ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 588, 2011-12-12 11:00

חיים כץ: בוקר טוב, היום יום שני בשבוע, פותחים שבוע חדש, דיון שלישי בסדרת היום, ט"ז בכסלו שנים עשר בשנים עשר 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות, והנושא:

חיים כץ: הצמדת גמלאי כוחות הביטחון צה"ל משטרה ושב"ס למדד המחירים לצרכן, פרוטוקול מספר 588.

חיים כץ: הסיבה השנייה, אנחנו רואים פה את הממונה על השכר, כנראה קרו דברים טובים במשק וכנראה שהסתיימו כמה סכסוכים, אבל לצערי אני לא רואה פה את מנהל כוח האדם של הצבא- ראש אכ"א.

חיים כץ: לצערי הצבא כנראה לא מתייחס יותר מדי לגמלאיו וצר לי שכך הוא.

חיים כץ: בעבר אבי זמיר היה מגיע, היו מגיעים, הצבא היו מתייחסים, צר לי שמנסים, לא יודע, לשים את זה בצד.

חיים כץ: לא רואים לא שומעים.

חיים כץ: הדיון האחרון, שלצערי אנשי הקבע בצה"ל שמשרתים היום, לא יקבלו את האלפיים שקל בגלל שלא רוצים לסיים עם הגמלאים, וזאת למרות מחויבות של הממונה על השכר בועדה, שאנשי הקבע יקבלו את האלפיים שקל, והייתה מחויבות מפורשת, זה רשום בפרוטוקול.

חיים כץ: והדיונים האלה גם מוקלטים וגם כתובים.

חיים כץ: יש פה התחייבות, הייתה התחייבות, ומאז אני חושב שעברו כבר מספר חודשים לא מבוטל ואולי שנה, ואני מקווה שפה היום תצא הודעה, שאנשי הקבע יקבלו את האלפיים שקל.

חיים כץ: אי אפשר לנצל את אנשי הקבע בגלל שהם לא שובתים, אין להם זכות דיבור, ולכפות עליהם הר כגיגית, ומה שטוב לכל המשק לא טוב להם.

חיים כץ: הם פחותים מאחרים?

חיים כץ: יש פה צדדים ברורים למשחק הזה יש מוסד, שב"כ.

חיים כץ: אומרים, לא מוכנים לשמוע על הצמדה למדד, אנחנו רוצים להישאר צמודים לפעילים, נקודה.

חיים כץ: עזבו אותנו.

חיים כץ: ובאיזשהו מקום אני רואה שיש גם נכונות של הגורם השלטוני לעזוב אותם, יש שם משטרה, שב"ס אומרים, אנחנו רוצים לסיים את התהליך, אנשים שלנו לא צמודים, מגיעים לפת לחם.

חיים כץ: יש לנו כבר אלף חמש מאות אלמנות, אלף חמש מאות איש כבר לא ייהנו מהפנסיה הזו, תנו לנו לסיים את זה.

חיים כץ: אנחנו יודעים שזה הרע במיעוטו, אבל אנחנו רואים את הכוחות הפועלים ואנחנו רואים את הדורסנות שבאה ממשרד האוצר, ואנחנו מוכנים להתכופף קצת - - -

יצחק כהן: מה דורסנות?

חיים כץ: תשמע, דורסנות.

חיים כץ: לא כל המשרד, אתה יודע, אצלך יש קצת חמלה, אבל יש במשרד בעניין הזה, תשמע מה אני אומר לך, יש הרבה חוסר הבנה - - -

יצחק כהן: אין דורסנות.

חיים כץ: ויש חוסר רגישות, ויש דורסנות.

חיים כץ: למה, זה נמשך שנים.

חיים כץ: עזוב, אילו עובדות.

יצחק כהן: לא בגלל המשרד

חיים כץ: אני אתן לך את רשות הדיבור.

חיים כץ: אתה תדבר.

חיים כץ: תשמע, לא הגבלנו את הדיון הזה, נכון?

חיים כץ: אין לנו דיון אחרי זה.

חיים כץ: מבחינתי אתה יכול לשבת פה עד הערב, יש לנו יום ארוך עם הפסקה קטנה, מבחינתי אין לי בעיה בעניין הזה.

חיים כץ: אז יש את המשטרה, כמו שאמרתי שאפשר לסיים איתם, זה קרוב.

חיים כץ: אני חושב שזה טוב שיסיימו איתם, אז ייראה שבאים מכוונות טובות.

חיים כץ: ויש את הצבא, בקשר לצבא גם הנחתי הצעת חוק.

חיים כץ: יש קבוצה של קצינים בכירים שאומרים 'עזבו אותנו, אנחנו לא מעניין אותנו שקל יותר שקל פחות, אף אחד לא ייקח לנו את המעמד, הסטאטוס שלנו אלוף, אלוף משנה, אני רוצה להיות צמוד לדרגה הזאת.

חיים כץ: לא קיבלתי אותה כלאחר יד, נתתי את חיי להיות צמוד לדרגה הזו, לא מעניין אותי מאה שקל, לא מעניין אותי שאני אפסיד מאה שקל, אני מה שיקרה עם אלוף בצה"ל אני רוצה שיקרה איתי' מה שיקרה עם רמטכ"ל בצה"ל הרמטכ"ל שבמילואים רוצה שיקרה איתו, כמו ראש ממשלה.

חיים כץ: ראש ממשלה שהיה ראש ממשלה הוא לכל החיים ראש ממשלה והוא מקבל לשכה ומקבל תקציבים ונשיא מקבל.

חיים כץ: רמטכ"ל, אלוף, תת אלוף, זה לא צחוק.

חיים כץ: זה לא משהו שכלאחר יד.

חיים כץ: אנשים הגיעו, הקדישו את חייהם, הגיעו לתפקידים, לתפקידים בכירים, אלוף משנה, הגיעו לתפקידים בכירים, אומרים 'אני רוצה את ההצמדה לתפקיד' ויש אחרים שבאים ואומרים 'נכון, אבל אנחנו צריכים להיות פרקטיים' גיל הפרישה מהצבא, לגיל הפרישה למילואים נקבע.

חיים כץ: גיל הפרישה הוא ארבעים וחמש- חמישים ואנשים האלה לא צוברים יותר מדי אחוזי פנסיה והפנסיה שלהם נמוכה ולא קולטים אותם כל כך מהר במעגל העבודה והם חיים מהפנסיה ואין הצמדות לפנסיה.

חיים כץ: ואנחנו זוכרים שאנחנו נוגעים באנשים שאין להם וועד, אנחנו נוגעים באנשים שעושים איתם מה שרוצים, מה שרוצים.

חיים כץ: מעדכנים להם את השכר.

חיים כץ: התחלנו מאלפיים שקל, שכל זב חוטם במשק קיבל, רק הצבא והשב"ס מהמערכות הביטחון לא קיבלו.

חיים כץ: כל זב חוטם קיבל את האלפיים שקל, רק המערכות האלה לא קיבלו.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: בגלל שאין להם ייצוג, בגלל שהם טובים לשמור עלינו שנוכל לשבת פה, בגלל שהם מקריבים את חייהם לצבא ולמדינה, אבל המדינה לא יודעת לתגמל.

חיים כץ: ומי שצריך לדעת לקבל צריך לדעת לתת ומי שיודע לתת צריך לדעת לקבל, והם את המשחק הזה.

חיים כץ: לא, לא משחקים איתם את המשחק הזה.

חיים כץ: אין הגינות.

חיים כץ: לא עושים צדק עם אלה שנתנו את שנותיהם לביטחון מדינת ישראל.

חיים כץ: הכותרת זה אנשי מערכת הביטחון משטרה, שב"ס, צבא, מוסד, שב"כ.

חיים כץ: הם.

חיים כץ: ואלה גמרו איתם 'תלכו, תודה רבה, לא צריך אתכם יותר' זה המצב על פניו.

