משכורת?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, זה נושא אחר.

כרמל שאמה-הכהן: כמי שיושב פה בישיבות, הנושא הזה לא הועלה.

גדי בן-יצחק: יש לך פרוטוקול לבדוק.

כרמל שאמה-הכהן: הוא הועלה בצורה נקודתית.

כרמל שאמה-הכהן: לא הועלה שהחוק מופר, ולא הועלה שיש פה סכנה של הפרת חוק.

כרמל שאמה-הכהן: הפעם הראשונה שאני באופן אישי נתקלתי בו, ואם יש חבר ועדה אחר - - -

אסף אמיר: כבוד היושב-ראש, אפשר להגיב?

לאה ורון: אתה רשום לרשות דיבור.

אסף אמיר: אני רוצה על זה.

אסף אמיר: להשלים את החסר, פשוט לא תהיה לכם את כל התמונה.

כרמל שאמה-הכהן: כשאנשים רוצים לפנות, הם יודעים לפנות.

כרמל שאמה-הכהן: הם יודעים להגיע גם לפגישות.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא הזה לא הועלה.

אסף אמיר: כי הוא הועלה מול רשות השידור.

אסף אמיר: אני חייב להגיד לך את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אז אמרתי.

אסף אמיר: במהלך השנה האחרונה אנחנו מדברים עם יושב-ראש רשות השידור, אנחנו בפגישות, היו ניסיונות, הובטחו הבטחות, דובר על זה שהכסף הזה כן ייצא.

אסף אמיר: ברור לנו שאי-אפשר את הכול לעשות ביום אחד.

אסף אמיר: שלחנו מכתבים ליושב-ראש, ביקשנו להבין מתי הם מתכוונים לקיים את החוק שקשור לרשות השידור.

אסף אמיר: המכתבים האלה הובילו בסופו של דבר להחלטת הממשלה ביום ראשון.

אסף אמיר: כולנו מבינים את זה.

אסף אמיר: כי הם הבינו שאם הם לא ישנו את החוק, אנחנו נגיש בג"ץ, והם לא יעמדו בבג"ץ.

אסף אמיר: אז הם, רגע לפני שהשנה הסתיימה, החליטו להעביר חוק בממשלה, קראו לך להגיע ב-08:00 בבוקר או 09:00 בבוקר.

אסף אמיר: את כולם הזניקו מהיום להיום כדי להעביר את הדבר הזה.

אסף אמיר: השר הממונה התרשל, מה לעשות, אז ברגע האחרון, בגלל יכולותיו, הוא משנה את החוק.

אסף אמיר: אבל השאלה היא איפה השיקול דעת.

אסף אמיר: למה למחוק את כל ה-36%?

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא מחקנו כלום.

אסף אמיר: נדמה לי שהבקשה שלו היא לאפשר לו שוב למחוק.

כרמל שאמה-הכהן: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: הבקשה שהוצגה על-ידי שני חברי הכנסת מאפשרת לשר האחראי שיקול דעת להפחית במידה כזו או אחרת.

אסף אמיר: אבל יש הוצאות אחרות שרשות השידור עושה, שאיננה - - -

כרמל שאמה-הכהן: נדבר לפרטי פרטים, אבל עדיין נשגב מבינתי, למה במהלך – נניח לא בינואר – פברואר, מרץ, לא הוגשה עתירה לבית-משפט על ידכם.

כרמל שאמה-הכהן: יש חוק ברור.

אסף אמיר: חיכינו לראות אם הם יסכימו.

אסף אמיר: אני לא יכול להגיש עתירה לפני שזה קורה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אתה רואה שכבר במרץ אין הזמנות להפקה.

כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר להזמין ברגע האחרון.

אסף אמיר: אנחנו בדיונים.

אסף אמיר: תשאל את היושב-ראש.

אסף אמיר: ניסינו להיות פוריים, לשתף פעולה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אי-אפשר להתעורר על דבר כזה פתאום בנובמבר.

גדי בן-יצחק: אל תיתמם.

אסף אמיר: אני לא מבין, למה אתה חושב שאנחנו נגדכם?

אסף אמיר: אתה עושה טעות.

אסף אמיר: אנחנו לא נגדכם, לא יעזור שום דבר.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו נעבור לחברי הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: קודם כול, אני מבקש לדעת אם ישנה איזושהי אינפורמציה – אי-אפשר לקיים דיון בלי לדעת את הפרטים, אני פונה ליושב-ראש, למנכ"ל – כמה הצלחתם לעשות מתוך המטרה שיש לכם?

נחמן שי: קודם כול, מה המטרה?

נחמן שי: באיזה מונחים שקליים מדובר?

נחמן שי: וכמה עשיתם במהלך השנה האחרונה?

אמיר גילת: במהלך 2011 השקענו כ-25 מיליון שקלים ברכש הפקות מקור.

אמיר גילת: אני לא מתייחס כמובן להפקות הרבות שאנחנו עושים בתוך הבית.

אמיר גילת: בוא לא נשכח שגוף השידור הוא גוף יוצר גם בתוך הבית.

כרמל שאמה-הכהן: אבל המחויבות שלכם היא לרכש, או לכלל ההפקות?

אמיר גילת: הסעיף הרלוונטי מתייחס לרכש.

אמיר גילת: ברכש השקענו 25 מיליון שקל.

נחמן שי: אבל תן להם להסביר.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להבין.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מבין אולי יותר טוב ממני.

אמיר גילת: בשביל לסבר את האוזן, אדוני, אגיד שהסכום הזה הוא פי שלושה מהסכום שהושקע ב-2010.

אמיר גילת: ואכן היינו בדו שיח עם היוצרים, והבטחתי להם – מותנה ברפורמה – שאנחנו נגדיל את הסכומים.

אמיר גילת: לצערי הרב, הרפורמה לא קרתה, כפי שאנחנו יודעים, ולמרות זאת, בהתייעלות פנימית הצלחנו לשלש את הסכום.

אמיר גילת: אני מדבר על התקופה שאני אחראי לה.

אמיר גילת: ב-2011 שילשנו את הסכום.

אמיר גילת: מ-8 מיליון ל-25 מיליון.

נחמן שי: הפקות מקומיות קנויות.

אמיר גילת: הפקות רכש, הפקות קנויות.

אמיר גילת: במונחים של אחוזים אני מסכים שזה בטל ב-60, אבל רק כדי שתראו את היחס.

אמיר גילת: זה עלה מ1.6% ב-2010, ואותו סכום ב-2009 – היה 1.8% – ל-5.2% ב-2012.

אתי בנדלר: 5.2?

אמיר גילת: 5.2% ב-2011.

אמיר גילת: זה כמעט לשלש את הסכום הזה, אם לא יותר.

אסף אמיר: אבל זה עדיין לא שישית מהחוב.

אמיר גילת: אני אמרתי.

אמיר גילת: אני רק מסביר לכם את המגמה.

קריאה: זה ממש מביך.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני מבקש להפסיק עם ההפרעות.

נחמן שי: חבר'ה, תנו רגע לקבל אינפורמציה, שנוכל לדבר.

אמיר גילת: הרושם שנוצר הוא שרשות השידור היא נגד היוצרים, בעוד שהמצב הוא בדיוק הפוך.

אמיר גילת: כולנו באותה סירה.

אמיר גילת: גם המנכ"ל וגם אני מאמינים שרשות השידור קיימת רק בשביל דבר אחד – בשביל לשדר.

אמיר גילת: והתוכן הוא במרכז העשייה שלנו, ולכן אתם רואים את המגמה, אני מדבר על נתונים.

אמיר גילת: ל-2012 כבר הנחינו את ההנהלה להגדיל עוד יותר את הסכום.

אמיר גילת: התוכנית המקורית דיברה על 60 מיליון ב-2012, רק שלצערנו, אתם יודעים מה קרה השבוע – האגרה הופחתה השבוע ב-5% – ואנחנו צריכים עכשיו להיערך מחדש גם לעניין הזה.

נחמן שי: אתם ידעתם שהיא תופחת.

אמיר גילת: אנחנו לא ידענו.

אמיר גילת: ההחלטה התקבלה השבוע.

כרמל שאמה-הכהן: לא, ההחלטה על הפחתת האגרה היא קבועה בחוק.

כרמל שאמה-הכהן: אתם בניתם שמישהו – זה מה שיוצא מדבריך.

אמיר גילת: לא בנינו.

אמיר גילת: היו מגעים גם בעניין הזה.

נחמן שי: התוכנית העסקית אמרה להוריד 5%.

אמיר גילת: אגב, אנחנו לא שוכחים שהפחתת האגרה ב-5% מקטינה גם את הכנסות הטלוויזיה ב-5%.

אמיר גילת: זה משפיע גם על נושא הסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אבל זה דבר שהיה בצפי של התוכנית העסקית של הטלוויזיה.

אמיר גילת: כולנו רצינו לשבת פה במעמד הזה, ביום הזה, ולהגיד שתוכנית הרפורמה יצאה לדרך, והתוכנית היא שפותרת את הבעיות.

אמיר גילת: אם חבר הכנסת שי מחפש נתונים, אז 54% מהתקציב של רשות השידור זה כוח אדם, שגם אותו אנחנו מחויבים לשלם על פי חוק.

כרמל שאמה-הכהן: כמה אחוזים?

אמיר גילת: 54%.

אמיר גילת: יש לנו מחויבויות אחרות – אגרות תדרים, והוצאות אחרות רבות – כך שהסכום הפנוי שנשאר הוא מעט מאוד, כ-70 מיליון שקל, ומתוכו השקענו 25 מיליון ברכש הפקות מקור.

אמיר גילת: אני חושב שהמספרים מדברים בעד עצמם.

אמיר גילת: תוכנית הרפורמה, אני חוזר שוב, פותרת את הבעיה הזאת.

אמיר גילת: היא מאפשרת לנו גם לשלם את השכר הנדרש על פי חוק, וגם להעלות באופן הדרגתי את ההשקעה בהפקות מקור.

כרמל שאמה-הכהן: כמה אתה מתכנן להשקיע ב-2012?

אמיר גילת: ב-2012 אני בודק.

אמיר גילת: אנחנו רוצים להגדיל את הסכום.

אמיר גילת: אם לא היתה הפחתת אגרה, הייתי אומר לך 60 מיליון.

דביר בנדק: מה זאת אומרת?

דביר בנדק: למה לא את מלוא הסכום?

כרמל שאמה-הכהן: לא להפריע לו.

כרמל שאמה-הכהן: אתם תקבלו זכות הדיבור.

גדי בן-יצחק: כדי לא לפטר את כל העובדים.

דביר בנדק: אבל אולי צריך לפטר חלק מהם.

אסף אמיר: דביר, זה לא קשור לעובדים.

יהודה ביטון: זה לא קשור לעובדים.

כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים לנהל דיון ביניכם בחוץ?

כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש רשות השידור מדבר.

כרמל שאמה-הכהן: הנתונים האלה חשובים לנו כדי לדעת איך להמשיך את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: תנו לנו להקשיב.

אסף אמיר: מה קרה עם ה-70 מיליון, אולי נשמע?

כרמל שאמה-הכהן: נשאל אותו את כל השאלות, וגם אתה תשאל אותו בסוף שאלות.

אמיר גילת: אני רוצה לחדד את העניינים.

אמיר גילת: שוב, היו פרסומים לגבי 300 מיליון, אני לא יודע מאיפה הסכום הזה לקוח.

אמיר גילת: הסכום שאנחנו היינו צריכים להשקיע ב-2011 הוא כ-176 מיליון ש"ח, שהם 36% מהכנסות הטלוויזיה.

אמיר גילת: במצב הנוכחי של רשות השידור, שאחוז ניכר הולך לצערנו הרב לשכר, מפני שאלה מחויבויות ארוכות שנים שכולנו מכירים אותם.

אמיר גילת: גם חבר הכנסת שי מכיר אותם, את המחויבות ואת ההסכמים, שגם אותם אנחנו חייבים על פי חוק למלא.

אמיר גילת: מצד אחד אנחנו לא רוצים ליצור תקציב גירעוני, גם על פי חוק.

אמיר גילת: כלומר כשלוקחים את כל המשולש הזה, של מה שאנחנו חייבים על פי חוק: לשלם שכר, להשקיע בהפקות מקור ולא לעשות תקציב גירעוני, זה לא מסתדר בשום מתמטיקה ביחד.

אמיר גילת: בדיוק בשביל זה נולדה תוכנית הרפורמה שפותרת את הבעיה הזאת.

אמיר גילת: היא משנה את הסכמי השכר, וגם במתווה הדרגתי של שלוש שנים מאפשרת לנו להגיע בעוד ארבע שנים למצב שאנחנו משקיעים 200 מיליון שקל בהפקות מקור ועומדים בדרישות החוק.

אמיר גילת: בלי הרפורמה זה לא יכול לקרות.

כרמל שאמה-הכהן: תיתן לנו הערכה שלך לשני מצבים.

כרמל שאמה-הכהן: אחד, שהרפורמה מושלמת בחודשים הקרובים, והשנייה – שלא.

יוני בן-מנחם: מושלמת בחודשים הקרובים?

נחמן שי: יותר טוב שנלך על השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, החקיקה שלה.

אמיר גילת: אם הרפורמה יוצאת לדרך, המתווה מדבר על כ-60 מיליון שקל בשנה הראשונה לרפורמה.

אמיר גילת: כמו באוניברסיטה, שנה א', 60 מיליון.

אמיר גילת: לא ננקוב באיזה שנה זאת.

אמיר גילת: אני מקווה שזה יהיה ב-2012.

אתי בנדלר: רגע, אתה מדבר 60 אלף להשקעה בהפקות - - -

אמיר גילת: 60 מיליון בהפקות מקור, בוודאי.

אתי בנדלר: אני לא זוכרת שמוצע ברפורמה לתקן את התוספת.

אמיר גילת: מתווה הדרגתי.

אתי בנדלר: אני לא בטוחה שראיתי את זה.

כרמל שאמה-הכהן: והיה ולא אושרה הרפורמה?

אמיר גילת: ולא אושרה?

אמיר גילת: שוב אני אומר, בהתייעלות פנימית אנחנו מנסים להגיע לסכומים משמעותיים יותר.

אמיר גילת: אם היית שואל אותי בשבוע שעבר, הייתי אומר לך 60 מיליון.

אמיר גילת: זה ההנחיה, זו החלטת הוועד המנהל.

נחמן שי: רק עוד שאלה אחת.

אמיר גילת: אני רוצה, חבר הכנסת שי, להשלים את המשפט.

אמיר גילת: אנחנו מחפשים עכשיו כל דרך שהיא למצוא כל שקל פנוי לתוכן.

אמיר גילת: רק אתן דוגמה בשביל לסבר את האוזן: הנחינו להקטין את תקציב האבטחה של רשות השידור – לא רוצה לפרט פה את הסכומים, אבל בצורה מאוד משמעותית – כדי שאת היתרה אנחנו נשקיע בתוכן.

כרמל שאמה-הכהן: לא שמעתי מספר.

אמיר גילת: אני לא רוצה לנקוב במספרים לא אחראיים כי אנחנו בעיצומה של הבדיקה.

כרמל שאמה-הכהן: מינימום?

כרמל שאמה-הכהן: מקסימום?

כרמל שאמה-הכהן: זה יכול להיות אפס?

אמיר גילת: זה לא יקטן מהסכום של השנה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מינימום 25 מיליון.

אמיר גילת: אני אומר עוד דבר.

אמיר גילת: היה עוד איזה פרסום שנבע כנראה מחוסר ידיעה.

אמיר גילת: במהלך 2011 כבר אישרנו, בלי תקציב בלי כלום, 16 מיליון שקל על חשבון 2012.

אמיר גילת: לא רציתי להגיע לתחילת 2012, ולהתחיל לאסוף את הכספים בשביל הפקות.

אמיר גילת: כדי להבטיח שהמסך יהיה מלא בהפקות מקור גם ב-2012 אישרנו כבר ב-2011, על חשבון תקציב 2012, 16 מיליון.

אמיר גילת: כלומר 16 מיליון כבר הובטחו, כבר אושרו על-ידי המוסדות.

כרמל שאמה-הכהן: זה על חשבון תקציב 2011?

קריאה: 2012.

כרמל שאמה-הכהן: 2012.

נחמן שי: אני עדיין לא קיבלתי תשובה, מה היה הסכום, אילו הייתם חייבים לעמוד בחוק?

אמיר גילת: 176 מיליון.

אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר הערה, אדוני היושב-ראש.

אתי בנדלר: מר גילת, אתה מדבר על כך, שלפי מתווה הרפורמה, אתם תעמדו בהשקעה המתחייבת לפי החוק רק בעוד ארבע שנים.

אתי בנדלר: דא עקא, שהמתווה הזה שאתה מדבר עליו לא בא לידי ביטוי בהצעת החוק הממשלתית.

אמיר גילת: למיטב ידיעתי, הוא - - -

אתי בנדלר: אז אני יכולה לומר לך, הצעת החוק לפני.

אתי בנדלר: השינוי היחידי שאושר, התבקש ואושר בסעיף 44ג, שעניינו בהפקות מקומיות פנויות הוא להחליף את המילים "המליאה" ב"המועצה".

אתי בנדלר: לא התבקש תיקון של התוספת לחוק, ולכן לפי החוק, ככל שהוא יאושר ללא שינוי, ולא הוצע שום דבר אחר בעניין הזה, אתם תהיו חייבים במלוא הסכומים כבר מהשנה הבאה.

אתי בנדלר: וזה בהנחה שהוועדה תאשר שינויים.

אמיר גילת: אוקיי.

אמיר גילת: הדברים האלה בוצעו לפני שנכנסתי לתפקידי.

אמיר גילת: אבדוק את ההערה שלך, אבל אני יודע שהמתווה של הרפורמה מדבר על העלאה הדרגתית.

אמיר גילת: צריך לתרגם אותו אולי לחקיקה.

אתי בנדלר: אינני יודעת מי גיבש מתווה אשר מנותק לחלוטין מהצעת החוק.

אתי בנדלר: בהצעת החוק הדבר לא בא לידי ביטוי.

אתי בנדלר: בפני ועדת הכלכלה לא הוצג הדבר.

אמיר גילת: רשמתי את ההערה שלך.

נחמן שי: אני יודע עכשיו יותר טוב.

נחמן שי: אני מודה לכם.

נחמן שי: זה לא ריאלי בשום מקרה שרשות השידור תוציא סכומים כל כך גבוהים להפקות חיצוניות, בוודאי ובוודאי כשאין לה רפורמה.

נחמן שי: וגם כשתהיה לכם רפורמה, אני עוד לא רואה את הדבר הזה יוצא לפועל.

נחמן שי: אני רוצה לומר פה, שלא תהיה רפורמה בשנה הקרובה, אם אתם מבססים אותה על המכירה של נכסי הרשות.

נחמן שי: בשום אופן.

נחמן שי: אתה קצת מתמצא בזה.

נחמן שי: אתה יודע שלקחת נכס, שכרגע נמצא בשימוש, להעביר אולפנים, יוני, ממקום למקום בתקופת זמן של פחות משנה, להפעיל מחדש מערכות - - -

יוני בן-מנחם: אני לא יודע, אבל פקידי האוצר כנראה יודעים.

נחמן שי: נכון מאוד.