חיים כץ: על פניו, אם זה נמשך כל כך הרבה זמן.

חיים כץ: והם לא יכולים לצעוק, והם לא יכולים להפגין, והם לא יכולים להתפטר אפילו.

חיים כץ: אם הם היו מתמחים והם היו מתפטרים אז היו יושבים איתם.

חיים כץ: אתם המערכת שלהם, בואו גם המפקדים שלהם, הם זה לא מעניין אותם.

חיים כץ: הם לא מעניינים את המפקדים שלהם, אני לא רואה את המפקדים שלהם העכשוויים שבאים וקורעים את הבגדים בשבילם, לא רואה את זה.

חיים כץ: אז אני מקווה שבדיון הזה גם אתה אדוני שר האוצר---

יצחק כהן: סגן שר האוצר.

חיים כץ: לא, לא, שר האוצר.

יצחק כהן: בפועל.

חיים כץ: יש דה פקטו ויש דיורו.

יצחק כהן: מה שהוא עושה הוא עושה מצוין.

חיים כץ: למה הוא לא פה אף פעם?

יצחק כהן: הזמנת אותי, לא הזמנת אותו.

חיים כץ: אהה, הבנתי.

חיים כץ: ואדוני הממונה על השכר.

יצחק כהן: אדוני היו"ר, קודם כל אני מודה לך על הכינוס הזה, אני מודה לך שאתה מכנס פה את כולם בשולחן אחד סביב, ואני מבקש ממך להמשיך בתהליך הזה בליווי של היו"ר הועדה עד שהעניין הזה יסתיים.

יצחק כהן: כיוון שאם לא נעשה את זה, תימשך פה גרירת רגליים, ולא תמיד של האוצר.

יצחק כהן: האוצר הוא לא גורר רגליים.

יצחק כהן: באוצר יש נכונות לגמור את זה גם עם כל הארגונים, וגם עם כל ארגון בנפרד.

יצחק כהן: על כל פנים, כפי שאמר היו"ר, עם המשטרה והשב"ס התקדמנו, התקדמנו וזה ממש לקראת סיום, אני מאוד מקווה שבימים הקרובים זה ייגמר.

יצחק כהן: עם הצבא יש בעיה.

יצחק כהן: הצענו הצעה לצבא, הצענו, חבל שראש אכ"א לא פה, הצענו להם להיכנס לחדר כמו שעשינו עם המתמחים, להיכנס לחדר סגור, לא לצאת משם עד שזה יסתיים.

יצחק כהן: אנחנו הבענו נכונות לעשות דיונים רצופים יום ולילה, לגמור את העניין הזה.

יצחק כהן: משום מה הצבא גורר רגליים, אני לא יודע מה הסיבות אולי נשמע מהם.

יצחק כהן: באמת חבל שראש אכ"א לא פה.

יצחק כהן: לגבי השב"כ והמוסד, שיקול שלהם.

יצחק כהן: זה הם צריכים להחליט מה הם רוצים.

יצחק כהן: בשלב זה הם לא רוצים להיכנס לתוך התהליך, נצא מהנקודה.

יצחק כהן: על כל פנים לגבי ההצעה שהצעת, אדוני היו"ר, צריך לשמוע את אילן לוין.

יצחק כהן: בצבא לעשות קבוצות ודיפרנציאל בתוך הצבא, אני לא חושב שזה נכון, זה לא יגמור את הסיפור.

יצחק כהן: תמיד יהיו לך כאלה שיגידו לך, למה תת אלוף?

יצחק כהן: למה לא אלוף משנה?

יצחק כהן: למה אלוף משנה?

יצחק כהן: למה לא סגן אלוף?

יצחק כהן: גם אני נתתי את חיי, גם אני תרמתי---

חיים כץ: אלה שנתנו את חייהם ומסרו את נפשם, הם כבר לא אומרים כלום.

חיים כץ: זה דיון אחר, זה בדיונים אחרים.

יצחק כהן: יש מסירות נפש ונשארו בחיים, ברוך השם.

יצחק כהן: על כל פנים, לא הייתי מציע ללכת בכיוון הזה.

יצחק כהן: הייתי מציע לגמור גם איתם, כמו שהציע האוצר, ייכנסו הצבא ויתכבדו עם הנציגים שלהם לתוך חדר כמו שעשינו עם המתמחים, לדיון רצוף עד שזה יגמר.

ישראל חסון: מה זה קשור לאלפיים שקל, אדוני סגן השר?

יצחק כהן: זה לא קשור.

יצחק כהן: אתה צודק.

יצחק כהן: אנחנו דנו בזה בחדר של היו"ר, קודם.

יצחק כהן: הבעיה זה לקבל פיתרון מיידי.

יצחק כהן: על כל פנים, אני אבקש מאילן לפרט יותר פרטים לגבי החלוקה, לגבי הארגונים, אילן.

חיים כץ: אני גם מבקש להתייחס לאלפיים שקל ולמה לא נותנים אותם, לאחר שאתה התחייבת בועדה.

חיים כץ: התחייבת שזה ישולם.

ישראל חסון: היינו בועדה פה ביחד.

אילן לוין: בוקר טוב.

אילן לוין: למעשה, כפי שתואר כאן יש לנו מספר קבוצות.

אילן לוין: אני אתחיל עם הקבוצה שלדעתי אפשר להתקדם איתם מאוד מהר וזאת המשטרה ושירות בתי הסוהר---

ישראל חסון: אתה מתעלם בכוונה מיו"ר הועדה.

אילן לוין: אני אגיב על האלפיים שקל.

אילן לוין: לדעתי, וזה לא רק האלפיים שקל, זה כל השבע עשרים חמש, יו"ר הועדה.

אילן לוין: אתה מודע לנושא של המיצוי בגין אלפיים ושמונה, אבל אם תרצו אני ארחיב על זה.

אילן לוין: לגבי המשטרה ושירות בתי הסוהר, אני מתכוון לסיים את זה בימים הקרובים.

אילן לוין: לדעתי היום הייתה פגישה של המפכ"ל עם סגן ראש אגף התקציבים בנושאים הללו ולפעמים יש לי תחושה, שהקישור לתוספות השכר לפעילים מעיב על ההתקדמות עם נושא הגמלאים.

אילן לוין: צריך לעשות מה שאמרתי כבר בדיונים קודמים, לסיים עם נושא הגמלאים ולא לקשור את זה בשינויי השכר לפעילים.

אילן לוין: עם כל הרצון, ואנחנו רוצים להמשיך ולטפל בשכר השוטרים והסוהרים, גם מעבר לנושא של השכר התחילי שאותו עשינו כדי להוכיח רצינות, ושר האוצר אישר את זה, והעלינו את השכר התחילי של השוטרים, אבל יש עוד הרבה מה לעשות בשכר של השוטרים והסוהרים, ואנחנו מבטיחים להתקדם בזה והועדה יכולה מבחינתנו לעקוב.

אילן לוין: אבל צריך לנתק את הקישור הזה, כי לדעתי הימשכות הזמן בדיונים על שכר הפעילים מעכב את הטיפול בגמלאים, וצריך לסיים עם הגמלאים של המשטרה ושירות בתי הסוהר וקודם כל לעלות להם את הפנסיה.

אילן לוין: מדובר בתוספות של בין חמישה לעשרים ושישה אחוז לפנסיה, רק לסבר את האוזן.

אילן לוין: זאת אומרת, יש אנשים שיעלו כתוצאה מהסיכום הזה באופן כזה או אחר בעשרים וחמישה אחוז בפנסיה, אם הם פרשו לפני אלפיים.

אילן לוין: וכל יום שחולף, פשוט לצערי אנשים הולכים לעולמם, והנושא הזה פשוט פוגע באוכלוסיות הללו, באפשרות לקבל את הזכויות.

אילן לוין: אני מקווה שהנושא יסתיים, ואם לא אני מוכן לקחת על עצמי לשבת עם אגף התקציבים ועם מנכ"ל המשרד לביטחון פנים ולסכם את זה, ואם יהיו מחלקות דעות אנחנו נבוא לסגן שר האוצר ואם יצטרכו גם לשר האוצר ולשרים ונכריע את זה בסוף.

אילן לוין: מדובר פה בסיכום שאפשר להתקדם איתו, המשטרה ושירות בתי הסוהר מהרגע הראשון, הגמלאים שלהם אמרו שהם רוצים לעבור להצמדה ורק התהליכים של האינטרסים השונים, שהם לגיטימיים, אבל בסופו של יום גרמו לכך שהאוכלוסייה הזאת משלמת את המחיר.

אילן לוין: לגבי השב"כ והמוסד, כפי שנאמר, הם לא מעוניינים, הם לא יעברו.

אילן לוין: רק שלא יבואו בעוד תקופה ויבקשו תשלומים רטרואקטיביים, היות ולאורך כל הדרך הם לא ביקשו לעבור אז הם לא יעברו, ולכשיחליטו לעבור---

חיים כץ: יש פה מישהו מהמוסד?

אילן לוין: כשיחליטו לעבור, אם יחליטו לעבור, יצטרכו לדון בנושא הזה באותה תקופה, אבל---

חיים כץ: ראש המוסד היה בישיבה שעברה.

אילן לוין: בל אנחנו מכבדים את הרצון שלהם להישאר במערכת הקיימת, כארגון.

אילן לוין: ואנחנו נצטרך לראות מה עושים כדי להתנהל.

אילן לוין: אנחנו לא הולכים לאכוף את זה.

אילן לוין: לגבי הצבא, הנושא של הצבא מורכב ממחלוקת לעניין התשלומים הרטרואקטיביים, היות והצבא בשנים הראשונות לא רצה לעבור, ולפי מיטב הבנתנו סוכם אצל ראש הממשלה סכום של מיליארד מאה אלף שקל תשלומים בגין, מעין תשלום רטרואקטיבי, שזה יוצר כרגע בעיה בהתנהלות וצריך לפתור את זה.

אילן לוין: וגם שם אני חוזר על מה שנאמר, לדעתי צריך לשבת מבוקר ועד לילה ולא לצאת מהחדר, ואני צריך בחדר יו"ר צוות, ראש אכ"א, ומנכ"ל משרד הביטחון.

אילן לוין: אלה שלושת הפונקציונרים שאני צריך בחדר עם התחייבות שהם לא הולכים לשום מקום עד שהנושא הזה נפתר, אנחנו נביא את האנשים שלנו.

אילן לוין: אפשר לסכם את זה ולא לבוא לדיון של שעה ולהגיד 'זה לא מתאים לי' ולחזור ולהתווכח.

אילן לוין: הדברים האלה אולי נחמדים או מענינים, אבל בסופו של יום צריך לסגור את הנושא הזה.

אילן לוין: לגבי התשלום, לעניין האלפיים שקל.

אילן לוין: הוא קשור לנושא של המיצוי בגין אלפיים ושמונה.

אילן לוין: בהסכם עם ההסתדרות נאמר ש---

חיים כץ: אני לא מבין דבר אחד, אילן.

חיים כץ: מה הקשר שלהם להסכם עם ההסתדרות?

חיים כץ: מתוקף מה הם, תסביר, מתוקף מה הם מקבלים תוספות שכר?

אילן לוין: מתוקף החלטות ממשלה.

אילן לוין: יש הצמדה בין השינוי בשכר עובדי המדינה לשכר משרתי הקבע ומשם ליתר המערכים בהתאמה.

אילן לוין: מה הכוונה בהתאמה?

אילן לוין: כאשר צריך לעשות שינויים מיוחדים בשכר מערכות הביטחון הם נעשים, כמו שמעת לעת, דרך אגב, נעשים גם הסכמים מפעליים במקומות כאלה ואחרים במגזר הציבורי.

אילן לוין: אם אנחנו עושים הסכם---

חיים כץ: לא הבנת אותי.

חיים כץ: מתוקף מה איש הקבע מקבל תוספת שכר?

חיים כץ: מתוקף מה?

אילן לוין: איש הקבע, מקבל תוספת שכר כפועל יוצא של שתי סיבות עיקריות.

אילן לוין: סיבה אחת, שזה התוספות הטריוויאליות - - -

חיים כץ: מה זה תוספות טריוויאליות?

אילן לוין: זה כאשר יש הסכם מסגרת במשק.

אילן לוין: הסכמי המסגרת הללו, מוחלים בקרב משרתי הקבע.

חיים כץ: מתוקף מה?

אילן לוין: מתוקף החלטות ממשלה.

חיים כץ: איזה החלטות ממשלה?

אילן לוין: יש החלטות ממשלה - - -

חיים כץ: אין החלטות ממשלה.

חיים כץ: סליחה, יש החלטת ממשלה אחת, בשנת שבעים ושלוש, של ועדת שרים ברוב של שתיים נגד אחד, שהייתה הוראת שעה חד פעמית, בשנת שבעים ושלוש.

חיים כץ: משנת שבעים ושלוש, בתוקף מה הם מקבלים הסכמי שכר?

אילן לוין: רצון טוב.

חיים כץ: מה זה רצון טוב?

חיים כץ: יש פה מאות אלפי אנשים, אם יש מאה ואחד אלף, מאות אלפי אנשים שאני לא מבין מתוקף מה אתה מעלה להם את השכר?

חיים כץ: בתוקף מה אתה מחליט לא לעלות להם את השכר?

ישראל חסון: אדוני היו"ר, אתה יודע מה מדאיג בכל התשובה?

ישראל חסון: זה שיש לו תשובה לזה.

חיים כץ: אין לו תשובה.

ישראל חסון: לא שהוא מנסה להשיב לנו.

חיים כץ: אין לו תשובה.

ישראל חסון: אם תתנו לו הוא ישיב.

חיים כץ: בשנת שבעים ושלוש, הוראת שעה חד פעמית.

חיים כץ: בשנת שבעים ושלוש.

חיים כץ: אין מעבר לזה הוראת שעה אחת.

חיים כץ: איך אתם באוצר מדברים איתי הסתדרות?

חיים כץ: האנשים האלה אין להם יחסי עובד מעביד, לאנשי קבע אין להם יחסי עובד מעביד, הם לא שפיטים, הם לא יכולים ללכת לבית דין לעבודה.

חיים כץ: מה אתה אומר לי הסתדרות?

חיים כץ: מה זה מעניין אותי הסתדרות?

חיים כץ: מה הקשר שלהם להסתדרות?

חיים כץ: אין להם קשר להסתדרות.

חיים כץ: אתם עושים להם עוול.

חיים כץ: עכשיו, שאני אומר לך אתם, אני לא יכול לומר לכם אתם.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: אתה אמרת פה תוך שבוע זה ישולם.

חיים כץ: זה לא היה בדיון פה, זה היה באולם נגב.

חיים כץ: אמרת, תוך שבוע זה ישולם.

חיים כץ: אז אני חושב שאתה צריך לבוא ולגשת לשר האוצר, והנה יש לנו פה את סגן שר האוצר.

חיים כץ: ולהגיד לו 'שמע, אנחנו לא יכולים לקחת בשבי את כל אנשי מערכת הביטחון ולא לשלם להם את האלפיים שקל' אין לכם זכות מוסרית לזה.

חיים כץ: הוא צריך לשלם.

חיים כץ: הוא צריך לתת הוראה לשלם את האלפיים שקל לכל האנשים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היו"ר יש לי שאלה, כשחתכו לנו בהבראה, חתכו גם להם בהבראה?

אילן לוין: כן.

אורלי לוי אבקסיס: אהה, אז בחובות הם כן כמובן, אבל בזכויות הם לא?