נחמן שי: יפה.

נחמן שי: זה ייפול על הכתפיים שלו.

נחמן שי: אולפני רדיו, אולפני טלוויזיה – לבנות חדשים.

נחמן שי: הוא לא יכול להפסיק את הישנים עד שהוא הפעיל את החדשים, כשהוא יפעיל את החדשים הוא צריך לפרק את הישנים.

נחמן שי: זה חלומות באספמיא, זה לא ייצא לפועל.

נחמן שי: לכן עניין הרפורמה – אני בעד הרפורמה, לא צריך להגיד את זה כל כך הרבה פעמים – אבל הוא לא יכול להתבסס על הנכסים.

נחמן שי: נדבר על זה בנפרד, כי אני יודע שזה עולה במקום אחר.

נחמן שי: לכן אני חושב שאתם צריכים לחפש דרך להעלות את זה בהדרגה גם בתוך המערכת הנוכחית שלכם.

נחמן שי: אתם חייבים.

נחמן שי: אין דבר שאתם מחויבים בו יותר, לפי דעתי, מאשר לעמוד בכך.

נחמן שי: גם כי זו דרישת החוק, וגם כי אני חושב שזה מסתדר עם הדרך שאתם מוליכים את רשות השידור.

נחמן שי: אני רוצה לומר עוד משהו על מה ששמעתי בין החברים שיושבים פה ורבים על הלחם, באמת רבים על הלחם.

נחמן שי: עובדי רשות השידור יודעים לעשות עבודת טלוויזיה, והמפיקים החיצוניים רוצים לעשות עבודת טלוויזיה.

נחמן שי: זה נובע מהמצב הכללי שבו התעשייה הזאת נתונה היום במדינת ישראל.

נחמן שי: זה נובע מהמשבר שהממשלה הכניסה אותנו אליו כתוצאה מסגירת ערוץ-10, וההגבלות שהיא מטילה, והדרישות שהיא עושה, וכל המשבר הזה יש לו רגליים וידיים, הוא לא נפל מהשמיים.

נחמן שי: יש אשם, כרמל.

נחמן שי: יש אשם למצב שפה יושבים חברים ומתחילים לחשוב: אתם לוקחים לי את העבודה שלי מהידיים.

נחמן שי: ואין מצב שרשות השידור תפסיק להפיק.

נחמן שי: היא ארגון הפקה.

נחמן שי: היא צריכה להמשיך לשדר.

נחמן שי: אני חושב שהדרך היחידה שהוועדה תצטרך לפעול, אם היא לא רוצה למצוא את הבקשה הזאת עוד פעם בשנה הבאה על השולחן שלה, מה שאני מניח שיקרה, זה לבקש מרשות השידור בתוך תקופה של, נגיד חודשיים, להציג לנו רעיונות, איך הם עולים בהדרגה בהפקה מקומית קנויה בשנה הקרובה.

נחמן שי: ריאליסטי, לא מבוסס על הנחות שאין להן רגליים, אלא מה אתם חושבים ויכולים לעשות בשנה הבאה.

נחמן שי: ואני אגב מברך על זה שעליתם.

נחמן שי: אני חושב שעשיתם דבר נכון.

נחמן שי: אבל עוד פעם, לא באופן שתפגעו בעובדי רשות השידור.

אמיר גילת: לכן אני אומר, אנחנו עושים את זה גם בלי חוקים ובלי שוטים ובלי עקרבים.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: אנחנו צריכים לקבל תמונה אמיתית.

נחמן שי: לא נוכל לקבל מצב, שבעוד שנה תבואו ושוב תסתכלו עלינו ותגידו: לא עמדנו בדרישות החוק.

נחמן שי: שלא יהיה ספק.

נחמן שי: השוק הזה נעשה רעב, ואנחנו שומעים את הקולות בחדר הזה.

יוני בן-מנחם: רק הערה למען הפרוטוקול.

יוני בן-מנחם: ראשית, אני מייחס חשיבות גדולה מאוד ליצירה הישראלית, ואנחנו נלמד לעומק ונעשה.

יוני בן-מנחם: אני אומנם רק שלושה חודשים בתפקידי אבל צריך לדעת – אני רוצה שזה יירשם בפרוטוקול, כי אמרנו את זה בדיונים קודמים – רשות השידור נמצאת באזהרת עסק חי.

יוני בן-מנחם: כולכם יודעים מה המשמעות של זה.

יוני בן-מנחם: יש לנו על פי הדוח הרשמי של רואה החשבון של רשות השידור, סומך-חייקין, גרעון מצטבר של 134 מיליון שקלים, ואנחנו בהערת עסק חי של פשיטת רגל.

יוני בן-מנחם: אז צריכים להיות גם ריאליים.

יוני בן-מנחם: זה מצב נתון שאני קיבלתי אותו, וגם היו"ר קיבל אותו.

יוני בן-מנחם: זה לא בתקופה שלנו.

יוני בן-מנחם: אני מבקש שהדבר הזה יירשם בפרוטוקול.

יוני בן-מנחם: אנחנו בוודאי רוצים לצעוד לעבר היוצרים.

יוני בן-מנחם: מעבר לעניין שעובדי רשות השידור זכאים למקום פרנסתם, אנחנו רוצים גם להתחשב ביוצרים, ואתם צריכים לדעת את המצב הכספי הקשה שבו אנחנו נתונים.

יוני בן-מנחם: אנחנו אומרים לכם את הדברים האלה בשקיפות, אנחנו לא מסתירים, התקציב שלנו פתוח וידוע לכולם, אני רוצה שתהיו מודעים.

יוני בן-מנחם: אתם מוזמנים לבוא ולעיין בתקציב.

יוני בן-מנחם: אנחנו לא מסתירים שום דבר.

נחמן שי: אין אדם אחד בחדר הזה שרוצה ברעתו של השידור הציבורי במדינת ישראל, שיהיה ברור.

אסף אמיר: אנחנו גם לא מדברים על ה-54% של עובדי - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני רוצה לרגע לשים בצד את כל המחלוקות שיש לי אל מול רשות השידור, ההנהלה, על אופן הטיפול ברשות השידור.

איתן כבל: אני רוצה לדבר עכשיו כראש השדולה לשידור הציבורי.

איתן כבל: אני מסתכל כאן על האנשים באולם הזה, וחלק מהם עברו תהליכים, יחד אתי, גם בחקיקה וגם בניסיון לבנות את הרפורמה.

איתן כבל: יותר מכך, כולם מדברים על אותו סעיף של מיקור חוץ, שלא עומדים בו.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, ואני לא מרגיש שאני מזכיר את חטאי כאן, שאני זה שהציב את הסכום ואת הרף של מיקור החוץ בהפקה מקומית.

איתן כבל: וזה היה אמור להיות חלק מתוכנית רחבה.

איתן כבל: ברשותכם, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר - - -

אמיר גילת: יש לי חלוקת קשב.

איתן כבל: אז אתה גם יכול להיות אשה.

איתן כבל: רק לנשים יש חלוקת קשב.

איתן כבל: גברים – אין להם.

לאה ורון: לא כדאי לו.

לאה ורון: אם הוא יהיה אשה, ידירו אותו, איפה הוא ישב באוטובוס?

איתן כבל: אתה יודע מה?

איתן כבל: אתה לא.

לאה ורון: זה ביום רביעי.

איתן כבל: אני רוצה לומר בכנות, שהיתה בפני האפשרות לסגור את השידור הציבורי.

איתן כבל: יושבים כאן אנשים שיודעים את זה.

איתן כבל: היה עלי לחץ כבד מאוד, והיתה "הזדמנות" במירכאות, לסגור את השידור הציבורי.

איתן כבל: אני מסתכל לאחור, והחלטתי, ולא כי חשבתי שאני סופרמן ואני טוב מאחרים.

איתן כבל: היה איזה חלון הזדמנויות גם אל מול ממשלה, ראש ממשלה - -

קריאה: אתה לא סופרמן.

קריאה: מישהו אחר הסופרמן.

איתן כבל: יכול להיות.

איתן כבל: - - ואני אומר לך אדוני היושב-ראש ואדוני המנכ"ל, אני לא יודע מה סדר היום שלכם, אין לכם סיכוי להצליח.

צבי גרזון: אל תייאש אותם מראש.

נחמן שי: לא, הוא ריאליסט.

גדי בן-יצחק: הוא אמר את זה גם מקודם.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני לא מדבר עכשיו מלה אחת על פוליטיקה, אני לא מדבר מלה אחת שקשורה למשהו שלא קשור נטו לשידור הציבורי.

איתן כבל: אני אחלוק ואני אתווכח ואני לא אתן.

איתן כבל: אני אעשה את כל אשר אני יכול אל מול השידור הציבורי, אם הדברים לא ייעשו כמו שצריך.

איתן כבל: ואני הוכחתי את זה לאורך כל הדרך.

איתן כבל: יש איזה מנכ"ל שזוכר את זה היטב.

איתן כבל: אני אומר את זה כאן ממקום אחר.

איתן כבל: אני אומר גם את זה לך, חברי יושב-ראש הוועדה, שגם בידיך עומד עכשיו עניין לא פשוט, כי בלי משים למשל מגיעות לאוזני שמועות, וחשוב שהדברים האלה ייאמרו, וייאמרו גם אל תוך הפרוטוקול, ואני אומר את זה גם כדי שהיושב-ראש, המנכ"ל וכל האנשים שנמצאים כאן, ישמעו.

איתן כבל: לשכת ראש הממשלה, ואני אומר את זה עכשיו לא ממקום פוליטי, אני אומר את זה כדי לקבל ממך התחייבות, שכל עוד אתה לפחות יושב-ראש הוועדה הזאת – כי להבראת רשות השידור יש כמה רגליים, ואני אחזור תיכף למה שבכוונתי לומר.

איתן כבל: קודם כול, יש את הרגל של הרפורמה.

איתן כבל: נושא שני, הוא נושא החוק.

איתן כבל: החוק לא יכול להיות חוק עם טלאים.

איתן כבל: כשדיברנו על המהפכה בשידור הציבורי, אמרנו: חברים יקרים, רפורמה לא יכולה לחיות רק על-ידי פיטורי עובדים והעניין נגמר.

איתן כבל: רפורמה צריכה להיות גם חוק חדש, שמוציא את הפוליטיקה.

גדי בן-יצחק: דבר שלישי זה איתנות פיננסית.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה הדבר השלישי שרציתי לומר אותו.

קריאה: זה הראשון.

איתן כבל: לא, זה לא הראשון.

קריאה: זה לא מטרה.

איתן כבל: חברים, אני מדבר שוטף, לא צריך לעזור לי.

איתן כבל: אני אומר את זה כך: האיתנות הפיננסית – ואני רוצה לחזור, ויש כאן את אנשי האוצר – דיברנו בזמנו על מכירת נכסים לא כתחליף לרפורמה, לא כתחליף לכספים, אלא, אדוני המנכ"ל, וחשוב שתדע את זה, כחלק משלים בתהליך הרפורמה.

יוני בן-מנחם: משלים למה?

איתן כבל: לרפורמה.

יוני בן-מנחם: משלים למה ברפורמה?

איתן כבל: אני אומר.

גדי בן-יצחק: אגרה כלכלית.

איתן כבל: אני מדבר על איתנות פיננסית, על בנייה של מבנה חדש, והיתה תוכנית שדיברה על כך, על בניית לא רק מבנה לרשות השידור אלא מבנה בכלל.

איתן כבל: אני זוכר שפרסמנו אפילו איזו הדמיה, שירושלים תהיה המוקד המרכזי של השידור בכלל.

נחמן שי: יש מודל עשוי מעץ במרתף אצלכם למטה, אתם יכולים להסתכל עליו.

יוני בן-מנחם: זה עכשיו בלשכת המנכ"ל.

נחמן שי: אה, אוקיי.

מנשה סמירה: זה גם נכס שאפשר למכור.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לקבל ממך התחייבות לדבר הבא.

איתן כבל: יש לי הרגשה וישנן שמועות שהגיעו גם לאוזני, שלשכת ראש הממשלה, כל אשר היא רוצה זה להוציא את השניים וחצי סעיפים האלה, להעביר אותם, ואחר כך לעשות מה שנקרא יארצייט – אני יודע קצת, גברתי המנהלת, יידיש מתקופת לימודי בישיבה, אז אני מבקש.

איתן כבל: אני יודע קצת יותר מהמלה יארצייט.

יהודה ביטון: זה בראש העין.

איתן כבל: ואני אומר לך את זה, אדוני היושב ראש, כי אלה דברים שחשוב שייאמרו לפרוטוקול, שאתה מתחייב להעביר את כל סעיפי החוק של רשות השידור.

איתן כבל: שלא נמצא את עצמינו עושים רק עבודה חלקית, ומסייעים לגחמות של כאלה ואחרים.

איתן כבל: אני מבקש ממך.

איתן כבל: ואני מסיים את החלק הזה - - -

כרמל שאמה-הכהן: תרשה לי? לא, חבל, כי אני רוצה פשוט להרגיע.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה מוטרד מהסעיפים שפיצלנו, זה מה שאני מבין - - -

איתן כבל: אני דווקא לא.

איתן כבל: אני לא מוטרד מהסעיפים שפוצלו.

איתן כבל: אני מוטרד מהסעיפים שלא פוצלו.

איתן כבל: הסעיפים שפוצלו הם פוצלו, הם כבר יעברו, בסדר גמור.

איתן כבל: ואני מבין שיש דיון.

איתן כבל: נסכים ככה או ככה, זה לא בדמינו עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה החשש?

איתן כבל: החשש שלי הוא שאחרי שהסעיפים האלה יאושרו שאר חלקי החוק, קרי הסעיפים הנוספים, ייכנסו ליד ההדמיה של המבנה החדש של רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: אז אני אגיד לך דבר מאוד ברור.

כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה משותפת עם חינוך דנה ברפורמה מספר דיונים, והדיונים נכנסו להקפאה.

כרמל שאמה-הכהן: כמעט השלמנו את החקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היחידה שנותרה היתה מקור מימוני לרפורמה, ואני לא יודע באמת אם השימוש בנכסי הנדל"ן יאפשר מימוש מלא וחלק.

קריאה: ממש לא.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע.

כרמל שאמה-הכהן: אנשים שטיפלו בזה אומרים שכן.

כרמל שאמה-הכהן: האחריות חלה עליהם.

כרמל שאמה-הכהן: אני כן יכול להגיד לך, שבחירת הסעיפים לפיצול היתה שיקול דעת בלעדי של הוועדה, ללא תיאום אפילו עם הממשלה.

נחמן שי: איך היית יוצא מהבור הזה של ה-176?

איתן כבל: זה לא סותר, אבל תן לו לסיים.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה אם הרפורמה תגיע לאישור לקריאה שנייה וקריאה שלישית במליאה היא לא רק אחריות שלי, והיא לא רק ביכולת הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: כי אני יודע זה שזה חוק ממשלתי ולא פרטי.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם נחליט להעביר אותה למליאה, ונניח שגיבשנו רוב על אפה וחמתה של הממשלה – השר פשוט מושך את החוק.

איתן כבל: אני יודע מה שאדוני אומר, אבל יחד עם זאת יש לנו עדיין כוח בתוך הסיפור הזה.

איתן כבל: הכוח שלנו הוא בכך שאתה יכול לבקש, לפני שאתה מעביר את השניים או שלושה סעיפים האלה, ולקבל מכתב התחייבות, שתינתן לך הבקשה, שנקבל עד לוח זמנים כזה או אחר את כל החוק.

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר בוצע.

איתן כבל: קודם כול, בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר בוצע, אבל זו עדיין לא ערבות פדרלית.

איתן כבל: בסדר, אנחנו מכירים את הנפשות הפועלות.

איתן כבל: לגופו של עניין, אם אדוני יכול לומר לי, מה בוצע.

כרמל שאמה-הכהן: אני הבהרתי וקיבלתי התחייבות – אומנם לא בכתב ולא בחתימה, אבל התחייבות ברורה – שהרפורמה מתקדמת להשלמת חקיקה מיד בתחילת השנה.

נחמן שי: על בסיס המימון של הנכסים.

כרמל שאמה-הכהן: בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: זה המסלול.

יוני בן-מנחם: רק שתדעו את העובדות.

יוני בן-מנחם: הנכסים הם השלמת המימון.

כרמל שאמה-הכהן: מרגע שהחוק מושלם, האחריות היא של האוצר.

יוני בן-מנחם: האוצר התחייב בהתחלה לממן את כל הרפורמה.

יוני בן-מנחם: אחר כך הוא נסוג בו.

יוני בן-מנחם: נדרשנו עכשיו למכור את הנכסים.

נחמן שי: 300 מיליון שקל, לא?

יוני בן-מנחם: 400 מיליון שקל.

איתן כבל: ואלוהים יודע מתי זה, הרי זה תהליכים שלא תלויים בכם, והשוק יכול לרדת.

צבי גרזון: יש גם התנגדות של גופים.

נסים זאב: בכל מקרה, זה עלה מ-200 מיליון ל-400.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, ברגע שהרפורמה עוברת בקריאה שנייה וקריאה שלישית, האחריות היא של האוצר לממן אותה.

איתן כבל: אני רק רוצה לבקש משפט אחרון בעניין הזה.

איתן כבל: אני מניח שתהיה לנו עוד הזדמנות לומר כמה דברים פה בהמשך.

איתן כבל: אני אומר את זה בחברות, וגם שנינו חברי פרלמנט, ולא משנה אם אתה בקואליציה ואני באופוזיציה, אנחנו כאן כדי באמת לעזור לשידור הציבורי.

איתן כבל: ואני מזהיר, ואני אומר את זה כאן לפרוטוקול, שיש לי יותר מחשש כבד, שמישהו מנסה לעשות "סיבוב" על טוב ליבנו ועל הכוונות הנכונות והטהורות של האנשים שיושבים כאן – כולל חברי הכנסת, שיושבים כאן באמת ובתמים כדי לנסות להציל את השידור הציבורי – ואנחנו נמצא את עצמינו לא בתחילת השנה החדשה, 2012, עוסקים בהמשך תהליך החקיקה, ואני מבקש שהדברים שלי יירשמו בפרוטוקול.

איתן כבל: ואני מבקש דבר נוסף, שבאמצע ינואר 2012 תינתן לנו כאן התייחסות, למה החוק לא עולה לדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אם הוא לא יעלה לדיון.

איתן כבל: אני אמרתי את זה לפרוטוקול.

לאה ורון: אתה אומר את הדברים לוועדה.

לאה ורון: הם נרשמים בפרוטוקול.

איתן כבל: אני אומר את זה לא כבן בנו של נביא, אלא בתוך עמי אני יושב.

איתן כבל: אז אנחנו מבקשים שהדברים יירשמו, כדי לשמור על כבודה של הוועדה של כולנו.

איתן כבל: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: צבי גרזון.

צבי גרזון: אני שוב פעם רוצה להזכיר את מה שאמרתי אתמול.

צבי גרזון: העניין של מימון על-ידי מכירת נכסים בא אלינו במאוחר.

צבי גרזון: ההבטחה של שר האוצר דאז היתה שכל המימון ייעשה על-ידי משרד האוצר, ולכן יכולנו גם לשחרר.

צבי גרזון: יכולנו להיות יותר נדיבים, יכולנו להיות יותר גמישים.

צבי גרזון: המצב היום הוא כזה, שהרפורמה שנחתמה היא במידה מסוימת דרקונית והזויה גם יחד.

צבי גרזון: אי-אפשר יהיה להוציא אותה לפועל.

צבי גרזון: ולכן אולי כדאי שנשב עם ההנהלה החדשה, עם הוועד המנהל החדש, ונגבש איזושהי תוכנית פחות גרנדיוזית, פחות יומרנית, אבל שאפשר לבצע אותה, ואפשר להוציא אותה לפועל.

צבי גרזון: כי אחרת אני לא רואה שום אפשרות שנגיע לאיזה מקום בטוח.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אסף אמיר, יושב-ראש איגוד מפיקי קולנוע וטלוויזיה.

אסף אמיר: יש פה כל כך הרבה דברים להגיד, אני לא יודע איפה להתחיל אפילו.

אסף אמיר: בוא נתחיל מהשנה שעברה.

אסף אמיר: היושב-ראש החליט שאולי אפשר לדון ישר ב-2012.

כרמל שאמה-הכהן: זאת הצעה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא חייב.

אסף אמיר: בכל זאת, אני לא מצביע פה.

אסף אמיר: 180 מיליון, או 176 מיליון – מי סופר?

אסף אמיר: אנחנו מוכנים גם 160 מיליון – שנמחקים ככה בהחלטה אחת, בזמן שאותה ועדה ישבה במשך חודשים ארוכים על חובות של ערוץ-10 – לא על הכסף, אני לא מדבר על הכסף.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אני חייב להגיד לך משהו על זה שהזכרת את ערוץ-10.

כרמל שאמה-הכהן: ההשוואה בין הנושא שנדון בערוץ-10 פה לעניין שאנחנו דנים פה היום זה תעלול חלול.

אסף אמיר: אני מבקש לא לדון בזה.

אסף אמיר: אני לא מדבר על החוב הכספי של ערוץ-10.

אסף אמיר: אני מדבר על זה, שלפני שנתיים הוועדה הזאת ישבה והיתה אמורה להחליט אם ערוץ-10 ממשיך להתקיים או לא, כי היו לו מחויבויות תוכן.

כרמל שאמה-הכהן: אה, אתה מדבר על הסיבוב הקודם.

אסף אמיר: כן.

אסף אמיר: והוועדה הזאת והממשלה והשרים אמרו:

אסף אמיר: אנחנו לא ניתן לערוץ-10 להתקיים, עוד לפני שכל העניינים החדשים היו, אם הוא לא יעמוד במחויבויות התוכן שלו.

אסף אמיר: ולכן ערוץ-10 נאלץ בשנתיים האחרונות להשקיע כסף בשוק, לשפר את המסך שלו ולעמוד במחויבויות שלו.

דבורה קמחי: ועמד בכל המחויבויות שלו.

אסף אמיר: ועמד בכל המחויבויות שלו, ואני יכול להגיד את זה, כי אני לא עובד עם ערוץ-10.

קריאה: בעיקרון.

אסף אמיר: לא, מאז.

אסף אמיר: אבל ערוץ-1 זה כסף של כולנו, אנחנו שמים את הכסף בפנים.

אסף אמיר: באה המדינה ואומרת, זה כסף של האזרחים, נוותר עליו.

אסף אמיר: ביג דיל, מה קרה?

אסף אמיר: רוצים תמורה?

אסף אמיר: איזה תמורה?

אסף אמיר: ימכרו נכסים, שזה נראה לי, דרך אגב, הפרטה.

אסף אמיר: מה אנחנו רואים פה?

אסף אמיר: אנחנו שומעים, וזו השאלה שביקשתי לשאול קודם, ש-70 מיליון זה כל מה שנשאר.

אסף אמיר: אנחנו לא רוצים לפגוע בעובדים.

אסף אמיר: שמענו ש-54% מהתקציב הולך לעובדים.

אסף אמיר: אם זה מוגזם, אם זה לא מוגזם, זה לא ענייננו.

אסף אמיר: עדיין יש 46%.

אסף אמיר: אנחנו שומעים שיש רק 70 מיליון שנשארו בקופה, ובסופו של דבר אנחנו שומעים, שרק 25 יצאו להפקות מקור.

אסף אמיר: אני שואל, האם כשהחוק אומר, שזה מהותי להוציא 36%, והם הצליחו איכשהו לרדת ל-70 מיליון, איך זה שה-70 מיליון לא יצאו למקום שהם צריכים לצאת אליו?

אסף אמיר: איך גם ב-70 מיליון האלה אפשר לשחק?

אסף אמיר: ואני מבקש לדעת לאן ה-70 מיליון האלה הלכו, אם לא הלכו לאן שהחוק הורה להם ללכת.

כרמל שאמה-הכהן: תשובת רשות השידור.

אמיר גילת: אין בפני את הפירוט המדויק, אבל יש התחייבויות רבות אחרות.

אמיר גילת: יש לנו שידורים של חדשות ואקטואליה וספורט, כידוע לכם, שאנחנו מחויבים גם כן לעשות.

אסף אמיר: אז זה הפך לספורט?

אמיר גילת: אמרתי: חדשות, אקטואליה וספורט.

אסף אמיר: אין לך מחויבות בחוק לשדר את ליגת העל, ואני אוהד ספורט מושבע.

אסף אמיר: כי אנחנו יודעים שזה ישודר במקום אחר.

גדי בן-יצחק: שכחת את העיקר.

אמיר גילת: זה לא הסכום העיקרי.

אמיר גילת: אגב הספורט, אנחנו לא ניכנס פה ל-programming וכולי, אבל ברור שהספורט יכול להיות מקפצה גם לתכנים שאתם מעוניינים בהם יותר.

אסף אמיר: אנחנו לא צריכים מקפצה.

אסף אמיר: לא רוצים מקפצה.

אסף אמיר: בינתיים המקפצה היא לבריכה ריקה, שמנו לב.

אסף אמיר: יש מקפצה אבל אין תוכנית.

גדי בן-יצחק: אתה הולך למקום הלא נכון.

אסף אמיר: אני מבקש עוד משהו.

אסף אמיר: בוא נסתכל קדימה, אומר יושב-ראש הוועדה.

אסף אמיר: האם קיבלנו פה התחלה של הבטחה שה-5% האלה יהפכו ל-10%?

אסף אמיר: שמישהו יגיד: אוקיי, חבר'ה, ניתן לכם, זו רפורמה, זה לא קורה ביום אחד, זה לא יהיה 36%, כולנו חיים, אנחנו מבינים מה הולך?

אסף אמיר: אוקיי, לא 36% – 10%, 15%, משהו, שלא יהיה מצב, שיהיה פה דיון, ואחר כך נלך הביתה ונגלה שהשנה זה 5%, אבל שנה הבאה אולי זה עוד פעם 1.5% מתוך 36%.

אסף אמיר: אז אני מבקש מהיושב-ראש לנסות להעביר לפחות איזושהי הבטחה שב-2012 ה-5% האלה לא יישארו, זה לא יכול להיות.

אסף אמיר: והדבר השלישי, אומר לנו יושב-ראש הרשות שיש 70 מיליון, ושהם רצו להשקיע 60 מיליון שנה הבאה.

אסף אמיר: אתה יודע מה?

אסף אמיר: היה משמח אותנו גם 60 מיליון.

אסף אמיר: עכשיו באה הממשלה ומפחיתה 5% באגרה.

אסף אמיר: בעצם אומרת הרשות שראש הממשלה גרם לזה שלא נקבל את ה-60 מיליון, שהוא, בהפחתת האגרה, הוריד את התכנים שהציבור יקבל.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

אסף אמיר: הוא אומר שאחרת הוא היה נותן 60 מיליון.

אסף אמיר: הרגע הוא אמר את זה.

אסף אמיר: היתה לו תוכנית ל-60 מיליון, בא ראש הממשלה והחליט שזה קצת יותר מדי, הוריד 5% מהאגרה, וזה על חשבוננו.

אסף אמיר: זה כתוב בפרוטוקול.

יעקב לוי: המשוואה היא פשוטה.

יעקב לוי: 174 מיליון באים מה-700 עובדים שמפטרים.

אסף אמיר: אף אחד לא רוצה שיפטרו אתכם, אבל הוא אמר לכם שזה מעבר לתשלומי שכר.

אסף אמיר: אבל הם מאיימים שאם ייתנו הפקות חוץ אז יפטרו אותם, אז הם קמים וצועקים.

אסף אמיר: גם עם ערוץ-10, אנחנו עובדים ביחד עם העובדים.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא הממשלה הזו שקבעה את החוק של הפחתת האגרה.

אסף אמיר: היתה הקפאה והוא שינה ברגע האחרון להורדה של 5%.

אסף אמיר: אומרת לך רשות השידור, שה-5% האלה יפגעו ב-60 מיליון שהיא התכוונה להוציא, ויהפכו עכשיו למשהו יותר נמוך.

כרמל שאמה-הכהן: וגם כשאומרים לרשות השידור שיש לה פחות אגרה בשנה הבאה, היא בוחרת את סדרי העדיפויות שלה, מה לעשות.

כרמל שאמה-הכהן: אז אתה לא יכול להגיד, שהממשלה החליטה להוריד את היצירה.

אסף אמיר: אז מה הוועדה עושה, על מה אנחנו יושבים?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יושבים ומדברים על זה, אבל אתה לא יכול להגיד שהממשלה החליטה להפחית את ההשקעה בהפקות.

אסף אמיר: אנחנו רק מנתחים את מה שקורה מסביבנו?

יהודה ביטון: ברגע שהיא החליטה להפחית את האגרה, אחד ועוד אחד, היא הפחיתה את היצירה, היא הפחיתה את ההפקות החיצוניות.

יהודה ביטון: יושב האדון היושב-ראש, וזה מה שהוא אומר.

יהודה ביטון: אנחנו מבינים עברית, אני מצטער.

יהודה ביטון: הפחיתו 5%, ה-5% זה 30 מיליון, מתוך 60 יורד 30, נשאר לו 30.

יהודה ביטון: אני צודק, אדוני היושב-ראש?

אמיר גילת: לא.

יהודה ביטון: אז יש לך 60 מיליון?

אמיר גילת: לא אמרתי.

אמיר גילת: אני לא מנהל אתך את העסק.

אסף אמיר: רק לסיים את הדברים.

כרמל שאמה-הכהן: משפט אחרון.

משה שגב: לא יכול להיות שאנחנו פה מדברים מהצד, כל מי שרוצה קופץ, ולנו אסור לדבר.

משה שגב: זה לא עובד ככה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא נרשם, סליחה.

לאה ורון: כי לא ביקשתם רשות דיבור.

משה שגב: אבל גם יהודה לא ביקש רשות דיבור.

לאה ורון: איך אתה יודע?

לאה ורון: הוא רשום.

משה שגב: אבל הוא מתפרץ לדברים שלו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מודה לך על העזרה בניהול הדיון.

אסף אמיר: הבקשה שלנו ליושב-ראש הוועדה היא לקבוע איזשהו אחוז – לא 36%, אנחנו מבינים איפה אנחנו חיים – שנותן איזושהי הבטחה לתעשייה הזאת.

אסף אמיר: וזה לא בא מבחינתנו לפגוע בעובדי רשות השידור, זה כן בא לעזור לשאר האנשים בתעשייה הזאת.

אסף אמיר: וגם למסך וגם לציבור לא יזיק לראות משהו על המסך.

כרמל שאמה-הכהן: גדי בן-יצחק, יו"ר ועד העיתונאים.

גדי בן-יצחק: תודה רבה ליושב ראש הוועדה וסליחה על ההתפרצויות, אך העניין הוא לא רק בדמינו, הוא גם בדמים.

גדי בן-יצחק: שמעתי את הסקירה של חבר הכנסת כבל, ואני חייב להגיד שהיא תעזור לי להעמיק את העניין.

גדי בן-יצחק: מה שאמרתי בהתפרצות הקודמת שלי, ועוד פעם סליחה שהתפרצתי, זה שאני רואה פוליטיזציה בעצם העובדה שתקציב רשות השידור יורד.

גדי בן-יצחק: תקציב רשות השידור – שמוסכם על הוועדה, לפי מה ששמעתי עד עכשיו, שזה השידור הציבורי בארץ ישראל – ירד ב-50%, ואפילו יותר מזה, ריאלי מ-2004 ועד היום.

גדי בן-יצחק: לא ירדו המטלות, לא ירדו העובדים.

גדי בן-יצחק: אם מדברים על העובדים, כלבי הדמוקרטיה רבים ביניהם כאן, ואני רואה איזושהי שביעות רצון גם בציבור וגם בציבור הנבחרים.

גדי בן-יצחק: מה לעשות?

גדי בן-יצחק: כשאנחנו רעבים, וכשאנחנו לא יכולים לעשות את מלאכתנו כי צריכים להגן על מקום עבודתנו, עוסקים בזוטות.

גדי בן-יצחק: אז אנחנו רבים בינינו, אבל העיקר הוא שהיינו רוצים לעבוד.

גדי בן-יצחק: כדי לעבוד צריך כסף.

גדי בן-יצחק: כדי לעשות חדשות צריך גם להפסיד כסף.

גדי בן-יצחק: זו מסקנה של מחקר שהוציא מרכז המחקרים של הכנסת.

גדי בן-יצחק: זו לא דעתי.

גדי בן-יצחק: לעשות חדשות זה עסק מפחיד.

גדי בן-יצחק: מפחיד ומפסיד.

גדי בן-יצחק: גם ראיתי כותרת השבוע, שתקציב החדשות בערוץ-2 יורד ב-7-5 מיליון.

גדי בן-יצחק: מעניין למה.

נסים זאב: תוכל לפרט, מה החלק של החדשות בתקציב?

גדי בן-יצחק: מה החלק?

גדי בן-יצחק: את זה יגידו לך המנהלים, אבל זה תמיד הרבה, כי לעשות חדשות עולה הרבה כסף.

גדי בן-יצחק: לעניין היצירה, התפרצתי מסיבה אחת פשוטה.

גדי בן-יצחק: עובדי הטלוויזיה הישראלית – ואני במקרה עובד ב"רשת ב'" של "קול ישראל", ומקובל על כולם שאנחנו יעילים, עובדים – הקיצוץ שדובר עליו קודם, 43% מכוח העבודה ברשות השידור – אני חתום על העניין הזה שנקרא רפורמה – הוא רוחבי.

גדי בן-יצחק: לא חשוב איפה אתה עובד, אתה יורד כך.

גדי בן-יצחק: הממשלה הסכימה על זה, והעובדים הסכימו על זה לפני שלוש שנים, ואנחנו חתמנו על הסכם התייעלות ורפורמה לפני שנה.

גדי בן-יצחק: מי לא עשה את השיעורים שלו?

גדי בן-יצחק: בית המחוקקים.

גדי בן-יצחק: אין חוק חדש.

גדי בן-יצחק: יש לי ביקורת קשה על החוק הזה.

גדי בן-יצחק: בין היתר, הוא לא שקוף.

גדי בן-יצחק: החוק שאנחנו דנים עליו, התיקון הזה, לא ראיתי אותו בשום מקום בינתיים באופן מלא כטיוטה, מההתחלה ועד הסוף.

גדי בן-יצחק: יכול להיות שמקצוענים מבינים את זה, הציבור לא בדיוק מבין.

גדי בן-יצחק: נחזור לעניין השיעורים שאנחנו עשינו כעובדים, והמחוקק והממשלה לא עשו.

גדי בן-יצחק: איפה האיתנות הפיננסית, איפה התוכנית העסקית של רשות השידור?

גדי בן-יצחק: איפה המבנה של רשות השידור – פיסי, בניינים?

גדי בן-יצחק: מבנה לשידור אין.

גדי בן-יצחק: איפה החוק החדש?

גדי בן-יצחק: אין.

גדי בן-יצחק: מה יש?

גדי בן-יצחק: הסכמה של העובדים לשכב על הרצפה.

גדי בן-יצחק: אנחנו שוכבים על הרצפה, אבל גם משם, כדי שנשדר, צריכים כסף.

גדי בן-יצחק: כל עובד בכל עירייה נחשלת או בכל מפעל ציבורי נחשל קיבל 7%-5% פיצוי שחיקה.

גדי בן-יצחק: אנחנו לא, כי הרפורמה לא יצאה לפועל.

גדי בן-יצחק: למה?

גדי בן-יצחק: הנהלה אין לנו כמו שצריך דורות של ממשלות.

גדי בן-יצחק: לעניין הזה כולכם אותו דבר.

גדי בן-יצחק: זה מאוד טוב שיהיה לי מנהל זמני.

גדי בן-יצחק: מנהל זמני הוא מנהל נחמד.

גדי בן-יצחק: עכשיו מביאים לי מנהלים לא זמניים, ואז כולם צועקים שהם פוליטיים.

גדי בן-יצחק: מה זה פוליטיים?

גדי בן-יצחק: לא צריך שיהיו פוליטיים.

גדי בן-יצחק: אין להם כסף.

גדי בן-יצחק: הם לא יכולים לעשות כלום.

גדי בן-יצחק: גם למדו בקדנציה הקודמת ברשות השידור טריק חדש.

גדי בן-יצחק: יש לי מעל ההנהלה גם מועצת מנהלים.

גדי בן-יצחק: זה נקרא ועד מנהל.

גדי בן-יצחק: הם היום מכתיבים את הכול.

גדי בן-יצחק: הם לא פה.

גדי בן-יצחק: שמעתם שאמרו כאן

גדי בן-יצחק: היושב-ראש והמנכ"ל: קיבלנו החלטה של הוועד המנהל, ונבצע אותה.

גדי בן-יצחק: איפה הם?

גדי בן-יצחק: אני לא ראיתי אותם.

גדי בן-יצחק: אני יודע שהם מתכנסים בתל-אביב.

גדי בן-יצחק: עיר נחמדה, באמת, עיר ללא הפסקה.

גדי בן-יצחק: לא בירת ישראל, ולא מרכז רשות השידור.

צבי גרזון: את ירושלים ממדרים.

גדי בן-יצחק: יש הנחיה שלעובדים אסור להגיע אליהם.

גדי בן-יצחק: אני יושב-ראש ועד, אני עובד ברשות השידור קרוב ל-40 שנה, אני ממושמע, לא הגעתי אליהם.

גדי בן-יצחק: אבל האם הם יודעים מי אני?

גדי בן-יצחק: לא.

גדי בן-יצחק: הם יודעים מה אני חושב בשם העובדים?

גדי בן-יצחק: לא.

גדי בן-יצחק: וחזרה אליכם.

גדי בן-יצחק: אני מודה ליושב-ראש על הזמן, זה באמת הרבה, ואני מניח ששכחתי חלק מהדברים שרציתי להגיד.

גדי בן-יצחק: העיקר הוא שמי שרוצה שידור ציבורי טוב, שישלם.

גדי בן-יצחק: מי שהחליט ששידור ציבורי טוב הוא שידור בהפרטה – נוציא החוצה עבודה מעובדים עבריים, כדי לתת לעובדים עבריים אחרים, בתנאי שהם לא יהיו מאורגנים – אמר מה הוא רוצה.

גדי בן-יצחק: זאת החלטה פוליטית – אגב, לגיטימית – אבל צריך להגיד אותה בעברית פשוטה.