חיים כץ: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן השאלה של היו"ר, מקבלת פה משנה תוקף.

אורלי לוי אבקסיס: מתוקף מה אתם לוקחים מהם ומתוקף מה אתם נותנים, אם בכלל?

חיים כץ: עזוב, אל תיכנס.

חיים כץ: למה אתה יודע את התשובות האלה, אתה יודע בדיוק שאתה לא יכול לענות.

אילן לוין: אני לא מסכים.

אילן לוין: אם תרצו אני אענה, לא תרצו אני לא אענה.

אילן לוין: תראו, למערכת הביטחון אין את זכות השביתה למשרתים, לכן - - -

חיים כץ: אין גם יחסי עובד מעביד.

אילן לוין: לכן ההצמדה שלהם להסכמי המסגרת היא חשובה, שהרי לא יעלה על הדעת שיצטרכו לשבות את אותם מערכים כדי לקבל תוספות שכר, ולכן ארגונים שיש להם זכות שביתה והם משתמשים בכוח במגבלת החוק, נהנים מכך מערכות הביטחון כדי לא לאלץ אותם לשבות לקבל תוספת שכר, שהרי ברור שאם הרמטכ"ל יצטרך לבחור בין תוספות שכר להתעצמות הוא יבחר בהתעצמות, והאלטרנטיבה היא גרועה יותר.

אילן לוין: אז אני פה חושב שהמערכת, ההצמדה הזאת לא טובה.

אילן לוין: ראו הוזהרתם מהאלטרנטיבה, מה שנקרא.

אילן לוין: כי גם עכשיו כאשר אנחנו רואים את הריצה לממונה על השכר של ראשי מערכת הביטחון, זו לא הריצה הכי עמוקה שראיתי אי פעם כדי לפעול לטובת תוספות לגמלאים.

אילן לוין: והיה ויכוח מר ונמהר כמה מתוך התשלום לגמלאים של מערכת הביטחון הצבא ייקח על עצמו, אז כל מי שפה חושב שיש לו מנגנון רע, אז לפעמים מעבר לרע יש רע יותר.

אילן לוין: צריך לחשוב על זה בזהירות.

חיים כץ: מנגנון.

חיים כץ: תעשה מנגנון.

חיים כץ: אין מנגנון.

חיים כץ: תעגן בחוק.

חיים כץ: אין.

חיים כץ: יש הוראת שעה חד פעמית, אין מנגנון.

חיים כץ: תעשה רע, תעשה טוב, תעשה משהו.

חיים כץ: שידעו האנשים שהם כפופים למשהו.

חיים כץ: היום זה הפקרות, היום יש את הריבון שזה אתה, שאין להם.

חיים כץ: ולהם אין סמכויות ואתה כופה עליהם את ההחלטות שלך שאין להם שום יכולת לעשות שום דבר, אין להם אפשרות למחות ואין להם אפשרות לשבות ואין להם שום דבר.

חיים כץ: אתה הריבון, ולהם אין מנגנון.

חיים כץ: יש להם הוראת שעה חד פעמית ומעבר לזה אין להם כלום.

חיים כץ: תעשה.

חיים כץ: תעשה טוב, תעשה רע.

חיים כץ: מה שנעשה היום זה לא מוסרי, לא הוגן, לא צודק.

אילן לוין: מי שיוזם חקיקה לעניין משרתי הקבע זה שר הביטחון ולא הממונה על השכר, ואם שר הביטחון רוצה - - -

ישראל חסון: אתה יודע, אני מוכרח להגיד לך משהו, אילן.

ישראל חסון: תשמע, עם כל הכבוד, אני מבקש שתסתכל לי בעיניים, עזוב להם, תסתכל לי בעיניים ותסביר לי למה אתה לא נותן לי אלפיים שקל?

אילן לוין: אני אסביר.

ישראל חסון: תסביר לי אבל, רק שאלה אחת פשוטה.

אילן לוין: אבל אתה לא נותן לי להסביר.

חיים כץ: אני אסביר לך, הוא רוצה, אודי ניסה, לא נתן לו.

ישראל חסון: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

חיים כץ: הוא רצה.

חיים כץ: תשמע, אני הייתי שם.

אילן לוין: הממונה על השכר תמיד לא רוצה לחלק כסף, זה התפקיד שלו.

חיים כץ: אילן, אני בתחושה, אנחנו יושבים פה בשיטת ה"מרח לי ואמרח לך" ונרוויח זמן.

חיים כץ: אני שואל אותך שאלה.

חיים כץ: באת אמרת שב"כ, מוסד, חתכת איתם?

חיים כץ: גמרת איתם?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: המשכנו הלאה.

חיים כץ: אילן, אי אפשר - - -

אילן לוין: מה זאת אומרת חתכתי איתם?

אילן לוין: הם לא מעוניינים לעבור - - -

ישראל חסון: מה קרה לאלפיים שקל?

ישראל חסון: למה אנחנו מושכים את הסאגה הזו כבר שנה?

ישראל חסון: למה?

ישראל חסון: אתה יכול להסביר לי למה מושכים את הסאגה הזו שנה?

ישראל חסון: תשמע, יושב פה יו"ר הועדה, אני אומר לך אנחנו כבר שנתיים ומשהו איתו במסלול הזה, ואתה יודע מה שורה תחתונה?

אילן לוין: אנחנו לא מוצלחים כנראה.

ישראל חסון: חיים, אתה יודע מה?

ישראל חסון: יכול להיות שהשיטה שאנחנו נוהגים בה היא לא מספיק טובה.

חיים כץ: נכון, אני מקבל את זה.

ישראל חסון: אין פה תשובות.

ישראל חסון: תשמע, בכל דיון אנחנו הולכים - - -

חיים כץ: אתה יודע למה אין תשובות?

חיים כץ: אני אסביר לך למה אין תשובות.

חיים כץ: אני בדיון האחרון הבנתי למה אין תשובות.

חיים כץ: למה ששמעתי את נציגי האוצר בדיון האחרון ביחס למצב עם המשטרה התברר לי למה אין תשובות.

חיים כץ: כמה שזה נמשך יותר האוצר מרוויח מזה.

יצחק כהן: בודאי, זה ברור.

חיים כץ: אני אומר לך סגן שר האוצר, אדם מכובד ויקר לליבי.

חיים כץ: הממונה על השכר אדם מכובד, לא מכיר אותו יותר מזה, אני לא נכנס עכשיו עד כמה הוא יקר.

חיים כץ: אני שואל שאלה מאוד פשוטה, למה זה לא נגמר?

חיים כץ: זה נורא פשוט.

חיים כץ: מה אתם מספרים לי?

חיים כץ: שהם לא רצו לדבר איתכם?

חיים כץ: למה אתם לא גומרים את זה?

יצחק כהן: נכנסנו לשיעור דיבור?

חיים כץ: הנה, הוא אומר לו למה אתה לא נותן להם אלפיים שקל?

חיים כץ: אומר לו, לא יכול.

חיים כץ: הוא לא מרשה לי.

אורלי לוי אבקסיס: מה שיפה אצל סגן האוצר זה, שתמיד הוא מגן על הצוות המקצועי שלו, גם כאשר הוא לא מאמין במה שהוא - - -

ישראל חסון: כל הכבוד לו על זה.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני אומרת זה יפה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני בטוחה שבחדרי חדרים הוא אומר את זה.

ישראל חסון: אנחנו תמיד מדברים ביושר.

ישראל חסון: תענה לי נורא פשוט, למה מתנהגים בצורה מבישה?

יצחק כהן: אני אסביר אם תרצו.

יצחק כהן: ח"כ ישראל חסון, בוא ניתן לאילן להשלים.

יצחק כהן: אי אפשר ככה לקטוע אותו.

ישראל חסון: אין לו תשובה אחת.

יצחק כהן: תשובה אחת, אבל קצת סבלנות לשמוע אותו.

אילן לוין: הסכמי המסגרת עם ההסתדרות, שלצערי אני שוב חוזר להסתדרות, יו"ר הועדה, כל עוד אין מנגנון אחר, מבדילים בין מי שעובד למדד לעניין הזכאות בגין אלפיים ושמונה לבין מי שלא.

אילן לוין: ארגונים שיחתמו איתנו למעבר למדד, בכלל זה המשטרה והשב"ס, אני לא רואה שום מניע לתת להם את האלפיים שקל ואת ההשלמה לעניין השבע עשרים וחמש, אפשר להתנהל ולסגור את זה בימים הקרובים.

אילן לוין: אני גם הצעתי שניתן אפילו מקדמה לגמלאים.

חיים כץ: יפה.

חיים כץ: לא לגמלאים.

חיים כץ: לפעילים תן מקדמה, שלא תגיד תוספת שכר.

חיים כץ: תן להם מקדמה אלפיים שקל.

אילן לוין: סליחה שאני אומר את זה, אותי קודם כל מעניין הגמלאים במקרה הזה, ולא הפעילים.

אילן לוין: כי הפעילים יש אינטרסים נוספים, ואני קודם כל רוצה לטפל בגמלאים, פתאום נהייתי סוציאלי.

חיים כץ: פתאום נהיית סוציאלי והגמלאים מעניינים אותך, בוא נראה תיכף מה על ההצמדה של הצבא ואחר כך נדבר על זה.

אילן לוין: אני מציע שאם תרצה בשלב זה, אני אסכם את דברי, כי אחרת לא תהיה התייחסות של יתר המשתתפים.

חיים כץ: אוקי, אני אתחיל עם המשטרה.

חיים כץ: אבל בוא בקצרה ועניינית.

חיים כץ: אחר כך נעבור גוף, גוף.

חיים כץ: נתחיל עם המשטרה.

חיים כץ: כן אדוני.

אריה ביבי: אדוני, אני חייב להגיד באמת ובתמים ובשיא היושר, גם אילן לוין וגם סגן שר האוצר, לפני שנתיים סיכמנו דברים והיו צריכים לעמוד בהם, רק מה מי שדפק את כל העסק - - -

חיים כץ: הייתי אני.

אריה ביבי: לא.

אריה ביבי: והפך אותנו, את הגמלאים של המשטרה והשב"ס ואני מדבר רק עליהם, לבני ערובה זה - - -

חיים כץ: הסגל הבכיר.

אריה ביבי: הפיקוד הבכיר של המשטרה ושב"ס.

אריה ביבי: ואם אנחנו נדבר על השר וכו' וכו' הם הפכו אותנו לבני ערובה, כי אחרת אני מוכן לקחת, ואני בשמם אני מדבר, מוכן לקחת את ההסכם לפני שנתיים, סיכמנו וישבנו כמה פעמים, ואני ישבתי למרות שאני, סיכמנו את הכול, אפילו נתנו לנו מכתב שאם הצבא יקבל אנחנו נקבל מה שהצבא מקבל.

אריה ביבי: ומה קרה?

אריה ביבי: הפכו אותנו לבני ערובה.

אריה ביבי: אני גם אומר, אדוני היו"ר, אתה דיברת על עובד מעביד.

אריה ביבי: אין.

אריה ביבי: אתה צודק, אבל יש עוד דבר יותר חמור שאנחנו לא שמים לב אליו, ישנו פה גוף נבחר על ידי עובדים, על ידי הגמלאים.

אריה ביבי: גוף נבחר.

אריה ביבי: שמו פתקים, אני רוצה שיו"ר יהיה מר עטר והוא יו"ר.

אריה ביבי: ואני רוצה שיו"ר הגמלאים של צה"ל למרות שאני לא, זה ד"ר מר ברוך לוי.

אריה ביבי: הם נבחרים.

אריה ביבי: מה קורה שהשר צריך לקבוע בשבילם את כל הדברים?

אריה ביבי: למה השר לביטחון פנים צריך לקבוע בשביל גמלאי משטרה ושב"ס?

חיים כץ: אין לו סטאטוס.

אריה ביבי: זה מה שאני אומר.

אריה ביבי: אנחנו, אולי בנושא הזה, אולי אנחנו צריכים כן לתקן את החוק.

חיים כץ: שר המשטרה עשה מהלך דרמטי.

אריה ביבי: אני מסכים.

חיים כץ: שר המשטרה עשה מהלך דרמטי במערכת הביטחון, הוא הוציא מכתב אלי וביקש ממני להגיש הצעת חוק להקים ועד למשטרה, שזה בא משר המשטרה, לפעילים, לא משנה.

חיים כץ: אם יש לפעילים יש גם לגמלאים, קבלו הכרה.

חיים כץ: זה אין לזה אח ורע, שר המשטרה מוציא מכתב לחבר כנסת, אומר לו תגיש הצעת חוק ואני תומך בה.

חיים כץ: והנחנו אותה והוא תמך ונלחם בעד---

אריה ביבי: אדוני, אני לא מדבר על השר הזה, כי את השר הזה אני אוהב.

אריה ביבי: שירתנו ביחד והוא השר הכי טוב שהיה למשטרת ישראל לביטחון פנים מאז קום המדינה.

אריה ביבי: למה?

אריה ביבי: כי הוא איש מתוך המערכת שמבין את המערכת, ואני אמרתי את זה מליון פעמים, והוא דואג לשוטרים והוא גם דואג לגמלאים.

אריה ביבי: רק אני מדבר על דברים אחרים, אני מדבר על אנשים שנבחרו בזכות זה שאנשים שמו פתקים ובחרו אותם והם צריכים לייצ.ג ואם היינו עושים את זה אז בטוח, אם היינו לוקחים לפני שנתיים את מה שאילן - - -

חיים כץ: איך אנחנו מקדמים את זה עכשיו?

אריה ביבי: לכן מה שאני חושב, אני מוכן תוך השבוע שיישב אילן לוין עם הגמלאים, עם נציגות משרד ביטחון פנים לגמור את הנושא של הגמלאים.

אריה ביבי: תוך שבוע ואפשר לגמור את זה, ושיגמרו את זה, וחבל.

אריה ביבי: לאילן אני רוצה לומר, לפני שנתיים, שנה ומשהו, הבטחתם את האלפיים שקל.

אריה ביבי: שמע, זה כבר בושה.

חיים כץ: זה לא מוסרי.

חיים כץ: אני מכיר אותך כמכבד את מילותיך.

חיים כץ: אמרת את זה לפרוטוקול ואמרת את זה בקול רם, ואתה יכול לתת את זה כמפרע אם אתה פוחד מעצמך.

אריה ביבי: אני מכיר אותך ואנחנו היו לנו הרבה שיחות שאדם שאומר משהו ועומד מאחוריו.

אריה ביבי: בנושא אלפיים שקל אתם פה פישלתם, עם כל הכבוד, אני הייתי בטוח שזה כבר גמור.

אריה ביבי: אדוני, אתה תקבע פה, תקבע אפילו אחד מהועדה פה, אחד מחברי הכנסת, שיבוא עם הגמלאים, יישב גם אילן לוין, הגמלאים וביטחון פנים ויסגרו את הנושא הזה של משטרה ושב"ס.

אריה ביבי: על צה"ל ואחרים שהם ידברו.

ברוך לוי: אני יו"ר צוות ארגון גמלאי צה"ל.

ברוך לוי: אני מודה ליו"ר של הועדה על ההתמדה ועל האנרגיה שהוא מפגין מדי פעם.

ברוך לוי: אני חושב שזה חשוב מאוד להגיע לקראת סיום, אנחנו חייבים לסיים את העניין הזה.

ברוך לוי: הסאגה הזו נמשכת כבר הרבה מדי זמן, כפי שנאמר פה על ידי כל אחד שמכיר.

ברוך לוי: מצב הדברים הוא כזה, מדברים שיש משא ומתן.