אסף אמיר: למה אתה אומר שהם לא מאורגנים?

גדי בן-יצחק: אם אתם מאורגנים, הייתי רוצה לראות את האיגוד האמיתי שלכם, עם הבחירות.

גדי בן-יצחק: איפה השכר הקיבוצי שלכם?

אסף אמיר: אתה לא שומע אותנו?

אסף אמיר: אנחנו לא בסביבה?

גדי בן-יצחק: לא נפתח כאן דיון פוליטי משני על מה זה ארגון עובדים.

אסף אמיר: אתה חושב שהכול צריך להיות בבית?

איתן כבל: אתם לא עוזרים אחד לשני.

אסף אמיר: הם מחליטים לתקוף.

אסף אמיר: אנחנו אומרים שאנחנו לא נגדם, והם רוצים לגמור הכול בבית.

גדי בן-יצחק: מה זה לא נגדי?

גדי בן-יצחק: תיקון לחוק רשות השידור, שאמור לתת שידור ציבורי במדינת ישראל, שאומר שהתקציב יורד כל שנה – בהתחלה 15%, 10%, ואחר כך 5% open ended, ואתם מדברים על תיקוני חקיקה.

גדי בן-יצחק: על פי החוק הקיים, אדוני היושב-ראש, שאנחנו רק מתקנים אותו קלות עכשיו – לא אני, אני רק עד לעניין הזה – תוך מספר קצר של שנים אצטרך לשלם מתקציב רשות השידור 5% כדי שאמשיך לשדר, כי הרי זה open ended.

גדי בן-יצחק: מדברים על איך יעשו רפורמה.

גדי בן-יצחק: מי יכול לעשות רפורמה בתנאים האלה?

גדי בן-יצחק: 40% מהשכר האמיתי של עובדי רשות השידור בממוצע הוא שכר פנסיוני.

גדי בן-יצחק: זאת אומרת שאם אני אקבל פנסיה של 100%, וכך אני אקרא בעיתון, ברפורמה, אני אקבל 40% ממה שאני מקבל היום.

גדי בן-יצחק: יש אנשים שיוצאים לפנסיה מרשות השידור ב-3,000 שקל.

גדי בן-יצחק: נקדימון רוגל לא רעב ללחם, אבל היה קרוב לזה.

גדי בן-יצחק: הוא היה סמנכ"ל.

גדי בן-יצחק: זה המצב.

גדי בן-יצחק: בגלל זה הלכנו לרפורמה הזאת.

גדי בן-יצחק: אחד, כי אני רואה בשידור הציבורי שליחות, ורציתי שזה יימשך.

גדי בן-יצחק: שניים, מכיוון שאין ברירה.

גדי בן-יצחק: ומי לא עשה שיעורים?

גדי בן-יצחק: כנסת ישראל לא גמרה את החוק, ואנחנו מדברים על דברים לא בדיוק שקופים, שאני לא בטוח שאפילו כל מי שנמצא בחדר הזה יודע במה מדובר.

גדי בן-יצחק: ממשלת ישראל לא עשתה סדר בעניין הפיננסי, וההסתדרות משום מה לא פה.

גדי בן-יצחק: הם רצו איתנות פיננסית.

גדי בן-יצחק: לא שמעתי אותם, הם גם לא בדיון הזה.

גדי בן-יצחק: מעניין למה, אגב לאיגוד מקצועי, ואיגוד מקצועי זה אומר הסכם קיבוצי.

גדי בן-יצחק: אם לא, זה באמת גילדה או מועדון חברים.

גדי בן-יצחק: יש לנו גם כן כמה.

גדי בן-יצחק: אחד מהם בתל-אביב.

גדי בן-יצחק: אגודת העיתונאים בתל-אביב.

גדי בן-יצחק: תודה רבה.

אסף אמיר: יש לי הרגשה שהוא לא בא מטעם העובדים כדי להגיד את מה שהוא אומר.

אסף אמיר: לא יכול להיות של-4,000 עובדים אין זכויות סוציאליות.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: דביר בנדק, יו"ר שח"ם – איגוד שחקני המסך.

דביר בנדק: ראשית, אני רוצה להגיד שעובדי רשות השידור קדושים בעינינו.

דביר בנדק: אסור לפטר אף אחד מהם, אין שום סיבה לפטר אף אחד מהם.

דביר בנדק: הצעקות של עובדים ושל ראשי ועדים כאילו ה-174 מיליון שקלים שצריכים ללכת ליצירה באים על חשבונם זו שטיפת מוח שהם עברו בתוך המוסד שהם עובדים בו.

דביר בנדק: זה לא נכון.

דביר בנדק: 174 מיליון שקלים לפי התקציב של רשות השידור היו צריכים לצאת ליצירה.

דביר בנדק: יושב-ראש רשות השידור מדבר במיליוני שקלים כי זה מביש לדבר באחוזים.

דביר בנדק: אני הייתי מאוד מתבייש במקומו לדבר באחוזים.

דביר בנדק: אבל אין לא ברירה.

דביר בנדק: יושב לידו מנכ"ל ואומר שיש לו 134 מיליון שקל גרעון כי יש לו עסק מת – חי, סליחה, אבל הוא ימות – אומרים חברי כנסת שהרפורמה לא ריאלית, ואומר ראש ועד בתוך רשות השידור שהרפורמה לא ריאלית.

דביר בנדק: ואנחנו אומרים: אוקיי, בואו נלך ל-2012, אבל ב-2012 למרות המתווה, שדרך אגב, זאת פעם ראשונה שאני שומע על המתווה של הבראה תוך ארבע שנים.

דביר בנדק: מילא אם הוא היה מגובש בתוך החוק אפשר היה לדבר עליו, היינו קופצים עליו – אני מתאר לעצמי, אני לא יודע אם חברי.

גדי בן-יצחק: אבל הייתם פה כשדיברו על הרפורמה שלוש שנים.

גדי בן-יצחק: הייתם פה לפני חצי שנה שנאמר רק 25 מיליון.

גדי בן-יצחק: שקלאר אמר את זה, לא הם.

אסף אמיר: מבחינתי הוועד המנהל שלח אותו.

דביר בנדק: התחלתי בלהגיד שאני מאוד מכבד את מקומך ואת מקצועך ואני לא רוצה שיפטרו אותך.

דביר בנדק: אני רוצה שרשות השידור תבריא יחד אתך וגם תספק יצירה, היא לא יכולה להביא רק אותך.

דביר בנדק: יש 7 מיליון אזרחים במדינת ישראל שהורדמו, משלמים מס רשות השידור, לא אגרת רשות השידור, לא מקבלים שום תמורה, ואנחנו יושבים פה ורוצים לאשר את זה.

דני זקן: אל תגזים.

דביר בנדק: אני רוצה להגזים עכשיו.

דביר בנדק: קצת להגזים.

קריאה: אם הם רק משלמים אגרה - - -

דביר בנדק: לא משנה.

דביר בנדק: אבא שלי לא משלם כי הוא נכה צה"ל.

דביר בנדק: אני משלם.

דביר בנדק: אנחנו משלמים והורדמנו.

דביר בנדק: התרגלנו לזה שיכול להיות שלא נקבל כי יש בעיה, כי צריך להחזיק עובדים, וצריך להחזיק בניינים.

דביר בנדק: מה זה הדבר הזה?

דביר בנדק: איך אנחנו מעזים בכלל לחשוב לקיים את ההנחה הנוראית הזאת השנה בלי לדעת שזה הולך להשתנות בשנה הבאה?

דביר בנדק: אז יהיו 60 מיליון במקום 25?

דביר בנדק: איפה ה-174?

גדי בן-יצחק: אתה בכלל לא מדבר על ההורדה של 5% ממה שגם אתה צריך לשלם.

אסף אמיר: שיוסיפו לכם כסף.

אסף אמיר: בשם מי אתה מדבר?

דביר בנדק: לא באנו לדבר על ההפחתה של ה-5%.

דביר בנדק: באנו לדבר על זה שכולנו יחד הורדמנו ואנחנו לא רוצים להיות רדומים יותר.

אסף אמיר: אנחנו נגד האגרה.

אסף אמיר: לא שמעתי אותך מדבר נגד הורדת האגרה בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: דני זקן, יו"ר אגודת העיתונאים.

דני זקן: אני מסכים לגמרי עם הגישה שאומרת שאנחנו באותו צד.

דני זקן: כולנו בעד היצירה והשידור הציבורי.

דני זקן: הבעיה היא שאנחנו מנסים לחלק עור דב שלא רק שלא ניצוד אלא אפילו לא נולד לדעתי.

דני זקן: המבנה של הרפורמה טכנית, כמי שעסק בהסכמים של הרפורמה, אכן יש בהסכמים של הרפורמה התייחסות לעניין שינוי המתווה של ההוצאות על הפקות החוץ.

דני זקן: הוא באמת משתנה.

דני זקן: נדמה לי שזה 60, 120, ואחר כך חוזרים להמשך.

דני זקן: זה לא מופיע בחוק, זה מופיע בהסכמים.

דני זקן: מישהו בדרך לא עשה את הקישור, אבל זה צריך להיעשות, והסיבה היא פשוטה.

דני זקן: זה גם סוג של תיקון, כי ה-200 מיליון, איך שלא מסתכלים על זה, מתקציב של 850 או 900 מיליון שקל, זה קצת בעייתי, נגדיר את זה כך.

דני זקן: צריך להוציא החוצה, וצריך לאפשר גם מגוון דרך היוצרים והמפיקים, שדרך אגב אגודת העיתונאים מייצגת חלק מהם, ופה אין באמת ויכוח בינינו.

דני זקן: אבל בכל מקרה מה שיינתן החוצה לא צריך להיעשות על חשבונם של עובדי רשות השידור, לא צריך להיעשות תוך פגיעה באנשים עובדים, ועובדים ברשות.

דני זקן: דביר קצת הגזים באמירה שאין תמורה ויש בהחלט תמורה לאגרה, בוודאי ברדיו, ובמידה פחותה אולי בטלוויזיה, אבל כדי להפוך את השידור הציבורי הטלוויזיוני לאמיתי צריך את ההסכמים האלה של הרפורמה.

דני זקן: צריך להכניס אותם כי הם אלה שמבריאים את השידור.

דני זקן: לא יהיה מימון לרפורמה בחודשים הקרובים.

דני זקן: חבר הכנסת שי, אמרת שלא יהיה בשנה הקרובה.

דני זקן: כולי תקווה שנבואתך לא תתגשם, כי אם לא, זה לא רק שלא יהיה שידור ציבורי, לא רק שלא יהיה כסף לנו, לא יהיה כסף להם.

דני זקן: לא יהיה כסף לאף אחד.

נחמן שי: לא בהתבסס על הנדל"ן.

נחמן שי: מקורות אחרים – אדרבה.

גדי בן-יצחק: האוצר נותן 60 מיליון.

גדי בן-יצחק: כל היתר זאת הלוואה מסחרית.

גדי בן-יצחק: עובדי רשות השידור והציבור ישלמו לאוצר כדי לתת כסף לרשות השידור, שצריכה לשלם לעובדים את הפנסיה שנגזלה מאתנו.

אסף אמיר: אתה מתווכח עם מי שמסכים איתך.

אסף אמיר: אתה נשמע קצת מוזר.

גדי בן-יצחק: גם אם אני נשמע כקוטבי זה לא כך, כי אני שומר על יצירה עברית.

דני זקן: גם אם הוא אתך, הוא תמיד כך.

דני זקן: השורה התחתונה היא – ונחזור על זה בכל אמירה וישיבה – חייבים למצוא את המימון הזה.

דני זקן: זו גם עבודה שלכם כמי שמפקחים על העניין הזה בקואליציה, אתם לא יכולים להתחמק מזה, לדאוג שיהיה את המימון.

דני זקן: אמר קודם המנכ"ל, שהאוצר הבטיח את הכסף ולא הביא.

דני זקן: זה חצי נכון.

צבי גרזון: נכון לחלוטין.

צבי גרזון: למה חצי נכון?

דני זקן: הכסף הזה הובטח גם על-ידי שר האוצר, גם על-ידי ראש הממשלה, שנסוגו בהם לאחור ורוצים שזה ייפול על הנדל"ן.

דני זקן: יכול להיות שזה אפשרי, לא יודע.

דני זקן: מה שאמרתי אתמול אני חוזר גם היום: המימון הזה מהנדל"ן חייב לבוא עם תוכנית עסקית מסודרת לאורך שנים כדי שתהיה איתנות פיננסית, כפי שאמר חבר הכנסת כבל, לאורך שנים.

דני זקן: החטא האחרון הוא ההפחתה הזו של ה-5%.

דני זקן: לא מובן, לא ברור.

דני זקן: לא יודע איך אפשר בכלל להציג את הדברים בצורה כזו, להגיד לרשות השידור: לא רק שאנחנו לא מממנים את הרפורמה, לא רק שתסתדרו לבד עם הנדל"ן, אנחנו גם מפחיתים לכם 5%, ולא רק השנה, לעוד שלוש שנים לפחות לשנים הקרובות.

דני זקן: זה פשוט בלתי אפשרי.

דני זקן: לא מובן.

דני זקן: 2 מיליארד שקלים הופחתו מתקציבי רשות השידור מאז שנת 2004.

דני זקן: זה מה שתקע אותנו, זה מה שגורם לכך שאין כסף ליצירה מבחוץ, זה מה שהצריך את הרפורמה הזאת.

דני זקן: אז להוריד עוד 5% עכשיו, לא יודע איך אתם יכולים להצביע בעד הדבר הזה, חבר הכנסת כרמל שאמה, חברי הקואליציה בכלל.

דני זקן: לא יודע איך תעשו את זה, ותוכלו להגיד מצד שני: אנחנו בעד השידור הציבורי.

אסף אמיר: - - - רגל אחת ולירות לרגל השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: איך שהשידור הציבורי נראה היום, לא בטוח שכולם בעדו.

דני זקן: אחרי שייבשו אותי והורידו לו את התקציבים, אז בוודאי שיהיה קשה מאוד לעשות אותו.

דני זקן: אני מקווה שעל הרדיו אני חושב קצת אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא שידור ציבורי אמיתי.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הרדיו זה אחרת.

גדי בן-יצחק: הבעיה היא לא השידור הציבורי אלא מה שאתם נותנים לציבורי.

דני זקן: ובכל זאת, גם הטלוויזיה – ייבשו אותה.

דני זקן: פשוט אין אפשרות ליצור טלוויזיה נורמלית עם התקציבים שנותרו.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

גדי בן-יצחק: כבוד היושב-ראש, זה יגיע גם לרדיו, בקיצוצים הרוחביים האלה.

גדי בן-יצחק: הסוס הזה התרגל לא לאכול.

גדי בן-יצחק: אני יודע כמה כתבים יש לי כל יום להוציא החוצה, ואיזה סלטות באוויר אני עושה.

גדי בן-יצחק: אני רכז כתבים היום.

גדי בן-יצחק: אני יודע מתי אין לי להוציא כתב גם למשימות שהן חובה כמו לכזה דבר, כמו להצבעת ראש ממשלה בקלפי.

גדי בן-יצחק: אין.

גדי בן-יצחק: ואחר כך אומרים: אתם לא נמצאים.

גדי בן-יצחק: אני יודע כמה אנשים יש לי היום פחות ממה שהיו לי לפני 11 שנה, כשהתחלתי לרכז.

גדי בן-יצחק: זה ברדיו.

גדי בן-יצחק: אני גם מבין את ההנהלה שלי, לא שאני מסכים איתם.

גדי בן-יצחק: הם צריכים להבריא את הטלוויזיה.

גדי בן-יצחק: כולם צוחקים על הטלוויזיה העברית, אז מורידים מהרדיו.

גדי בן-יצחק: מגיעים להסכם הבראה, ומורידים 43% מכל המקצועות – עיתונאים כמנהלים כטכנאים.

גדי בן-יצחק: גם את זה רצינו ולא קיבלנו, כי עוד פעם, לא חוק ולא איתנות פיננסית.

כרמל שאמה-הכהן: אם חסרים לכם היום אנשים, אז איך הסכמתם לפיטורי כל כך הרבה אנשים?

כרמל שאמה-הכהן: איך תתפקדו אחרי זה?

קריאה: הכריחו אותנו.

קריאה: אי אפשר יהיה לתפקד.

גדי בן-יצחק: כשהאוצר יושב פה, ואני שומע את מה שאומרים פה גם היוצרים העבריים, אז אין ברירה, העיקר שהעסק יהיה יותר טוב.

גדי בן-יצחק: גם זה לא זז.

גדי בן-יצחק: מה שאמרתי עכשיו אמרתי בישיבות אחרות.

גדי בן-יצחק: יש פרוטוקולים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: משה שגב, ועד ההנדסאים.

משה שגב: אני נותן את רשות הדיבור לפני ליעקב.

כרמל שאמה-הכהן: לא לפניך, אתם שניכם מוועד ההנדסאים.

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה שאתם לא חושבים שונה.

יעקב לוי: לא, אנחנו לא חושבים שונה.

יעקב לוי: העוגה היא אותה עוגה.

יעקב לוי: כל תקציב רשות השידור הוא אחד.

יעקב לוי: הולכים 170 למקום אחד, זה בא על חשבון משהו.

יעקב לוי: כל תהליך הרפורמה שלנו החל אחרי שהיוצרים עשו מהומת אלוהים, לקחו שליש מהתקציב.

יעקב לוי: אני רוצה להבין, 40% מהעובדים הולכים הביתה, 700 איש מאתנו הולכים הביתה כדי לממן עובדים חיצוניים.

יעקב לוי: הם אומרים שהם מאוגדים.

יעקב לוי: אולי הם מאוגדים, אבל מי שהם יעסיקו לא מאוגד.

יעקב לוי: לשמה זה הולך.

אסף אמיר: באה הממשלה, לוקחת כסף מרשות השידור, ובמקום זה אתה עושה מלחמות העובדים.

אסף אמיר: אני לא מבין את זה.

יעקב לוי: לשם הולך הכסף.

יעקב לוי: מעבר לפיטורי העובדים, אנחנו הסכמנו, ויושב פה האוצר, ש-10% מהשכר שלנו יקוצץ ברפורמה.

יעקב לוי: לי אישית ירד 18% בשכר, כדי לממן את כל הירידות שכר.

יעקב לוי: לא ראינו ועדי עובדים או עובדים מאורגנים בארץ שמסכימים להורדת שכר.

יעקב לוי: אנחנו שם, ויש פה נציג אוצר שיגיד.

יעקב לוי: ו-40% מהעובדים הולכים הביתה.

גדי בן-יצחק: 43%.

יעקב לוי: השכר שלנו מקוצץ, וחסר רק סעיף אחד, איתנות פיננסית.

יעקב לוי: היינו בישיבה שהיה בה עופר עיני וכל ראשי האוצר.

יעקב לוי: הסעיף הראשון שהתחיל את כל המהלך היה התחייבות לאיתנות פיננסית.

יעקב לוי: בלי זה הם לא היו ממשיכים, פשוט לא היו מתחילים את הרפורמה.

יעקב לוי: אחרי לילה שלם שישבנו שם, ברגע שהיתה איתנות פיננסית, הסכמנו למתווה הלא קל הזה של הרפורמה.

יעקב לוי: לא קל לפטר.

יעקב לוי: אני צריך לשלוח אנשים הביתה.

יעקב לוי: אתם אומרים או כותבים את זה, אני צריך להתמודד עם 700 משפחות שהולכות הביתה עם ילדים והכול.

גדי בן-יצחק: 780.

יעקב לוי: ואחרי כל זה חסרה האיתנות הפיננסית.

יעקב לוי: אז מה עשו?

יעקב לוי: פתאום מצאו רעיון גאוני – מכירת נכסים.

יעקב לוי: מה זה מכירת נכסים?

יעקב לוי: למכור את הבית שלך, עבור מה?

יעקב לוי: עבור תקציב.

יעקב לוי: תבינו, 300 מיליון שקל זה בעצם פחות משליש מתקציב רשות השידור.

יעקב לוי: עבור שלושה חודשים של פעילות אתם מוכרים את הבית.

יעקב לוי: אני רוצה לראות אתכם מוכרים את הבית שלכם תמורת פעילות של שלושה חודשים.

יעקב לוי: אתם לא תעשו את זה בחיים.

יעקב לוי: מאיפה נוצר הרעיון הזה של למכור את הבית?

גדי בן-יצחק: מהוועד המנהל.

יעקב לוי: הבית שלי נמכר, ואז מה?

יעקב לוי: איפה אני נמצא?

יעקב לוי: אתם לא מבינים מה זה אולפן?

יעקב לוי: עכשיו אנחנו בונים אולפן.

יעקב לוי: אנחנו משקיעים עכשיו בשביל אולפן 20 מיליון שקל.

נחמן שי: איפה?

יעקב לוי: בירושלים, ברוממה.

יעקב לוי: דחפורים עובדים, בונים את האולפן.

יעקב לוי: וזה כלום, זה כסף קטן.

יעקב לוי: 300 מיליון שקל הולכים להשקיע בציוד, ועבור מה אתם מוכרים ב-300 מיליון שקל בניין עם אולפן?

יעקב לוי: בשביל להרוס אותו ולבנות אחר כך אחר בעוד 500 מיליון שקל.

יעקב לוי: אתם לא יודעים על מה אתם מדברים.

יעקב לוי: תיכנסו לראות את המספרים, תלמדו את העסק, ואחר כך תחליטו החלטות.

אסף אמיר: חבל שהשר הממונה לא שומע את כל זה.

אסף אמיר: כי זה ניהול כושל.

גדי בן-יצחק: הוא לא רוצה לשמוע.

גדי בן-יצחק: הוא שמע.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אף אחד לא מוכר לך את הבית.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שהבעיה של רשות השידור זה אם יש לה נדל"ן או אין לה נדל"ן.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש לה נדל"ן במאות מיליוני שקלים – ואם זה 100 או 200 או 300 זה לא משנה – היא לא צריכה להחזיק בו.

כרמל שאמה-הכהן: היא יכולה להשכיר אולפנים.

כרמל שאמה-הכהן: העיקר שתהיה לה איתנות פיננסית.

כרמל שאמה-הכהן: היא לא חברת נדל"ן.

כרמל שאמה-הכהן: גם משרדים ממשלתיים יושבים במקומות מושכרים, ולכן לא צריך להתרגש מזה.

כרמל שאמה-הכהן: מה הברירה?

כרמל שאמה-הכהן: ללכת ולהגדיל אגרה?

יעקב לוי: אדוני, ברגע שאתה משכיר אתה יודע שחלק גדול מהתקציב שלך הולך להשכרה.

יעקב לוי: כשאתה שוכר אתה גם לא יכול לבנות אולפן.

אסף אמיר: איך זה מוסיף לאיתנות הפיננסית?

כרמל שאמה-הכהן: לערוץ-10 וערוץ-2 יש נדל"ן?

יעקב לוי: בגלל זה הם נמצאים במצב הזה.

אסף אמיר: בוועדת הכלכלה להגיד למכור את הנכסים תורם לאיתנות פיננסית?

יעקב לוי: תמכור את הכנסת, תממן את ה - - -

כרמל שאמה-הכהן: כל אחד והבנתו הכלכלית.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין הרבה ברשות השידור, אבל בבסיס של עסק, רשות השידור צריכה להיות יעילה, היא צריכה להיות חזקה פיננסית, היא לא צריכה נדל"ן, אני אומר לך.

כרמל שאמה-הכהן: כי הנה, יש לכם הרבה נדל"ן, ונדל"ן יקר, ודרך אגב, הוא מבוזבז גם כנדל"ן, כי במגרשים האלה בתל-אביב או במרכז ירושלים אפשר לבנות מאות יחידות דיור או שימושים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: אתם יושבים בשטח מאוד מצומצם.

גדי בן-יצחק: קיבלנו את שערי-צדק.

כרמל שאמה-הכהן: יש שמה מאות מיליונים שקבורים באדמה, שאף אחד לא משתמש בהם.

כרמל שאמה-הכהן: אתם לא מקבלים על זה תשואה, אתם מאבדים את זה, הציבור מאבד את זה, ולממן את זה בגירעונות או בעליית אגרה זה דבר לא נכון.

כרמל שאמה-הכהן: מה שצריך כן להבטיח - -

אסף אמיר: שייקנו עם זה משהו אחר.

כרמל שאמה-הכהן: - - שלרשות השידור יהיה תקציב מאוזן, שיהיו לה מקורות הכנסה יציבים ושהיא תדע לייצר תוכן שהציבור אוהב ורואה.

כרמל שאמה-הכהן: זו נוסחת ההצלחה של רשות השידור והשידור הציבורי.

גדי בן-יצחק: שערי-צדק.

כרמל שאמה-הכהן: עובדה, יש לכם נדל"ן, ואתם פושטי רגל.

כרמל שאמה-הכהן: יש לכם נדל"ן שאין לאף אחד.

כרמל שאמה-הכהן: לחברות נדל"ן אין נדל"ן כזה.

משה שגב: היוצרים יכולים לחלום על ה-174 מיליון שקל האלה עוד הרבה שנים, אם לא יהיה לנו נדל"ן שלנו.

אסף אמיר: ברור.

אסף אמיר: הרי אתם מפריטים, מורידים את האגרה.

אסף אמיר: אתם גומרים את השידור הציבורי, ומדברים כאילו אתם מסדרים את זה.

כרמל שאמה-הכהן: השכירות של השטחים שלכם היא שולית.

קריאה: למה?

כרמל שאמה-הכהן: כי אתם מחזיקים אדמות מאוד יקרות, שלא מנוצלות.

כרמל שאמה-הכהן: אתם יושבים בתל-אביב עם שתי קומות.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לבנות שם 40 קומות.

כרמל שאמה-הכהן: עם כל הכבוד, אני חבר כנסת, הייתי לפני כן שמאי מקרקעין.

כרמל שאמה-הכהן: אתם יודעים לייצר,לצלם ולשדר.

כרמל שאמה-הכהן: תאמינו לי, המבנה הנדל"ני של רשות השידור הוא בזבוז משווע של משאבים ציבוריים.

אסף אמיר: הם לא מנהלים את זה.

אסף אמיר: הממשלה והרשות מנהלת את זה.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא שמוכרים לכם את הנדל"ן ולוקחים את זה לממן, נניח אפילו את סל התרופות, מטרה נעלה.

כרמל שאמה-הכהן: לוקחים את הנדל"ן, מממשים אותו, ומשאירים את הכסף אצלכם.

כרמל שאמה-הכהן: אתם רק לא צריכים להיות בעלי נדל"ן.

משה שגב: אבל הוא מממן את הפורשים, אדוני.

משה שגב: שהמדינה תיקח על עצמה את הפורשים, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: אתם, העובדים, הסכמתם, שהרפורמה, שאחת הרגליים שלה היא פרישה של מאות עובדים, היא הבסיס ליציבות העתידית שלכם.

כרמל שאמה-הכהן: אם תמשיכו עם מנגנון מנופח כזה, עם 1,700 עובדים, אז כנראה שאין לכם התכנות כלכלית.

גדי בן-יצחק: אנחנו חתומים על 43% שהולכים הביתה.

גדי בן-יצחק: במקרה הממשלה לא הביאה את הכסף שהבטיחה גם לנו וגם להסתדרות, וגם לא חוקקה את החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אין ויכוח שברפורמה אתם השלמתם את החלק שלכם, והממשלה לא עשתה את מה שהיא צריכה.

גדי בן-יצחק: ובינתיים לא קיבלנו אפילו פיצוי על שחיקת שכר.

גדי בן-יצחק: ואנחנו מקבלים ביקורת על שידורים לא טובים.

גדי בן-יצחק: זה ממש לא פייר.

איתן כבל: חברים יקרים, סליחה, אנחנו באנו לעזור, ואתם מתווכחים ביניכם כמו איזה תגרנים.

אסף אמיר: לא מתווכחים בינינו.

אסף אמיר: אתה לא היית.

אסף אמיר: אנחנו מסכימים.

איתן כבל: אני הייתי בדיון באולם אחר?

איתן כבל: מה אתם בכלל מתווכחים?

איתן כבל: אתם עכשיו מנהלים את הרפורמה?

איתן כבל: יש כאן הסכמה סביב עניין אחד – שהמדינה צריכה להביא את הכסף לרפורמה.

איתן כבל: בשאלת מכירת הנכסים צודק היושב-ראש.

איתן כבל: אין שום הצדקה.

איתן כבל: אלא מאי?

איתן כבל: אני מבין אתכם מצד אחד.

איתן כבל: אתם אומרים, ובצדק, שההתנגדות איננה נובעת מהתנגדות עקרונית למכירת נכסים, אלא כל עוד אתם לא רואים את הרפורמה, וכמו שאומרים הגששים: כמה cash ביד - - -

גדי בן-יצחק: לא רק, סליחה.

גדי בן-יצחק: אתה מפרש אותי.

גדי בן-יצחק: אני יכול להגיד לך מה אמרתי.

איתן כבל: אני לא מפרש אותך, בחייך בוודאי.

גדי בן-יצחק: תודה רבה.

איתן כבל: אני מנסה לומר לך את מה שאני לפחות הבנתי, כמי שהוביל את זה בזמנו.

איתן כבל: מכירת הנכסים אמורה לייצר איתנות ולבנות בית חדש לרשות השידור.

איתן כבל: ובכל הכבוד, בזה אדוני צודק לחלוטין.

איתן כבל: אלא שאם ימכרו את הנכסים האלה לפני שהרפורמה תתבצע, והעובדים יימצאו באיתנות כלכלית - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, אני חייב לעצור אותך.

כרמל שאמה-הכהן: לא שמת לב, אבל בתחילת הדיון ביקשתי בקשה לדיון מחדש בסעיף הזה שמתיר מכירת נכסים.

כרמל שאמה-הכהן: הנוסח הממשלתי דיבר על כך שתותר מכירת נכסים באישור השר הממונה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רק רוצה להוסיף בלם של הכנסת על הנושא הזה, ואז יהיה לנו שיקול דעת.

כרמל שאמה-הכהן: מאה אחוז.

כרמל שאמה-הכהן: תוספת חשובה.

נחמן שי: אבל הוא לא דן בזה.

כרמל שאמה-הכהן: בטח שדן בזה.

אתי בנדלר: ידונו בזה ביום שני, מכיוון שהבקשה לדיון מחודש הוגשה רק עכשיו.

רן אפרתי: אפשר אולי לסגור את הכסף בבנק.

נחמן שי: על מה הוגשה בקשה לדיון מחודש?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני עוד לא דיברתי, אני פה שעה שותק.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת נסים זאב עוד לא דיבר.

נחמן שי: כרמל, אני רוצה לשאול שאלה.

נחמן שי: אני רוצה לדעת אם אפשר על הנושא הנידון להכליל נושא חדש.

כרמל שאמה-הכהן: איפה?

נחמן שי: על הנושא הזה שמדברים עליו.

כרמל שאמה-הכהן: על מה?

נחמן שי: על זה.

נחמן שי: הנייר הזה.

נחמן שי: למה זה לא נושא חדש?

אתי בנדלר: אתה רוצה לטעון "נושא חדש"?

נחמן שי: אני רוצה לטעון "נושא חדש", בדיוק כך.

נחמן שי: אני רוצה לשמוע למה לא.

אתי בנדלר: אוקיי, נעביר את זה להחלטת ועדת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: זה אוטומטי עובר?

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: אני אביע את עמדתי כמובן מבחינה משפטית בפני ועדת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה משהו הזוי בכנסת, אני חייב לומר.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש רפורמה עם 100 סעיפים, על כל סעיף אני אטען מתי שאני ארצה "נושא חדש", והדיון יופסק?

כרמל שאמה-הכהן: יש בזה היגיון?

אתי בנדלר: ככל שמציעים הצעה חדשה שאיננה כלולה בהצעת החוק המקורית, יכול חבר כנסת או נציג ממשלה לטעון "נושא חדש", ואז ההכרעה עוברת לוועדת הכנסת.

נחמן שי: זה עובר לוועדת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אין בכך כדי להפריע להמשך הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה.

נחמן שי: אפשר לדבר, אבל אני טוען שזה "נושא חדש".

נחמן שי: לא ראיתי שהוא עלה בעבר.

נחמן שי: הוא נדחף הנה כתוצאה מכל מיני נסיבות ששנינו מכירים אותם.

נחמן שי: אז שקודם כול ועדת הכנסת תיתן את דעתה על כך, בבקשה.

נסים זאב: הרי ועדת הכנסת בסופו של דבר תכריע לפי מה שהקואליציה רוצה.

נחמן שי: בשיטה הזאת כנראה לא נגיע רחוק בשום עניין.

קריאה: אז אתה אומר, שישר ניגש להצבעה.

נסים זאב: לא, בוא נקיים דיון פנימי.

כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך מה יהיה.

כרמל שאמה-הכהן: אני אתמול ניסיתי לשכנע כמה מחברי הקואליציה שהבקשה של איתן כבל היא לא "נושא חדש", ושלא יטענו ל"נושא חדש".

כרמל שאמה-הכהן: הרי סוג של טריק תקנוני.

כרמל שאמה-הכהן: מבקשים "נושא חדש" באופוזיציה על משהו שברור שלא יוגדר כ"נושא חדש", ויישאר פה.

כרמל שאמה-הכהן: אני אתמול בזבזתי שעות, וחבר הכנסת כבל יודע את זה - -

איתן כבל: אמת.

כרמל שאמה-הכהן: - - שלא יסכלו את הבקשה שלו לעזור לערוץ-10 כ"נושא חדש", שלא יעשו את הטריק הזה.

נחמן שי: אל תחבר לי את שני הדברים.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מחבר.

איתן כבל: מה שהוא אומר כאן, ואני מרשה לעצמי לעזור לו בעניין הזה, אי אפשר לעשות למקוטעין, כמו שאומרים בגמרא.

כרמל שאמה-הכהן: יש דבר אחד בו כולנו מאוחדים, ולא נרחיב בנושא הזה.

רן אפרתי: אפשר אולי להפריד את הנושא של מכירת הנכסים מהרפורמה?

כרמל שאמה-הכהן: איך?

כרמל שאמה-הכהן: אומרים לך, שזה התנאי לרפורמה.

רן אפרתי: אין קשר בכלל ביניהם.

רן אפרתי: תפרידו את הנושא של המכירה מהרפורמה.

אתי בנדלר: תודיע לי בהמשך, אם אתה עומד על הטענה או לא.

כרמל שאמה-הכהן: תחשוב על זה.

נחמן שי: בסדר.

צבי גרזון: במידה וימכרו וייצרו קרן קיימת עבור רשות השידור בכל המטלות שיהיו עליה בשנים הקרובות.

צבי גרזון: מכירת הנכסים זה דבר אחר.

צבי גרזון: מימון הרפורמה צריך להיעשות כמובטח על-ידי משרד האוצר, על-ידי המדינה.

צבי גרזון: וזה מה שהובטח לנו.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע להגיע להסכמות עם האוצר על הנושא הזה?

גדי בן-יצחק: אני חושב שהשר הממונה, אם היה רוצה, היה יכול להגיע.

צבי גרזון: בדיוק על זה חתמנו, לא על שום דבר אחר.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת נסים זאב, ואחרי זה נציג האוצר.

נסים זאב: תודה רבה.

נסים זאב: אני אומר שיש כאן שתי פעולות קשות.

נסים זאב: מצד אחד קיצוץ כל שנה ב-5%, ומצד שני רוצים להעלות את הנושא של היצירה.

נסים זאב: אני מבין שיש הרבה יצירות חדשות, "חדשים מקרוב", וזה חשוב, אבל זה בא על חשבון העובדים, חד-משמעית, ואז יש את האילוץ של מכירת הנכסים.

נסים זאב: אני קודם כול חושב שמכירת הנכס, ברמה העקרונית, לא תעלה ולא תוריד, כי בסופו של דבר, אם אתה מדבר על גירעונות, הגירעונות יהיו אם המדינה רוצה לקחת על עצמה באמת רשות ציבורית, היא צריכה לממן את זה, חד-משמעית.

נסים זאב: אתה לא יכול לקצץ כל שנה, והעובדים צריכים לספוג את המחיר, ומדובר פה על 700, ואני בטוח שזה גם עלול לגדול עוד יותר.

גדי בן-יצחק: 780.

נסים זאב: 780.

נסים זאב: אני כבר לא מדבר על "רשת מורשת", שמקופחת לכל אורך הדרך, ושצריכים להעלות את שכרם, אני אומר לך חד-משמעית.

נסים זאב: היתה הבטחה של האוצר, והאוצר צריך לעמוד מאחורי זה.

כרמל שאמה-הכהן: מה היתה ההבטחה של האוצר?

נסים זאב: היתה הבטחה להשוות את שכרם של "רשת מורשת" כמו - - -

גדי בן-יצחק: ואת תנאי עבודתם.

כרמל שאמה-הכהן: למה, הם מופלים לרעה?

קריאה: ועוד איך.

נסים זאב: ועד היום הם מופלים לרעה.

נסים זאב: יש הבטחה שזה יקרה לקראת 2012, אני אומר לך, על-ידי שר האוצר על-ידי סגן שר האוצר.

נסים זאב: אני רוצה שהנושא הזה יבוא לידי ביטוי.

נסים זאב: אין רפורמה רק לחלק מהעובדים.

נסים זאב: צריך לטפל בחתך, אדוני היושב-ראש.

אתי בנדלר: חבר הכנסת נסים זאב, תרשה לי רק להשיב לנקודה מסוימת שהעלית על הנושא של מתווה הורדת האגרה ב-5% כל שנה.

אתי בנדלר: ההורדה הזאת קבועה בחוק רשות השידור.

אתי בנדלר: אין כאן החלטה של מישהו שיכול להחליט להפסיק.

אתי בנדלר: לצורך זה צריכים תיקון חוק.

אתי בנדלר: אם אתה רוצה, אתה יכול להציע הצעת חוק, או תיקון במסגרת ההצעה הזאת.

נסים זאב: אני אומר, מאיפה הבעיה נוצרה.

אתי בנדלר: אוקיי.

ישראל אייכלר: הוא לא רוצה להעלות את האגרה.

נסים זאב: אני לא באתי להעלות, אני רק אומר מאיפה הבעיה הזאת נולדה.