ברוך לוי: מבחינתנו אני לא רואה שיש איזשהו משא ומתן, איזשהו התקדמות.

ברוך לוי: אני מוכן לקבל את מה שאילן לוין אמר עכשיו, ואני מכבד את זה, שצריך להיכנס לחדר או לאולם, או לאנשהו עם הגורמים שנוגעים בדבר בנוגע לגמלאות, גמלאי צה"ל, ולסיים את העניין.

ברוך לוי: אני יודע שיש הצעות מצד משרד הביטחון, יש הצעות מצד משרד האוצר.

ברוך לוי: אף פעם זה לא נפגש, אף פעם זה לא הגיע לכלל איזשהו סיכום והסכמה.

ברוך לוי: וכל אחד יוצא מן האולם כאשר הוא איננו מרוצה.

ברוך לוי: ולכן הגיע הזמן, אני חושב שהדברים ברורים, יש החלטת ממשלה, יש כל מה שקשור להסכם עיני, יש לוח זמנים שחלף, ואני יודע שכל יום שעובר עושה את העניין יותר מסובך.

ברוך לוי: הוא מעמיס על התקציב והוא מביא אותנו לידי מצב שאנחנו עלולים חס ושלום להיות מאחרוני הגמלאים של המדינה.

ברוך לוי: פה היו"ר אמר בצדק, לפי דעתי, על החשיבות של גמלאי כוחות הביטחון, והנה אנחנו עומדים בתור כאחרוני הגמלאים ומתחילים לדבר איתנו על חצי מזה ועל רבע מזה ועל פריסה לעשר שנים וכדומה.

ברוך לוי: את כל הדברים האלה צריכים להיכנס ולסיים מה שיותר מהר, ואני חושב שצריך באמת לקבוע איזשהו מועד.

ברוך לוי: אגב, צריך לעשות את הסיכום.

ברוך לוי: אני לא נכנס לפרטים, הפרטים ידועים, ואנחנו רוצים להיצמד למה שהחלטת הממשלה אמרה.

ברוך לוי: אנחנו בעד זה, אנחנו רוצים שהעניין הזה ייגמר בהתאם גם להסכמות ולהבנות שהיו עם הממונה על השכר במהלך השנה האחרונה במה שנוגע לגמלאי צה"ל.

ברוך לוי: אז אני מבקש פה גם מהיו"ר, אני יודע שאתה הגשת את הצעת החוק, ואני מכבד את זה.

ברוך לוי: אני חושב שזה עוד איזשהו מנוף קדימה וזה חושב מאוד, אבל העיקר הוא בין האוצר לבין משרד הביטחון ואת זה אנחנו צריכים לסיים ויפה שעה אחת קודם.

ברוך לוי: שאלת אותי מה השעה?

ברוך לוי: זה אותה השעה.

ברוך לוי: והיא כבר שעה מאוחרת, הייתי אומר.

חיים כץ: אוקי.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כן אדוני, אתה ביקשת.

מיכאל בן-ארי: תת אלוף במילואים, "צוות חדש".

מיכאל בן-ארי: אני רוצה להבהיר את ההבדל בין "צוות" ל"צוות חדש" במהות שונה, בסוגיה הערכית.

מיכאל בן-ארי: "צוות חדש" גורס שהתיקון באשר הוא, ונדרש תיקון, צריך להיות תוך הישארות הגמלאים צמודים כולם לצבא, כרוח החוק.

מיכאל בן-ארי: רוח החוק, לצערי, לא מתקיימת.

מיכאל בן-ארי: אנחנו בבית המחוקקים ויש חוק קבע וגמלאות, ולצערי אנחנו פה כי לא מקיימים את רוח החוק.

מיכאל בן-ארי: זו סוגיה שכולנו צריכים להיות רגישים לה.

מיכאל בן-ארי: אני חושב עוד דבר שפה לא נאמר, ואני חושב שהוא חשוב, ניתוק הגמלאים ישפיע לדעתי על המשרתים.

מיכאל בן-ארי: משרת בקבע שמסתכל ואומר, ביום גמלתי אני כנראה מתנתק מהמקום שבו חייתי והקרבתי את מיטב שנותיי, אני חושב שבמקום הזה אף משרת קבע לא ירצה להיות.

מיכאל בן-ארי: רובם לא ירצו להיות, ואני חושב שזה לא ראוי שאנחנו נביא אותם לסוגיה הזאת.

מיכאל בן-ארי: ברמה האישית, בפילוסופיה שלנו, אנחנו חלק מהארגון גם כשאנחנו פורשים, עד יום מותנו.

מיכאל בן-ארי: אני אמרתי את זה פעם קודמת, אני לא אתבייש שאני אומר את זה פה, אני בשנה שעברה עשיתי שבעים וחמישה ימי מילואים בקוקפיט של המטוס, זה הרבה ימים.

מיכאל בן-ארי: אתה לא עושה את זה כשאתה לא מרגיש חלק מהארגון.

מיכאל בן-ארי: זאת סוגיה בעיני עקרונית, ואנחנו לא הולכים לאיבוד פה בגלל שקל ימינה שקל שמאלה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו באנו יותר מפעם אחת עם הצעה שאומרת, עזבו את הקצינים הבכירים.

מיכאל בן-ארי: יש דרך לפתור את הבעיה כולל פיצוי בבסיס השכר, קודם כל טפל בנגדים וקודם כל טפל באלה שהשכר שלהם נמוך, ואני מדבר על אנשים שיש להם גמלה---

יצחק כהן: איפה זה מתחיל ואיפה זה נעצר?

מיכאל בן-ארי: אז אנחנו הצענו, יש הצעה מונחת, עשינו חישוב, הוא מאוד פשוט.

מיכאל בן-ארי: בחצי מיליארד שקל אתה מפצה את האוכלוסייה הזו לאור הנזק שנגרם לו לאורך שנים, ומאותו רגע בבסיס---

חיים כץ: איזו אוכלוסיה?

מיכאל בן-ארי: כל האוכלוסייה של הגמלאים, בצורה דיפרנציאלית הפוכה.

אורלי לוי אבקסיס: מהדרג הבכיר?

מיכאל בן-ארי: כן.

חיים כץ: הפוכה, זאת אומרת קודם לפצות.

מיכאל בן-ארי: קודם לפצות את הנגדים.

מיכאל בן-ארי: היות ובסיס השכר, בבסיסי השכר מרוויחים מעט מאוד.

מיכאל בן-ארי: דרך אגב, אני אישית מכיר גמלאים שהגמלה שלהם פחות ממשכורת מינימום, אוספים פחיות קולה בשביל לחיות.

מיכאל בן-ארי: על זה אנחנו מדברים, על זה אילן, דרך אגב תסלח לי שאני אומר את, זה גורר רגליים.

מיכאל בן-ארי: על זה.

יצחק כהן: הוא לא גורר רגליים.

יצחק כהן: אילן לא גורר רגליים, צה"ל גורר רגליים.

אורלי לוי אבקסיס: איפה המחלוקת העיקרית?

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר שהם מוכנים לעשות את זה.

מיכאל בן-ארי: אני אומר למה אנחנו לא מוכנים.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא מוכנים להתנתק מהצבא.

מיכאל בן-ארי: אנחנו חושבים שזו לא הדרך.

מיכאל בן-ארי: לחפש עכשיו חקיקה מחדש זה לא ראוי בעיני, זה לא ראוי בעיני.

מיכאל בן-ארי: "צוות" באמת עם כל הכבוד והערכתי לברוך, הוא לא ארגון יציב, לכן המשא ומתן צריך להיעשות עם מפקדים.

מיכאל בן-ארי: מפקדים זה הרמטכ"ל, שר הביטחון.

מיכאל בן-ארי: איתו תדון בקשה ותסכם.