נסים זאב: מצד אחד, יש הורדה, קיצוץ, יש העלאה של היצירה, שזה חשוב, והם לוקחים 40% במקום 5% לכל שנת 2010.

נסים זאב: זאת אומרת שמי שמשלם בסופו של דבר זה העובדים.

נסים זאב: רוצים לפטר פה מאות של עובדים.

נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שמחובתנו כוועדה, להפנות את תשומת ליבה של הממשלה הזאת.

נסים זאב: אם הם רוצים רשות ציבורית אז קודם כול, אני לא רואה איך נושא המכירה יפתור את הבעיה.

נסים זאב: כי הבעיה היא הרבה יותר אקוטית, הרבה יותר רצינית.

כרמל שאמה-הכהן: המכירה בליווי רפורמה.

נסים זאב: אני לא יודע.

נסים זאב: אני לא בטוח שזה יפתור את הבעיה.

נסים זאב: אתה יודע מה?

נסים זאב: שהמדינה תקנה את הנכס, ותשכיר להם את זה, במקום שהם יעברו כל שנה ממקום למקום.

נסים זאב: למה שהמדינה לא תקנה את הנכס הזה, במקום למכור את זה לכל מאן דבעי, ולאלץ אותם לצאת מהמקום?

ישראל אייכלר: זה שייך למדינה היום.

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: אם זה שייך למדינה, שהמדינה תיקח את הנכס הזה, תשלם עליו, אבל תשאיר אותם.

נסים זאב: לפחות הם יהיו בטוחים במקום שהם נמצאים בו.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת נסים זאב, אולי נשמע את התגובה של רשות השידור?

כרמל שאמה-הכהן: לעניין "רשת מורשת".

אמיר גילת: לגבי "מורשת" הוצאנו מכתב לוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: ראינו.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה שתסביר אותו.

אמיר גילת: העניין הזה תוקן.

אמיר גילת: זה לא שהם הופלו לרעה.

אמיר גילת: הם הופלו לרעה לדעתי בתשלום השעות, כיוון שהם לא הגישו שעות נוספות.

אמיר גילת: למיטב הבנתי זה טופל.

אמיר גילת: אם לא, אני מוכן לבדוק שוב.

אמיר גילת: אני קיבלתי דיווח שזה טופל, בעקבות הדיון הקודם.

אמיר גילת: גם שלחנו מכתב לוועדה ברוח הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: קיבלנו את המכתב, רק טוענים שזה לא טופל.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות?

אמיר גילת: אני אבדוק.

משה זמיר: אני יכול לתקן?

משה זמיר: קודם כול, אני רוצה להגיד תודה רבה ליושב-ראש הרשות, שבאמת לקח על עצמו.

משה זמיר: עד לפני שבעה חודשים לא היתה שום אפשרות לעובדים של "רשת מורשת" לעשות שעות נוספות.

משה זמיר: שכר מגוחך.

משה זמיר: עד היום אנשים שעובדים במשרה מלאה מקבלים 6,000 שקל בחודש ברוטו.

משה זמיר: הם לא יכולים לעשות עבודה נוספת, ואנשים לא מקבלים את השכר שמקבלים עובדים אחרים ברשות.

משה זמיר: יש אנשים ב"רשת מורשת" שצריכים ללכת לגמ"ח להביא מזון הביתה.

משה זמיר: ביום שישי האחרון קיבלתי טלפון מאחד מהעובדים שעובד משרה מלאה, שמתחנן להביא לו אוכל הביתה, כי הוא לא מקבל את מה שהעובדים האחרים ברשות מקבלים.

משה זמיר: וכל פעם "מכרו אותנו".

משה זמיר: ארבע שנים בכל פעם שאני שואל את יושב-ראש האגודה מה קורה אתנו, הוא עונה: תחכה, אחרי הרפורמה.

משה זמיר: מוכרים לנו לוקשים, צוחקים עלינו בעיניים.

משה זמיר: עלינו, 20 או 30 עובדים של "רשת מורשת", תקום ותיפול הרפורמה?

משה זמיר: אנשים מקבלים 6,000-5,000 שקל בחודש בבושת פנים, בהתחננות לקבל את השכר שמגיע להם, ואנשים "מוכרים אותנו".

משה זמיר: מה יהיה אחרי הרפורמה?

משה זמיר: ימשיכו "למכור אותנו"?

משה זמיר: לצחוק עלינו בעיניים?

משה זמיר: אנחנו בסך הכול מבקשים שוויון בין העובדים.

משה זמיר: ואני אומר לכם, שיבורכו המנכ"ל והיושב-ראש, שנתנו לנו אפשרות לעשות עוד שעות נוספות בפועל בכדי לקבל, אבל גם כן בצורה מאוד מוגבלת.

משה זמיר: עד לפני ארבעה חודשים לא היתה שום אפשרות כזאת לעובדים.

ישראל אייכלר: אז זה טופל או לא טופל?

ישראל אייכלר: אומר היושב-ראש שזה טופל.

משה זמיר: זה טופל, אבל לא עד הסוף.

משה זמיר: זה טופל, אבל אין השוואה.

כרמל שאמה-הכהן: הכנסנו סעיף בחקיקה הרפורמה, שבקביעת תנאי עבודתם של עובדי הרשות לא תהיה אפליה בין עובדי מחלקות שונות, בכלל זה של עובדי "רשת מורשת", של הרשות לעומת רשתות אחרות ברדיו.

אתי בנדלר: רק שבינתיים הוגשה בקשה לדיון מחדש על-ידי חבר הכנסת אילטוב, והממשלה שמרה לעצמה זכות להסתייג.

משה זמיר: הרבה מאוד עובדים ב"מורשת" עובדים שני שליש משרה בכדי לא לקבל שעות נוספות, למרות שבפועל הם עובדים משרה וחצי.

משה זמיר: הם עובדים הרבה יותר מכל העובדים האחרים ברשות השידור, ומקבלים חלק ממה שהעובדים האחרים מקבלים כי זו חלקיות משרה.

משה זמיר: ואלה שעובדים משרה מלאה עובדים בעצם שתי משרות, ובפועל מקבלים עבור משרה.

ישראל אייכלר: אם אילטוב מסתייג והאוצר מסתייג אני מבין שהולכים - - -

אתי בנדלר: אילטוב הגיש בקשה לדיון מחדש בסעיף הזה.

ישראל אייכלר: ואני הגשתי בקשה לדיון מחדש בעניין "רשת רק"ע"?

ישראל אייכלר: על ה-9 מיליון שהוא רוצה לרוסית?

אתי בנדלר: לא.

ישראל אייכלר: אז את אותו דבר שהוא מגיש נגד "רשת מורשת" אני מגיש נגד הרוסים.

ישראל אייכלר: לא שיש לי משהו נגד הרוסים, אני רוצה שזה יהיה בחוט משולב, שגם הרוסים יקבלו וגם "רשת מורשת".

אתי בנדלר: לגבי "רשת מורשת" יש פשוט שתי גרסאות.

אתי בנדלר: נדמה לי שאתה הצעת את זה, אני לא זוכרת כרגע, וזה יעלה למליאה עם שתי גרסאות.

ישראל אייכלר: מה אילטוב עשה נגד "רשת מורשת"?

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין.

אתי בנדלר: כרגע יש בקשה לדיון מחדש.

אתי בנדלר: הבקשה הזאת צריכה להיות קבועה על סדר היום כשנמשיך את הדיון בהצעת החוק.

נסים זאב: אבל מה הוא ביקש?

נסים זאב: מה ההסתייגות שלו?

אתי בנדלר: הוא לא ביקש כרגע.

אתי בנדלר: הוא ביקש בקשה לדיון מחדש, הוא לא אמר מה בקשתו.

אתי בנדלר: אינני יודעת.

לאה ורון: זה בכל מקרה לא בסעיפים שפוצלו ועולים עד סוף השנה למליאה.

לאה ורון: זה שייך לסעיפים שנשארים בוועדה לדיון.

ישראל אייכלר: נו, אז מה?

ישראל אייכלר: זה טוב או רע?

ישראל אייכלר: אני לא יודע מה את אומרת.

אתי בנדלר: זה תלוי מתי הוועדה תסיים את דיוניה ביתרת החוק.

אתי בנדלר: החוק פוצל אתמול.

ישראל אייכלר: אני רוצה לבקש לרשום, שאם יש דיון חוזר על "רשת מורשת", אני רוצה דיון חוזר על "רק"ע".

איתן כבל: בהנהלת הקואליציה יהיה לך יותר קל לדון בעניין.

ישראל אייכלר: אני לא יכול לאפשר שלעולים הרוסים, שמגיעה להם לדעתי הזכות לקבל רשת, וליהודים, שרוצים "רשת מורשת", לא מגיע.

נחמן שי: זה מכעיס אותי מאוד.

נחמן שי: כל אחד מתייצב פה עם הפינה הקטנה שלו.

נחמן שי: יש לנו אינטרס כללי ברשות השידור.

נחמן שי: אף אחד לא מתנכל ל"מורשת" או לשידור ברוסית.

נסים זאב: אבל זה חלק מהכלל זה חלק מהכלל.

נסים זאב: אתה לא יכול להפלות.

נחמן שי: אתם מסתכלים רק על - - -

ישראל אייכלר: אתה לא מבין למה?

נסים זאב: זה חלק מהציבור.

נחמן שי: אבל תביעו דעה כללית, שנוגעת בכלל למצב השידור במדינת ישראל.

נסים זאב: מדברים גם וגם.

ישראל אייכלר: בסדר.

משה זמיר: מי שמופלה לרעה זה אנחנו.

משה זמיר: מי שלא מקבל את מה שאחרים מקבלים, זה אנחנו.

נחמן שי: אני לא אומר שאתם לא צודקים, אבל אי-אפשר לבוא כל פעם עם איזה תיק קטן מהבית רק לנושא הזה.

אתי בנדלר: חבר הכנסת אייכלר, יש שני נושאים.

אתי בנדלר: יש את הסעיף הכללי של אי אפליית עובדים, כשמתייחסים במפורש, בין היתר, לעובדי "רשת מורשת".

אתי בנדלר: זה נושא אחד.

אתי בנדלר: נושא אחר הוא הקצאת כספים בתקציב רשות השידור לטובת רשתות מסוימות.

אתי בנדלר: הוועדה החליטה, שבמסגרת הסעיפים שיועלו לקריאה שנייה וקריאה שלישית בשבוע הבא יועלה גם סעיף שמדבר על הקצאת הכספים, לא על הנושא הכללי.

נסים זאב: למי?

נסים זאב: למה?

אתי בנדלר: והקצאת הכספים מדברת על: לתחנות רדיו המיועדות לשידורים ברוסית, לתחנת רדיו המיועדת לשידורים באמהרית, ובהתאם להצעתו של חבר הכנסת אייכלר, גם סכום שמיועד לשידורי מורשת ישראל.

אתי בנדלר: לחלק הזה לא היה רוב.

אתי בנדלר: הקולות היו שקולים.

אתי בנדלר: אילו ההצבעה היתה נערכת היום ההצעה לא היתה מתקבלת, בהתאם לתיקון התקנון, אבל מאחר שההצבעה היתה לפני תיקון התקנון, לפני תחילת המושב הנוכחי, אני אעלה למליאה שתי גרסאות.

אתי בנדלר: גרסה ראשונה עם הנוסח הזה, וגרסה שנייה ללא הנוסח.

נסים זאב: אני מבקש לרשום אותי.

נסים זאב: אפשר להירשם?

אתי בנדלר: למה?

נסים זאב: להכניס את "רשת מורשת" בהצעה הזו כמסתייג.

אתי בנדלר: לא, גמרנו.

אתי בנדלר: זו גרסה שכבר לא מופיעה עם שם.

נסים זאב: אבל אני אז הופעתי פה, ואני דיברתי על "רשת מורשת", ודרשתי את זה בדיוק.

נסים זאב: לפני מספר חודשים.

אתי בנדלר: חבר הכנסת נסים זאב, כשאני מניחה הצעת חוק הצעות שהתקבלו, שהולכות להיות חלק מהחוק, אני כבר לא נותנת אותן עם שם.

אסף אמיר: היחידים שייצאו מפה עם כסף זה רשת מורשת.

אסף אמיר: אף אחד אחר לא ייצא מפה עם כלום.

אתי בנדלר: רק על הסתייגויות אני רושמת.

אתי בנדלר: זה לא יופיע כהסתייגות, זה יופיע כהצעת חלק מהחוק.

נסים זאב: אז אני רוצה שזה יופיע כהסתייגות.

אתי בנדלר: מה יופיע כהסתייגות?

אתי בנדלר: שלא יהיה כסף?

נסים זאב: שיהיה כסף.

אתי בנדלר: אני לא יכולה, אם זה מופיע כחלק מהחוק.

אתי בנדלר: אני לא כותבת בחוק.

ישראל אייכלר: אבל את עושה דיון חוזר?

אתי בנדלר: אין דיון חוזר.

אתי בנדלר: אף אחד לא ביקש על זה דיון חוזר.

ישראל אייכלר: את אומרת שאילטוב רצה דיון חוזר?

אתי בנדלר: לא, הוא ביקש על הסעיף השני, של אי האפליה.

אתי בנדלר: זה מה שאני מנסה לומר, זה שני נושאים שונים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיב לגבי נחמן שי.

אסף אמיר: כרמל, העיקר שנפתור את "רשת מורשת", והכול בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: נא לא לזלזל בבעיה של אף אחד.

אסף אמיר: לא, זה הדבר היחידי שייפתר פה היום, זאת הבעיה.

ישראל אייכלר: שמעת פעם על מושג שנקרא "כבשת הרש"?

אסף אמיר: כן.

ישראל אייכלר: אז זהו.

ישראל אייכלר: דיברתי אתמול על העניין הכללי של רשות השידור, אני לא יודע אם נחמן שי שמע.

ישראל אייכלר: אני מדבר תמיד על הציבור הכללי.

ישראל אייכלר: אני דואג לשידור הציבורי, כי אני רוצה שיהיה שידור ציבורי.

ישראל אייכלר: אני חושב שדווקא כבן מיעוטים המקום היחיד שיש לי זכות לדרוש ולבקש אוזן קשבת - - -

נחמן שי: ממתי אתה בן מיעוטים?

אסף אמיר: אתה בן מיעוטים?

ישראל אייכלר: אני מגדיר את עצמי כבן מיעוטים.

נחמן שי: אני לא מוכן לשמוע את זה ממך.

אסף אמיר: די.

אסף אמיר: לדעתי אתה הרוב.

ישראל אייכלר: אנחנו אולי נהיה הרוב, אבל בינתיים מתייחסים אלינו יותר גרוע מאשר בני מיעוטים.

ישראל אייכלר: אמרתי את זה אתמול ואני חוזר למען העניין הכללי, רשות השידור היא הרשות הכי מתונה בקמפיין התקשורתי האנטי דתי והאנטי חרדי, ולמרות זאת ביקשתי שיאפשרו איזונים, שאין בדרך כלל גם ברשות השידור.

ישראל אייכלר: וחוץ מזה, מורשת ישראל, אדון נחמן שי, היא לכל בני ישראל.

נחמן שי: נכון.

ישראל אייכלר: ולכן "רשת מורשת" זה לא רדיו חרדי.

ישראל אייכלר: לא תמצא שם – חוץ ממשה, שגם לא היה תמיד במגזר החרדי, אבל היום הוא חרדי יותר ממני – אבל רוב העובדים שם הם לא חרדים, ולכן זה לא עניין חרדי.

ישראל אייכלר: למה כן הדאגה שלי ל"רשת מורשת"?

ישראל אייכלר: כי זה עניין של כבשת הרש.

ישראל אייכלר: אם מדובר פה במיליארד שקל, כשאני מדבר על כבשת הרש של 3 מיליון, כדי שהעובדים האלה לא יעבדו בשביל 6,000 שקל אלא כמו כל העובדים, זה לא נקרא שאני מתמקד רק בזה.

ישראל אייכלר: זו התשובה שלי לנחמן.

נחמן שי: בסדר גמור.

נחמן שי: הבנו אחד את השני.

כרמל שאמה-הכהן: ירמי קדושי, הפקות המזרח.

ירמיהו קדושי: מדברים פה בין הקבוצה של היוצרים והעובדים על כסף ועל מיליונים, אבל אני מדבר על דבר אחד.

ירמיהו קדושי: אני מדבר בשם יוצרים ואומנים בשכונות ובפריפריה החברתית שמעולם לא קיבלו כסף מרשות השידור, וגם לא יודעים עם מי לדבר שם.

ירמיהו קדושי: הכספים האלו, המיליונים האלה, לא מגיעים לאותם אנשים, ולא הגיעו אף פעם לאותם אנשים.

ירמיהו קדושי: אותם יוצרים ואומנים שחיים בפריפריות יכולים רק לחלום לגמור את החודש, ולא לחשוב על המיליונים עליהם מדברים פה, על הוויכוחים כאן, אם ירדו לאנשים כמה מיליונים פה כמה מיליונים שם.

ירמיהו קדושי: במשך שנים הציבור שחי שם הכיר את רשות השידור רק מכספי האגרה שהוא משלם.

ירמיהו קדושי: הגענו ברשות השידור לאנשים כמו אורי לוי, לאנשים במחלקת דרמה.

ירמיהו קדושי: מעולם לא קיבלנו מהם שום תשובות.

ירמיהו קדושי: אין אפילו שקיפות עם מי לדבר שם וממי לקחת את הכסף.

ירמיהו קדושי: אני לא יודע בכלל לאן הכסף הזה הלך.

ירמיהו קדושי: במשך שנים נתנו פה כסף ליצירה.

ירמיהו קדושי: גם אם זה קצת כסף, לאן הכסף הזה הלך?

ירמיהו קדושי: איך זה שאין גיוון תרבותי בכלל ברשות השידור?

ירמיהו קדושי: יש שם רק סוג מסוים של הפקות, רק סוג שפונה לקהל מסוים.

ירמיהו קדושי: לא מזמן דיברנו כאן בוועדות על בעיית התקציב, ורצו לקחת מהציבור את הכסף הזה על-ידי העלאת האגרה.

ירמיהו קדושי: בגלל זה הוועדה הפסיקה את הדיונים שלה, וחיפשו מקור כספי אחר.

ירמיהו קדושי: הציבור מימן במשך שנים את הקבוצה הקטנה של היוצרים האלה, והציבור מימן במשך שנים את הנכסים ואת העובדים ולא קיבל את התמורה בעד האגרה.

ירמיהו קדושי: היום כשבא השר הממונה, שזה ראש הממשלה, והפחית את האגרה, על זה לא מדברים פה פתאום.

ירמיהו קדושי: זה גם חשוב.

ירמיהו קדושי: חשוב מאוד שהציבור לא ישלם, ויחזירו לציבור את מה שלקחו במשך שנים.

ירמיהו קדושי: אני לא רוצה שהציבור יממן קבוצה קטנה של יוצרים, שרוצה לבוא ולקחת כסף.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

ירמיהו קדושי: בעניין של הנכסים.

ירמיהו קדושי: לפי דעתי הנכסים האלו שצריכים למכור הם באמת פתרון טוב, כי אני חושב שרוב חברות ההפקות אין להם נכסים ואין להם אולפנים משלהם.

ירמיהו קדושי: עושים הפקות במקומות אחרים.

ירמיהו קדושי: זה יעודד להוציא הפקות החוצה ולא לתפוס נכסים, וכך לסגור הכול בתוך הבית.

ירמיהו קדושי: אפשר גם להוציא את זה החוצה כמו שעושות חברות הפקות רגילות.

ירמיהו קדושי: אני חושב שהעניין הזה חייב לבוא לידי ביטוי.

ירמיהו קדושי: בשום אופן שהציבור לא יצטרך לממן את הפקות המקור ואת היצירה של קבוצה קטנה של יוצרים, כי לציבור נמאס כבר לממן את הדבר הזה.

ירמיהו קדושי: הוא לא מקבל את התמורה ואין פה גיוון תרבותי במשך שנים.

ירמיהו קדושי: הרפורמה הזאת היא טובה והיא צריכה להישאר כמו שהיא, עם ה-5% הורדה.

ירמיהו קדושי: ולהמשיך הלאה לפתוח דף חדש ברשות השידור בכדי לתת את הכסף, ולראות איך הכסף מתחלק, כך שיהיה פה גיוון תרבותי.

ירמיהו קדושי: וזה חשוב מאוד, שיהיה גיוון תרבותי לכל חלקי האוכלוסייה, כמו שהם משלמים אגרה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: נציג האוצר,בבקשה.

אפי מלכין: אני רוצה להתייחס לשני דברים עיקריים.

אפי מלכין: את הראשון העלו פה העובדים, וגם דני זקן דיבר על מה בעצם הביא את רשות השידור למצב של היום.

אפי מלכין: יושבים פה לידי במקרה אנשי רשות השנייה ושאלתי אותם, כמה אצלכם הולך על שכר.

אפי מלכין: אומרים לי החבר'ה פה ברשות השנייה: התקציב של שתי הרשתות, "קשת" ו"רשת", הוא בערך 900 מיליון, מתוך זה 500 הולך להפקות מקור ועוד בין 10% ל-15% הולך על הוצאות שכר.

גדי בן-יצחק: כמה עובדים יש להם?

אפי מלכין: זה לא משנה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, לא להפריע לנציג האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: אתם סותמים לו את הפה?

יעקב לוי: אפי, אתה זורה חול.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, שב.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לשמור על השקט.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה שתסביר אותו שוב.

אפי מלכין: אני רוצה לדבר על מה הביא את רשות השידור למצבה היום.

אפי מלכין: ישבה פה הנהלת רשות השידור ואמרה אין לי כסף.

אפי מלכין: למה אין לי כסף?

אפי מלכין: בגלל השכר של העובדים, כי זה 500 מיליון מתוך בערך 800.

כרמל שאמה-הכהן: כמה זה אחוז מהתקציב?

אפי מלכין: אצל רשות השידור זה בערך 50%, בערוצים של הרשות השנייה זה בין 10% ל-15%.

גדי בן-יצחק: פשוט לא ייאמן.

גדי בן-יצחק: זו גניבת דעת.

גדי בן-יצחק: אם אתה קונה סרט, מי שעושה סרט לא משלם משכורת?

גדי בן-יצחק: אז אתה לא כותב על זה משכורת.

קריאה: כמה אתה משלם על שכירת אולפן?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אתה לא יכול כל הזמן להתפרץ.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, פעם ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: מי שעכשיו ידבר ייקרא לסדר.

כרמל שאמה-הכהן: כמה פעמים אפשר לבקש מאנשים בוגרים?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אפי מלכין: יושבים פה אנשי הרשות השנייה ויכולים להסביר את הנתונים האלה יותר טוב ממני.

כרמל שאמה-הכהן: איך אתה מסביר את ההבדל כמשרד האוצר שמפקח?

אפי מלכין: הבעיה הכי גדולה ברשות השידור זה השכר הלא מפוקח והאין-סוף שעות נוספות שעובדים כביכול עושים.

אפי מלכין: מדברים על עובדים של 4,000 שקל, יש עובדים שיושבים פה עם תלוש של 40,000 שקל.

כרמל שאמה-הכהן: עובדים שהם לא מנכ"ל ולא סמנכ"לים?

דני זקן: כמה עובדים כאלה יש?

אפי מלכין: יש.

גדי בן-יצחק: כמה יש באוצר עם 40,000?

אפי מלכין: אני לא יודע כמה יש באוצר.

אפי מלכין: יגידו פה האנשים מה ממוצע המשכורת שלהם, אני לא רוצה לדבר בשמם.

אפי מלכין: הבעיה הגדולה ברשות השידור היא לא מגבלות כאלה או אחרות, אלא שהשכר הולך לעובדים שלא תמיד עובדים את זה, והמשכורות מנופחות.

אפי מלכין: אני באתי להגיד, שהפרופורציה של השכר מתוך כלל ההוצאות הרשות היא פי כמה וכמה מאשר ברשות השנייה.

גדי בן-יצחק: לא התייחסת לשאלה פשוטה.

גדי בן-יצחק: כמה מזה הולך באמת ל"פרודקשן"?

גדי בן-יצחק: אם אתה קורא לאש"ל שלי – הסנדביץ' שאני אוכל כשאני יוצא להפקה – הוצאות שכר, כי זה מופיע בתלוש השכר שלי, ואצל סמירה זה נחשב הוצאות הפקה, זאת גניבת דעת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אפי מלכין: זה לגבי מה הביא את הרשות למצב שלה היום.

אוהד קנולר: אתה יודע שזה סתם, נכון?

אוהד קנולר: המשכורת שלי לא מופיעה ב-15% האלה, למרות שאני שכיר בעצם.

אוהד קנולר: זה ברור לך, נכון?

גדי בן-יצחק: כן.

יהודה ביטון: אתה יושב כאן כדמגוג לא קטן.

יהודה ביטון: לרשות השידור יש תחנות רדיו, ל"רשת" ו"קשת" יש רדיו?

יהודה ביטון: אין להם.

יהודה ביטון: כשאני עושה הפקה ל"רשת" אני מקבל משכורת מ"רשת", אני לא נספר שמה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, פעם ראשונה.

אפי מלכין: זה לגבי מה שהביא את הרשות למצב שלה היום.

אפי מלכין: לגבי מכירת נכסי הנדל"ן.

אפי מלכין: היתה ישיבה עם ראש הממשלה, שגם יושב-ראש הוועדה היה נוכח בה, שהוא הנחה חד-משמעית למכור את נכסי הנדל"ן.

אפי מלכין: הרציונל הוא פשוט.

אפי מלכין: היום לרשות יש נכסי נדל"ן, לא קשור לאולפנים, שיושבים במקומות מאוד יקרים, שאין שום סיבה שהרשות תשב שם.

אפי מלכין: היא יכולה בלי בעיה למכור את הנכסים האלה, לקנות אולפנים הרבה יותר מתקדמים, הרבה יותר משוכללים, במקומות הרבה יותר זולים.

אפי מלכין: אולי פעם היסטורית היתה סיבה שהרשות תהיה קרובה לקריה, למסיבות עיתונאים, היום אין שום סיבה בעולם שהרשות תשב שם.

גדי בן-יצחק: אתה קובע את זה כעיתונאי?

אפי מלכין: אני קובע את זה כאיש שעובד באוצר.

גדי בן-יצחק: והעיקר שהאוצר לא ישלם?

צבי גרזון: בדיוק כך.

צבי גרזון: יש התחייבות שלקחתם על עצמכם.

אפי מלכין: יש הנחיה של ראש הממשלה גם לרשות וגם למשרד האוצר, איך לסגור את הדבר הזה.

אפי מלכין: מעבר להנחיית ראש הממשלה יש עוד צעד.

אפי מלכין: הסכים שר האוצר לקחת את הנכסים האלה מהרשות, שהטיפול והמכירה ייעשה על-ידי האוצר.

אפי מלכין: בגלל שהרשות אמרה: אנחנו לא יודעים לעשות את הסיפור הזה של הנדל"ן, האוצר הסכים לקחת את זה.

אפי מלכין: כל מה שהרשות צריכה לעשות זה להגיש תוכנית עסקית שמסונכרנת עם המועדים של הפינוי של הנכסים, והדרך אמורה להיות סלולה.

גדי בן-יצחק: ונמכור כמו "מפעלי ים המלח" אחד ל-100?

אפי מלכין: מה הקשר, אלוהים אדירים?

גדי בן-יצחק: לא סומך עליכם, לא עומדים במלה שלכם, נכנסים לכל חלקה לא טובה.

אפי מלכין: גדי, לא דיברת על הרבה מאוד נושאים, בוא נדבר עליהם גם.

אפי מלכין: כל פעם אתה מערבב עוד נושא שלא קשור לכלום.

יעקב לוי: אבל אפי, אתם התחייבתם.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק, אתה לא ברשות דיבור.

אפי מלכין: עוד מלה אחת.

אפי מלכין: התוכנית העסקית המקורית של רשות השידור דיברה על 700 מיליון שקל פחות או יותר מימון של הרפורמה, כש-240 מזה היה אמור לבוא בהלוואה, עוד 90 מענק, ועוד 350 היה אמור לבוא מהעלאת האגרה.

גדי בן-יצחק: 30 קיצצתם.

אפי מלכין: קרה מה שקרה, והעלאת האגרה היום לא עומדת על הפרק.

אפי מלכין: ראש הממשלה הנחה, שבמקום העלאת האגרה יש למצוא מקור אחר.

אפי מלכין: בשום שלב לא דובר על זה שהמימון יהיה מקופת המדינה.

צבי גרזון: אחרת לא היינו חותמים על הרפורמה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא צודק שחלק מהתוכנית למימון הרפורמה היתה מבוססת על העלאת אגרה.

כרמל שאמה-הכהן: התקבלה החלטה - -

גדי בן-יצחק: כבוד היושב-ראש, הערת ביניים.

לאה ורון: אבל היושב-ראש מדבר כרגע.

לאה ורון: סלח לי.

כרמל שאמה-הכהן: - - שמגובה גם על-ידי ועדת הכלכלה של הכנסת וגם על-ידי ראש הממשלה ושר האוצר, שלא תהיה העלאת אגרה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יכולים להתווכח על ההפחתה, על ההעלאה אין מה לדבר, ולכן צריך למצוא מקור אחר.

כרמל שאמה-הכהן: האוצר לא מוכן בשום פנים ואופן לגייס עוד מאות מיליוני שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: עניין של סדרי עדיפויות.

גדי בן-יצחק: הם רוצים כמו עם המתמחים.

כרמל שאמה-הכהן: לכן אנחנו נמצאים במצב שהיה צריך למצוא מוצא אחר.

כרמל שאמה-הכהן: מכירת הנדל"ן, אם הכספים משמשים את רשות השידור, אתם לא נפגעים.

כרמל שאמה-הכהן: הלוואי שזה באמת מה שיציל, ויעמיד אתכם כך, שתוכלו להיות ב-2013, 2014, 2015 ו-2016 עם תקציב מאוזן, כולל סעיף של השכרת מבנים.

יעקב לוי: אבל זה לא התכנון.

יעקב לוי: התכנון הוא שתהיה מכירה תמורת פיטורי עובדים.

כרמל שאמה-הכהן: הפיטורים עוד היו לפני המכירה.

יעקב לוי: לא.

יעקב לוי: לא מצליחים לממן את הפיטורים.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, הפיטורים עוד היו לפני כן, בהסכם של הרפורמה.

גדי בן-יצחק: הסכמנו מכיוון שהובטח שיהיה כסף, כבוד היושב-ראש.

גדי בן-יצחק: לא היינו מסכימים באוויר.

גדי בן-יצחק: הוא אמר: לשלוח עובדים הביתה, אנחנו נצטרך לעשות את זה.

כרמל שאמה-הכהן: מה משנה לעובדים שהולכים הביתה אם הנדל"ן נמכר או לא?

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אז נסכם, שאלה שעובדים לא איכפת להם?

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אלה שנשארים.

כרמל שאמה-הכהן: מה יפריע לך, אם בנסח הטאבו של לאונרדו דה וינצ'י כתוב, שהבעלים רשות השידור או לא? תסביר לי.

גדי בן-יצחק: הניהול הכושל עד עכשיו.

גדי בן-יצחק: מחר עוד פעם יזרקו עובדים הביתה, ולא יהיה לי שידור ציבורי בבית.

כרמל שאמה-הכהן: אה, אתה בונה על להמשיך להיות כושל?

כרמל שאמה-הכהן: אז פה יש לנו מחלוקת.

גדי בן-יצחק: לא, אני רוצה שנצליח, אבל - - -

כרמל שאמה-הכהן: היושב-ראש רוצה לומר משהו.

יעקב לוי: כל מהלך שלא הולך אנחנו משלמים את המחיר.

יעקב לוי: רק אנחנו משלמים בפיטורי עובדים ובירידת שכר.

כרמל שאמה-הכהן: עובדה שהאוצר מביא מאות מיליונים.

כרמל שאמה-הכהן: כמה אתם תורמים כסף בלי קשר לנדל"ן, נציג האוצר?

אפי מלכין: 330.

קריאות: אפס.

כרמל שאמה-הכהן: למה אתם אומרים אפס?

כרמל שאמה-הכהן: אל תענו לי.

כרמל שאמה-הכהן: אתם נציגי האוצר?

גדי בן-יצחק: אבל הוא לא אמר אמת.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לא שאלתי אותך.

כרמל שאמה-הכהן: כמה כסף אתם מכניסים בלי קשר למקורות אחרים?

אפי מלכין: 330, כש-90 מזה מענק, ו-240 הלוואה.

גדי בן-יצחק: אה.

כרמל שאמה-הכהן: בתקציב המדינה הלוואה זה הוצאה תקציבית.

אפי מלכין: בתקציב המדינה כל שקל, גם אם הוא יוצא כהלוואה, זה חלק מהתקציב.

כרמל שאמה-הכהן: אתם מבינים, שהם לא מלווים בדיוק לבנק "צ'ייס מנהטן".

כרמל שאמה-הכהן: ההלוואה היא קצת מסוכנת.

כרמל שאמה-הכהן: אתם לא נותנים להם ערבויות בנקאיות, ולא משעבדים לכם.

גדי בן-יצחק: רשות השידור בזמן גביש רצו ללכת הביתה, וביקשו רק ערבויות בנקאיות מהם.

גדי בן-יצחק: אף אחד לא רצה לתת להם.

אפי מלכין: אדוני היושב ראש, היה שלב שבו דיברו על זה שהרשות תיקח הלוואות מבנקים מסחריים, ומשום מה, אני לא יודע למה, הבנקים המסחריים לא רצו להלוות.

אפי מלכין: אז באה המדינה וכן הסכימה להלוות.

קריאה: לא לשם שמיים.

קריאה: .

נסים זאב: לא משנה, אבל ה-300 זה כתנאי לרפורמה, נכון?

אפי מלכין: בוודאי.

אפי מלכין: זה לא בשביל להמשיך את המצב הנוכחי.

כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש רשות השידור, בבקשה.

אמיר גילת: תודה, אדוני.

אמיר גילת: אני רוצה כמה מלים לסיכום אחרי הסבב.

אמיר גילת: אנחנו בחג החנוכה.

אמיר גילת: נס אני מבין שלא יצא היום, אז לפחות נחפש את האור.

אמיר גילת: קודם כול, לגבי ה-60 מיליון.

אמיר גילת: אומר עוד פעם, השקענו, ואני לא צריך את היוצרים, עם כל הכבוד, ויש הרבה כבוד, בשביל להנחות את ההנהלה להשקיע 60 מיליון בשנת 2012 לתוכן.

אמיר גילת: קרה מה שקרה השבוע, ואנחנו מכבדים את החלטת הממשלה לגבי הפחתת האגרה.

אמיר גילת: כל מה שאמרתי הוא שאם אתה שואל אותי לגבי הסכום אנחנו רוצים לבדוק את זה מחדש עכשיו לאור ההתפתחויות האחרונות.

אמיר גילת: אני אומר שהסכום יגדל.

אמיר גילת: עובדה שעוד בטרם החלה 2012 כבר השקענו 16 מיליון, והסכום הזה ילך ויגדל ב-2012.

אמיר גילת: אני פה, כמו שאמרתי, בשביל התוכן, ואנחנו מחפשים עכשיו – וגם את זה אפשר לרשום בפרוטוקול – כל מקור תקציבי, פנימי, התייעלותי, כדי להשקיע ולהפנות לתחום התוכן.

אמיר גילת: מדברים פה על נכסי רשות השידור.

אמיר גילת: אני חושב שהנכסים הגדולים של רשות השידור אלו העובדים של רשות השידור.

אמיר גילת: העובדים האלה מסורים, יוצרים, מקצועיים.

אמיר גילת: רשות השידור היתה מאז ומעולם הבית של ההפקה הישראלית.

אמיר גילת: אגב, בהתייחס להשוואת האוצר את רשות השידור לרשות השנייה – קודם כול, הרשות כגוף היא רגולטור, וחברות ההפקה בתוך הזכייניות עצמן הן לא בתי הפקה.

אמיר גילת: הם קונים את התכנים מבחוץ.

אמיר גילת: רשות השידור גם עושה תכנים מהבית, ואם זה היה תלוי בי, היא היתה עושה עוד הרבה יותר.

אמיר גילת: עובדה שבכל הסד הזה יכולנו להשקיע, לצערי הרב, רק 12 מיליון שקל ב-2011 להפקות פנימיות, והלוואי ויכולנו להגדיל, כי יש לנו אולפנים, יש לנו משאבים, יש לנו את כוח האדם הטוב ביותר והמיומן ביותר בשביל לעשות את ההפקות גם בתוך הבית.

אמיר גילת: אם אתה שואל אותי, אדוני היושב-ראש, המטרה שלנו היא גם להגדיל את ההפקות בתוך הבית.

אמיר גילת: העובדים האלה נרמסו במשך שנים, כיבו אותם, אנחנו רוצים לתת להם את האור, לתת להם את התקווה, ולאפשר להם ליצור גם בתוך הבית.

אמיר גילת: לא צריך לזלזל גם בעניין הזה של ההפקות בתוך רשות השידור, בנוסף למה שאנחנו עושים עכשיו ממילא בתחום החדשות, האקטואליה ותחומים אחרים.

אמיר גילת: ולכן, אחרי שאני מסתכל על כל זה, אנחנו מתכנסים שוב לתוכנית הרפורמה, שהיא הפתרון לכל הבעיות.

אמיר גילת: לכן הרפורמה כל כך חשובה.

אמיר גילת: אנחנו מדברים על מימון הרפורמה על פי הנחיית ראש הממשלה באמצעות מימוש נכסים של רשות השידור, ואני לא שם ה' הידיעה לפני הנכסים, ואולי זה היה פותר פה חלק ניכר מהוויכוח.

אמיר גילת: כמו ב-"242" – לא מדובר על "השטחים", אלא על שטחים – לא מדובר על הנכסים של רשות השידור אלא על נכסי רשות השידור, חלק מהם.

אמיר גילת: ואנחנו בודקים כרגע מתווה ומכינים תוכנית עסקית, שתאפשר לנו להשאיר בידינו את מתחם שערי-צדק ולבנות בו את קריית רשות השידור, חבר הכנסת כבל, כמו שתוכנן, ולפנות שטחים אחרים כמו "מתחם החוטים", מחסן ברחוב ירמיהו.