מיכאל בן-ארי: דרך אגב אני אמרתי לאכ"א ולראש אכ"א, לצערי לא פה, הייתי אצלה, אמרתי לה, בקשה תחליטו מה מנגנון ההצמדה של הצבא.

מיכאל בן-ארי: אמר חיים, הרגע כבוד היו"ר אמר, תחליט על מנגנון ההצמדה ואנחנו נישאר צמודים שם לטוב ולרע, דרך אגב.

מיכאל בן-ארי: לא שמעתי גמלאי אחד שאומר שאם הצבא יהיה צמוד לשכר איקס או שכר וואי או ממוצע כזה או ממוצע אחר הוא יצא נגד העניין הזה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה להישאר צמוד לצבא, אני רוצה שאני בא למילואים להרגיש חלק מהארגון.

מיכאל בן-ארי: אל תבדלו אותי, ואני אומר לכם מדובר באלפים רבים שתומכים ברעיון.

מיכאל בן-ארי: איך אני יודע?

מיכאל בן-ארי: כי עד לפני כמה חודשים לא יכולנו להגיד את זה, אבל הלכנו לבג"ץ, ובהתנדבות אספנו מאנשים כסף, כי כדי ללכת לבג"ץ, כמו שאתם יודעים, גררתם אותנו להוצאות גדולות.

מיכאל בן-ארי: זה נעשה בהתנדבות ואלפים באתר אינטרנט תרמו לרעיון הזה כסף.

מיכאל בן-ארי: זאת אומרת, אלפים מאמינים בדרך.

מיכאל בן-ארי: אני לא יודע אם "צוות" יכול להגיד כמה אלפים תורמים בעניין הזה, כי אף פעם "צוות" לא עשה משאל.

מיכאל בן-ארי: אבל ,צוות חדש" יודע

אורלי לוי אבקסיס: ויש בין "צוות" ל"צוות חדש" חילוקי דעות מהותיים?

מיכאל בן-ארי: כן.

מיכאל בן-ארי: דרך אגב, אני אגיד מילה קשה, יש לי שלושים וחמש שנות שירות.

מיכאל בן-ארי: אני אומר לכם שיש דבר אחד שהפסקנו להיות מוטרדים ממנו, אמרנו שצבא זה מעין דבר קדוש, צריך לשמור עליו.

מיכאל בן-ארי: אמר כבוד היו"ר בזמנו, אני זוכר בישיבה הראשונה, אמר 'הצבא נדרש לשמור עלינו, אבל יש מקרים שהכנסת צריכה לשמור על הצבא' הכנסת כרגע לא שומרת על הצבא, כי הצבא נכנס למחול שדים בלתי סביר, ולא סתם הרמטכ"ל מתקשה להביא את הסוגיה הזאת לפיתרון כי הוא נקרע בין הצורך לטפל בגמלאים לבין הצורך לטפל בתקציב ההצטיידות, ואתם אל תביאו אותו לשם.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל דיברו קודם שראש הממשלה אישר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת מירי רגב

מירי רגב: תודה לך אדוני היו"ר על הדיון החשוב הזה ועל הצעת החוק שהגשת, שלצערי ביקשו ממני להוריד את החתימה.

מירי רגב: אני מבינה את העניין הזה, כי לכאורה אני גמלאית, למרות שאני מותר לי לייצג את הגמלאים, אז החלטתי להוריד את - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז מה, אני צריכה להסיר את הצעות החוק שלי בכל ענייני הפריפריה?

מירי רגב: לא משנה, ברגע שחיים שם, אני מאושרת.

מירי רגב: בסדר?

מירי רגב: אני לא נעים לי להגיד את זה, אבל אני סומכת על חיים.

מירי רגב: כי אין לצבא יו"ר ועד עובדים אמיתי, אין לצבא יו"ר ועד עובדים גם לא לשב"כ וגם לא למשטרה ובעצם לכוחות הביטחון אין יו"ר ועד עובדים.

מירי רגב: ואתה יודע מה, חיים?

מירי רגב: אני לא מתפלאת.

מירי רגב: ביום ראשון האחרון הפילו לי הצעת חוק, הצעת ממשלה, הצעת חוק שאומרת שבאירוע כמו באסון הכבאים יהיה נציג ממשלה בהלוויות.

מירי רגב: הצעת חוק שעולה המון כסף למדינה, המון כסף למדינה היא עולה, אז הפילו את הצעת החוק הערכית הזאת, כן.

מירי רגב: אז אני אומרת, על מה אנחנו מדברים פה?

מירי רגב: אנחנו מדברים פה על אנשים בצבא שממשיכים לעשות מילואים, שמבקשים פשוט לפתור את הבעיה.

מירי רגב: עכשיו, אילן בא מהמערכת הזאת.

מירי רגב: אילן בא מהמערכת הזאת.

מירי רגב: הוא מכיר את מה שעוברים בצבא.

מירי רגב: אל תידבק במחלה של פקידי האוצר, אי אפשר למדוד כל דבר בכסף.

מירי רגב: יש דברים ערכיים שאנחנו חייבים להבין שצריך לתת להם פיתרון.

מירי רגב: אמרת פה שאתה מוכן לשבת בחדר סגור עד שיצא עשן לבן, אז בואו שבו בחדר סגור עד שיצא עשן לבן.

מירי רגב: בואו תפתרו את הבעיה.

מירי רגב: זה ביזיון שאנחנו מביאים אלופים לשעבר, תאלי"ם לשעבר, אנשים שבאים לפה ומדברים ומתחננים, על מה?

מירי רגב: על נפשם של נגדים, של אנשים שלא מקבלים את משכורת המינימום.

מירי רגב: בואו תפתרו כבר את הבושה הזאת.

מירי רגב: מה אתם רוצים, שגמלאי צה"ל ייצאו לרחובות, ישרפו צמיגים?

מירי רגב: רק כשיוצאים, וכל הגמלאים יצאו ביחד, ככה נפתור את הבעיה הזאת, השב"כ המשטרה?

חיים כץ: אנחנו אמרנו מירי, שאם העסק הזה לא יתקדם, נעשה יום גמלאי מערכת הביטחון פה באודיטוריום, נביא את כל האנשים, נמלא את האודיטוריום, נעשה אחר כך צעדה עם החכי"ם, נעלה למשרד האוצר, נדפוק בדלת.

חיים כץ: נעלה לשר האוצר, אנחנו נוביל.

חיים כץ: החכי"ם.

חיים כץ: אין להם ועדה, אנחנו נהיה הועד שלהם.

חיים כץ: מהאודיטוריום נלך לשם.

מירי רגב: חיים, אני אומרת לך שוב, אתה יודע, כשאנחנו לא מקיימים את החוק אנחנו או סוגרים לנו את החשמל, כשלא משלמים את החשמל.

מירי רגב: או סוגרים לנו את המים או הולכים לבית סוהר.

מירי רגב: כשהאוצר לא ממלא את החוק, חוק הגמלאים, זה בסדר.

מירי רגב: מותר לאוצר לקבוע חוקים, ולא לעמוד בהם.

מירי רגב: זה לא יעלה על הדעת.

מירי רגב: הרי, אבל אני אומרת פה באופן חד משמעי, יושבים פה אנשים באמת שלא יוצאים לרחובות---

יצחק כהן: רגע, מירי תפרטי איפה האוצר תוקע את זה.

יצחק כהן: בלי סיסמאות.

מירי רגב: איפה האוצר?

מירי רגב: אז אני שואלת אותך למה---

יצחק כהן: לא, לא קודם כל אמרת אמירה, תגידי איפה את רואה את הבעיה?

מירי רגב: איפה שלא נפתח - - -

חיים כץ: מירי, שנייה.

חיים כץ: לא נפתר במשטרה?

חיים כץ: בדקה הוא פותר את זה.

חיים כץ: הוא אומר 'אני מחיל את ההסכם מיום ההסכם, מהיום הראשון.

חיים כץ: אין בעיה של רטרואקטיביות' דקה אחת, נגמר ההסכם.