צבי גרזון: "החוטים" לא שלנו.

אמיר גילת: יש את הקריה שאפשר – אני מסכים עם ההערכה הנדל"נית שלך, אדוני היושב-ראש, לגבי פינוי הקריה, ואולי מציאת חלופה אחרת בתל-אביב או בגוש דן.

אמיר גילת: אני חושב שבסד הזה, באיזון הנכון בין פינוי חלק מהנכסים, השארה של הנכסים העיקריים שלנו והמתווה של הרפורמה, שיכולה להיות ממומנת באמצעות הנכסים האלה, אנחנו יכולים להגיע לכל הפתרונות שדוברו.

דני זקן: מתי, אמיר?

דני זקן: אמיר, לוח זמנים.

נסים זאב: יש איזו הודעה שלי ושל הרב אייכלר.

כרמל שאמה-הכהן: כן, הודעה של חברי הכנסת.

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים להודיע, חבר הכנסת הרב נסים זאב ואני, שאנחנו מבקשים דיון מחדש על ההצעה שמבטיחה תקציב מינימלי של 8 מיליון שקלים לרדיו רק"ע בשפה הרוסית, והבטחת תקציב של 1.6 מיליון שקל בשנה לרדיו בשפה האמהרית.

אסף אמיר: זה הדבר היחידי שייצא מפה היום.

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים דיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: אתה גם נגד האתיופים?

כרמל שאמה-הכהן: מילא יש לך משהו עם אילטוב, עזוב את האמהרית.

ישראל אייכלר: אני מודיע לפרוטוקול, שאם חבר הכנסת אילטוב - - -

לאה ורון: אתה מודיע לוועדה, וזה נרשם לפרוטוקול.

ישראל אייכלר: אני מודיע לוועדה ונרשם לפרוטוקול, שאם חבר הכנסת אילטוב יסיר את בקשתו לדיון מחדש בעניין "רשת מורשת", אנחנו מסירים את בקשתנו בעניין רדיו רק"ע.

איתן כבל: בקיצור, אמרתי לך שזה צריך להיות נדון בקואליציה, לא פה.

נחמן שי: אני ממש המום.

כרמל שאמה-הכהן: איתן, אתה גם היית פעם בקואליציה.

נסים זאב: מה לעשות?

נסים זאב: הקואליציה מורכבת מעוד סיעות, לא רק מישראל ביתנו.

נחמן שי: יש פה מלחמת שבטים, אני רואה.

אסף אמיר: זה ממש לא מכבד את הוועדה.

ישראל אייכלר: לא, יש פה מלחמה, אני מסכים, כשיושבת-הראש ציפי לבני יוצאת עם לפידים נגד היהדות הנאמנה – "באנו חושך לגרש" – זה כמו שברוך מרזל בא לאום-אל-פחם.

ישראל אייכלר: שאלת קודם למה אנחנו חשים כך.

נחמן שי: כבר אין לי כוח.

נחמן שי: עכשיו חג, אני לא אתעצבן, אבל להשוות - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אייכלר, לא שמעתי את דעתך, אתה תומך בהדרת נשים?

ישראל אייכלר: לא, אני נגד לפידים שבאים להילחם נגד היהדות.

נחמן שי: הוא לא אהב את מצעד הלפידים שעשינו אתמול.

ישראל אייכלר: הלפידים שהם עשו – "באנו חושך לגרש".

ישראל אייכלר: החושך זה אנחנו, שהבאנו 3,300 שנות אור.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רואה אותך כחושך.

ישראל אייכלר: אתה לא, אבל גברת לבני רוצה לצבור קולות, כמו שברוך מרזל הולך לאום-אל-פחם.

ישראל אייכלר: ולכן כששואל נחמן שי, למה אנחנו צריכים לדאוג ל"רשת מורשת", זה כדי שיבין עם ישראל שמורשת ישראל איננה החושך אלא האור של חנוכה.

נחמן שי: אני דואג ל"רשת מורשת" בדיוק כמוך.

ישראל אייכלר: כל הכבוד.

נחמן שי: אני חושב שיש מקום לשידורים בדגש הזה על יהדות וטוב שזה קיים.

נחמן שי: אני רק רוצה לראות את האינטרס הכולל, לא רק את האינטרס המצומצם, זה הכול.

נסים זאב: אני חושב שאם היא לא היתה הולכת עם לפיד לא היו רואים אותה.

נסים זאב: היא היתה כל כך חשוכה.

כרמל שאמה-הכהן: שלא תלך עם לפיד בבחירות.

אסף אמיר: יש פה מישהו שיגן עליה?

נסים זאב: תאמין לי, התקשרו אלי מארצות-הברית, אמרו לי שהיא נראית ילדה מגודלת.

כרמל שאמה-הכהן: לא יפה, באמת.

אסף אמיר: זה לא נאה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא מעיר לחברי כנסת, אני עשיתי את כבר לפניך.

כרמל שאמה-הכהן: באמת לא נאה הביטוי הזה "ילדה מגודלת".

איתן כבל: הוא חוזר בו, נכון?

נסים זאב: אני לא יודע, אני מקווה שלא הקליטו אותי, אז אני חוזר בי.

נחמן שי: לא רק שאתה מוקלט, אתה גם משודר.

נסים זאב: תודיעו לי מראש, שזה בשידור.

נחמן שי: נסים, אנחנו לא מצפים ממך ליותר.

לאה ורון: חבר הכנסת זאב, כתוב לך פה למעלה.

נסים זאב: אה, כן?

נסים זאב: עכשיו אני רואה את זה.

כרמל שאמה-הכהן: טוב חברים, אנחנו לקראת סיום.

כרמל שאמה-הכהן: יש מישהו שעוד לא דיבר וביקש לדבר?

כרמל שאמה-הכהן: אוהד קנולר, איגוד השחקנים.

נסים זאב: אני רוצה עוד דבר לומר, אדוני היושב-ראש, אני והרב אייכלר.

כרמל שאמה-הכהן: אתה דיברת, שנייה.

נסים זאב: רק הערה.

נסים זאב: לגבי ערוץ 10 אנחנו חושבים שזה דבר חדש.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, עוד לא הגענו.

נסים זאב: לא, זה כבר נכתב.

נסים זאב: ואני והרב אייכלר רוצים דיון בוועדת הכנסת, אם זה נושא חדש או לא.

נחמן שי: אתם ממש יצירתיים היום.

נסים זאב: כן, אני מודיע לך חד-משמעית שיהיה דיון.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: לפי הפסיקה של היועצת המשפטית בעניין פנייתו של נחמן שי.

נחמן שי: אז הכול יבוא ביום שני לוועדת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: עשיתם סידור "עשר".

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: אם רוצים לטרטר אותנו.

כרמל שאמה-הכהן: אני אמרתי את זה לחבר הכנסת נחמן שי.

נסים זאב: בסדר, אז מה אני יכול לעשות?

אוהד קנולר: אפשר?

כרמל שאמה-הכהן: גם הבקשה שלו לדעתי היתה מיותרת, וגם שלכם מיותרת.

כרמל שאמה-הכהן: חבל על הדברים האלה, אבל טוב, אלה הזכויות שמוקנות לחברי כנסת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אוהד קנולר: שלום, צהריים טובים.

אוהד קנולר: אני רוצה לדבר קצת על השוק שבתוכו אנחנו פועלים, ממש בקצרה, שתבינו שההחלטות שנלקחות כאן היום הן מבחינתנו בתוך שוק שלא כולל רק את רשות השידור.

אוהד קנולר: אנחנו כשחקנים, ובכלל יוצרים עצמאיים, מפיקים, תסריטאים, במאים, פועלים בשוק שיש בו גם רשות שנייה שמחולקת ל"קשת" ו"רשת", שכל אחת מהן היא חברה נפרדת, שיכולה להיתקל בקשיים כאלה ואחרים.

אוהד קנולר: גם ערוץ-10, שאין כרגע אף אחד שלא יודע על הקשיים שלו - - -

אסתי זקהיים: אין טעם לדבר.

אוהד קנולר: אה, זהו?

קריאה: גם יושב-ראש רשות השידור יצא וגם יושב-ראש הוועדה יצא.

נסים זאב: זה נושא חדש, אז גם היושב-ראש - - -

נחמן שי: יש יושב-ראש, הכול בסדר, אתה יכול להמשיך לדבר.

נחמן שי: אוהד, אתה יכול לדבר, גם אנחנו מאזינים לך.

קריאה: לא, בוא נדבר על נדל"ן ורדיו רק"ע.

אוהד קנולר: לא, אני לא מאמין.

אוהד קנולר: למה הוא יצא?

ישראל אייכלר: אוהד קנולר ברשות דיבור, נא לא להפריע לו.

אוהד קנולר: תודה רבה.

אוהד קנולר: טוב, אני מסיים, בכל זאת.

אוהד קנולר: אני אגיד את מה שהתכוונתי להגיד.

אוהד קנולר: אני מקווה שיהיה מי שגם ישמע.

אוהד קנולר: אנחנו פועלים בתוך איזה שוק מסוים שנמצא כרגע בקשיים באופן כללי.

אסתי זקהיים: זה לא בסדר.

ישראל אייכלר: הדובר מבקש את הקשבת חברי הוועדה.

ישראל אייכלר: הוא מדבר אליכם.

אוהד קנולר: לא, אין בעיה.

אוהד קנולר: רק שאתם נשארתם אחרונים שאני יכול לדבר אליהם, שיכולים להשפיע פה.

נחמן שי: אנחנו מתנצלים.

נסים זאב: אנחנו מקווים.

נחמן שי: טוב לחשוב.

אוהד קנולר: גם אני מקווה.

אוהד קנולר: בקיצור, אנחנו פועלים באיזה שוק שכרגע נמצא בקשיים באופן כללי.

אוהד קנולר: כל עניין שוק היצירה המקומית, ואת זה צריך להבין, שהדיון הזה לא מנותק מבחינתו.

אוהד קנולר: רשות השידור היא גוף אחד שאמור היה לספק יצירה מקורית.

אוהד קנולר: ערוץ-10 בקשיים, ערוץ-2 – "קשת" ו"רשת" – שניהם בהקפאות כרגע של הפקות.

אוהד קנולר: הפקות לא יוצאות כרגע להצטלם.

אוהד קנולר: במהלך הישיבה הזאת קיבלנו ממועצת הכבלים והלוויין אס.

אוהד קנולר: אם.

אוהד קנולר: אס.

אוהד קנולר: שגם שם הולכת להיות הפחתה ביצירת המקור, מכל מיני סיבות רגולטוריות כאלה ואחרות.

אוהד קנולר: זאת אומרת אצלנו הדיונים האלה הם תמיד דיון בתוך שוק כללי שאנחנו פועלים בכולו.

אוהד קנולר: אני עובד עם כולם כדי לגרד את הפרנסה שלי בסוף החודש.

אוהד קנולר: וכולנו כאלה.

אוהד קנולר: גם צלמים, גם במאים, גם תסריטאים.

אוהד קנולר: קודם כול, צריך להבין שזה השוק שאנחנו פועלים בו, ולכן למה שנאמר פה יש משמעות מאוד גדולה עבורנו בעניין של ההכנסות העתידיות שלנו לשנה הבאה ולשנה הזאת.

אוהד קנולר: נורא חשוב לי להדגיש מול עובדי רשות השידור, שאין בינינו מאבק.

אוהד קנולר: אני אפילו חושש, שהמאבק הזה הוא מאבק פיקטיבי, שנוצר על-ידי גורמים שאין לי מושג מי הם, שמשסים אותנו אחד כנגד השני.

אוהד קנולר: אני שומע עכשיו את האוצר מדבר, אני אומר שאולי זה מגיע אפילו משם.

נחמן שי: זה פשוט נורא.

אוהד קנולר: אבל זה לא קשור אלינו.

אוהד קנולר: אין לנו שום דבר נגדכם.

גדי בן-יצחק: תמיד.

אוהד קנולר: חזון רשות השידור, שהוא אגב נפלא, אמיר, מדבר על היצירה המקורית המון.

אוהד קנולר: חזון רשות השידור מדבר על היצירה המקורית כמעט בכל סעיפיו, וחייב לבוא לזה איזשהו ביטוי.

אוהד קנולר: לכן אני מתפלא שבכלל הנושא הזה עולה לדיון, ושרשות השידור רוצה אותו, למרות שאני מבין את הקשיים הכלכליים.

אוהד קנולר: אבל אפילו באינטרס הראשוני שלכם לא יכול להיות שתשאפו לזה שהשר יוכל להחליט להפחית את אחוזי השידור המקורי.

אוהד קנולר: זה באינטרס שלכם כמו שזה באינטרס שלנו, שרשות השידור תהיה הנציגה המרכזית של היצירה המקורית במדינת ישראל.

אוהד קנולר: והדבר הזה עולה לדיון כל פעם שאנחנו עולים מול זכיינים פרטיים.

אוהד קנולר: הם תמיד אומרים, למה אנחנו, למה לא רשות השידור.

אוהד קנולר: וזה נכון.

אוהד קנולר: רשות השידור היתה צריכה להיות השחקן המרכזי בתחום הזה.

אוהד קנולר: רשות השידור היתה צריכה להיות מי שמייצרת יצירה מקורית בכל הרבדים, אם זה רובד דוקומנטרי, אם זה רובד של דרמה, ואם זה רובד של תוכניות איכותיות כאלה ואחרות, ולמרבה הצער, היא לא שמה.

אוהד קנולר: זו צריכה להיות שאיפה של כולנו, וצריך לנסות למצוא את הדרך שבה אנחנו עושים את זה, ולא לתקוע לעצמנו מקלות בגלגלים, כי זה מה שצריך לקרות בגדול.

אוהד קנולר: ולכן אני אומר, בשורה התחתונה, שהבעיה העיקרית בסעיף הזה היא הרי לא ברמה הפרקטית.

אוהד קנולר: ברמה הפרקטית אנחנו כנראה מבינים שכרגע זה המצב.

אתי בנדלר: סליחה, אני מתנצלת, אבל זה מאוד רלוונטי לדיון.

אוהד קנולר: אין בעיה.

ישראל אייכלר: בינתיים אתה מרוויח רשות דיבור.

ישראל אייכלר: אנשים נלחמים פה על זה.

אוהד קנולר: נורא עייפים כבר, אז אף אחד לא מפריע לי.

אוהד קנולר: בשורה התחתונה, הבעיה העיקרית עם הסעיף שמדובר עליו, זה הרישיון הבלתי מוגבל לשר להפחית עד לרמת האפס את המחויבות של רשות השידור.

אוהד קנולר: זה הדבר המרכזי שמפריע לנו, שהוא לא הגיוני.

אוהד קנולר: לא הגיוני לשנה הזאת כבר, ובטח שלא הגיוני לשנה הבאה.

אוהד קנולר: וזה מה שאני מבקש מכם, בעיקר חברי הכנסת שי וכבל ואדוני היושב-ראש, על זה תיתנו את הדעת.

אוהד קנולר: זאת אומרת, מעבר לכל מה שנאמר עכשיו, אני מקווה שהדברים עברו.

אוהד קנולר: אנחנו כסקטור, להבדיל מרשות השידור, לא עובדים על משכורות.

אוהד קנולר: אנחנו במצב משברי בגלל שכל הגופים ביקשו הקלה עכשיו.

אוהד קנולר: כולם בדרך כזאת או אחרת ביקשו הקלה.

אוהד קנולר: ערוץ-10 מבקש הקלות, ערוץ-2 מבקש הקלות, ערוץ-1 מבקש הקלות, הכבלים והלוויין מבקשים הקלות.

אוהד קנולר: העבודה שלנו מצטמצמת בחודשים האחרונים בעשרות אחוזים.

אוהד קנולר: ממש.

כרמל שאמה-הכהן: את זה אנחנו שומעים מכולם.

אוהד קנולר: אוקיי.

אוהד קנולר: אז אני אומר פה, תעצרו שנייה, תחשבו על הדבר הזה, ואל תיתנו לדבר הזה להתדרדר לאפס מוחלט.

אוהד קנולר: זאת אומרת לא לתת התרה לשר, שבמקרה הוא גם ראש הממשלה, להוריד את הדבר הזה עד אפס.

אוהד קנולר: יש משרד אוצר במדינת ישראל, שימצאו דרך אחרת להביא את הכסף הזה ולעמוד בהתחייבויות.

אוהד קנולר: שימצאו דרך להעביר חובות מהשנה הזאת לשנה הבאה.

אוהד קנולר: לא להביא למצב של אפס מוחלט.

אוהד קנולר: לגבי עניין הנכסים, אני חייב להגיד, שמה שאמיר אמר מרגיע קצת, אבל זה לא כל כך מובן מאליו, שכשמוכרים נכס שבו יש אולפן ומשרדים תוך שנייה מוצאים בשוק עשרות נכסים, שרק רוצים שתשכיר אותם, ואתה יכול למצוא משהו יותר זול.

אוהד קנולר: ולכן ההנחה שלכם, שבאופן עקרוני נדל"ן שמוכרים מביא כסף יותר ממה שמוציאים אחרי זה, לא בהכרח נכונה.

אוהד קנולר: אין שוק מטורף של אולפנים שמסתובבים להם בחוץ, שרק רוצים שייכנסו ויצלמו בהם.

אוהד קנולר: אז קחו את זה בחשבון גם לגבי השנים הבאות וההתדרדרות הבאה של רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נשמע את חבר הכנסת נחמן שי.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר שחברי הכנסת, כל אחד מגישתו, לגבי הסעיפים שרצינו להצביע, בין אם זה ערוץ 10, ובין אם זה הנושא של המחויבויות של רשות השידור – הבקשה של ציון פיניאן וזאב אלקין - - -

נסים זאב: שמה אומרת?

נסים זאב: הארכה של שנה.

כרמל שאמה-הכהן: יש בקשה להכריז עליהם כ"נושא חדש", אז אי-אפשר להתקדם בדיון, אי-אפשר להשלים את הדיון.

איתן כבל: ברגע שביקשתם דיון חדש, אז אנחנו גם ביקשנו על העניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אתם ביקשתם קודם.

כרמל שאמה-הכהן: נחמן ביקש קודם.

איתן כבל: שנייה, חברים, לא צריך פרשנות, אנחנו פה.

איתן כבל: נחמן אמר, וביקשתי ממנו לעצור את העניין הזה, כי אם הם יבקשו "נושא חדש" אז אנחנו נטען ל"נושא חדש", זה הכול.

איתן כבל: כי הוא עיכב את התהליך שלו.

איתן כבל: אם יורד ה"נושא חדש", אנחנו גם מבטלים את ה"נושא חדש".

איתן כבל: תוריד את ה"נושא חדש".

נחמן שי: אבל זה יעלה ביום שני.

נחמן שי: תסביר לי למה.

נחמן שי: אני רוצה להבין.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אם לא, אז הדיון ננעל, כי אין טעם.

כרמל שאמה-הכהן: אם נעלתם את הדיון דרך התקנון, ניפגש ביום שני, יבוא גם אלקין.

איתן כבל: בסדר.

נחמן שי: אוקיי.

נסים זאב: עדיף, ערב שבת, באמת, כולם ממהרים, עוד לא היו בשוק.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נפגשים ביום שני.

כרמל שאמה-הכהן: יום שני 09:00 בבוקר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.