חיים כץ: משטרה, דקה.

קריאה: בוקר טוב אדוני, באמת, נו.

חיים כץ: נגמר, נגמר בדקה.

יצחק כהן: מה אתה רוצה עוד?

חיים כץ: הוא בא ואומר, 'אני מפצל את הצבא, מפצל את הצבא לאלה שרוצים, לאלה שלא רוצים' גם נגמר.

חיים כץ: גם נגמר בדקה, בדקה.

חיים כץ: תשמעי מה אני אומר לך, וזה בעלויות אפס.

חיים כץ: עכשיו, משחקים כבוד.

מירי רגב: תראה חיים, אני אומרת דבר מאוד פשוט, אתה גם אמרת את זה, ויש לי כבוד גדול לועדת חוץ וביטחון.

מירי רגב: היינו בדיון כזה בועדת חוץ וביטחון, ואני אמרתי את זה לחברים.

מירי רגב: הדיון הנכון הוא כאן, פה בועדה הזאת שתדאג לתנאים של גמלאי צהל, שב"כ ומשטרה.

מירי רגב: מגיע לאנשים האלה לקבל את מה שמגיע להם.

מירי רגב: אף אחד פה לא עושה להם טובה, וזה מאוד משפיע על המשרתים.

מירי רגב: היום משרת בתוך צה"ל שממשיך הלאה כמסגרת וכקריירה חושב פעמיים למה הוא צריך לעשות את כל מה שהוא עושה?

מירי רגב: הוא לא רואה את הילדים, הוא לא רואה את הבית, הוא כל היום זמין.

מירי רגב: שישי, שבת, חגים כדי להגן על המדינה.

מירי רגב: לא כולם, רובם.

מירי רגב: אז מה קרה?

מירי רגב: אם אתה בסוף לא תדאג לו, אז מי ידאג לו?

מירי רגב: התפקיד שלך אני אומרת לך סגן השר, ואני מכבדת אותך, ואני אומרת לך את זה, כאן זה לא עוד דיון בועדת כספים.

מירי רגב: הדיון הזה כאן הוא דיון בועדת עבודה ורווחה ומעבר לעניין הכספי יש כאן עניין ערכי אמיתי.

מירי רגב: צריך לתת להם פיתרון, צריך להפסיק את הביזיון הזה של אנשים שעולים כל יום לכנסת ומדברים, חברי כנסת מפיצים מכתבים, ואני חושבת שאפשר לפתור את זה.

מירי רגב: אז כנסו לחדר סגור ותביאו בשורה.

חיים כץ: אוקי, תודה רבה.

חיים כץ: מה שחשוב לי עכשיו לשמוע את הצבא.

חיים כץ: בטח לא תוכלי לענות לי למה ראש אכ"א לא מטריחה את עצמה לבוא לפה?

איריס דנון: אני חשבתי שאני לא אצטרך לענות לך כי היא שוחחה איתך בטלפון.

חיים כץ: אז היא שוחחה איתי בטלפון, לא על העניין הזה.

חיים כץ: אולי היא שוחחה, למה מנכ"ל משרד הביטחון לא בא ולא דופק חשבון ליתומי צה"ל?

חיים כץ: הוא לא רוצה לענות לועדה, אין לו זמן, הוא גם שוחח איתי בטלפון, שאין לו זמן לענות ליתומי צה"ל, רק להגיד שהחלטנו, לא החלטנו.

חיים כץ: אמרתי לו שאני אגיד בכל דיון.

חיים כץ: אז אולי אם אין לו זמן ליתומים, למה שיהיה לו זמן לגמלאים?

חיים כץ: אולי?

חיים כץ: זה שלצידך היה בחדש.

חיים כץ: כן, היה.

חיים כץ: הנה הוא מהנהן בראש.

חיים כץ: הוא לידך, תשאלי אותו רגע.

חיים כץ: שלושת רבעי שעה לתת עשרה מיליון שקל ליתומי צה"ל, יתומים משני ההורים, לא היה לכם זמן מהמערכת הביטחון, אז למה שיתייחסו לגמלאים?

איריס דנון: היום הוא נמצא בארה"ב.

חיים כץ: מי?

איריס דנון: המנכ"ל.

חיים כץ: אז הוא בטח נסע לסבול.

איריס דנון: הוא נסע בענייני עבודה.

איריס דנון: אני יכולה לומר לך---

חיים כץ: אני יודע, תשמעי, אל תגני עליו.

איריס דנון: אני לא מנסה להגן עליו.

חיים כץ: תשמעי מה אני אומר לך, בושה.

חיים כץ: אני לא הייתי רוצה שיהיה לי כזה מפקד, כזה אחראי, שאין לו זמן לטפל.

חיים כץ: שעה הוא מחזיק את הועדה, שעה לא רוצה להגיב, כשמדובר על יתומי צה"ל.

חיים כץ: שעה יושבים פה אנשים שההורים שלהם, שאין להם לא אבא לא אמא, הוא לא רוצה להגיד מילה.

חיים כץ: שעה יושבים, הנה יושב לידך קצין שהיה בחדר והוא לא ידע מה להגיד.

קריאה: חיים, אבל היא בסדר היא הגיעה.

קריאה: מה אתה רוצה?

חיים כץ: היא בסדר, היא תעביר את המסר לאלה שלא הגיעו.

חיים כץ: אוקי, עכשיו היא דיברה איתי בטלפון, למה היא לא פה?

חיים כץ: למה לא פותרים את הבעיה?

איריס דנון: אני יכולה לומר לך, שלמרות שהם לא נוכחים פה בחדר, אני לא חושבת שיש מישהו בחדר שיכול לטעון שהם לא מוטרדים ולא עוסקים בנושא הזה ברמת עצימות גבוהה.

איריס דנון: בניגוד למה שאמר הממונה על השכר הם היחידים מבין כל משרדי הממשלה, כשהם היו צריכים לשקול אם להשקיע בהתעצמות או בגמלאים, הם הסכימו לשלם חמישים אחוז.

איריס דנון: אין פה אף משרד בכל המדינה, שנסע - - -

חיים כץ: את יודעת איפה את נמצאת?

חיים כץ: סלחי לי שאני "יורה בך", אבל את יודעת איפה את נמצאת עכשיו?

איריס דנון: בועדת העבודה.

חיים כץ: עבודה רוחה ובריאות.

חיים כץ: את יודעת מה היה הדיון הקודם?

איריס דנון: לא.

חיים כץ: עדכון הגמלאות של נכי צה"ל, אלמנות צה"ל, חללי צה"ל.

חיים כץ: את יודעת למתי אתם רוצים לעדכן את זה?

חיים כץ: לאוקטובר אלפיים ועשר, המדד הידוע.

חיים כץ: קיבלתם אותו לפני שמונה חדשים, אין לכם זמן לעדכן את הקצבאות של הנכים של היתומים של האלמנות, ואתם מפגרים שנה וחודשיים אחרי המדד האחרון שפורסם לפני שמונה חודשים.

חיים כץ: החזרתי אתכם חזרה, לא אישרתי את ההצמדות האלה.

חיים כץ: שמונה חודשים לא יכולתם לעדכן את זה לאפריל 2011?

חיים כץ: אנחנו בדצמבר 2011.

חיים כץ: את מי אתם מנצחים?

חיים כץ: אז ניצחתם בדיון האחרון את היתומים, עכשיו אתם מנצחים את האלמנות, ואת כולם מנצחים.

חיים כץ: עכשיו דברי איתי על הגמלאים.

חיים כץ: אז פה את נמצאת.

חיים כץ: היית עם הנציגים שלך, היו פה לפני חצי שעה, לא אישרתי להם את התקנות.

חיים כץ: אני אהיה הרע, אני לא אאשר לאלמנות, לנכים, וזה שנה וחודשיים.

חיים כץ: למה אתם מקבלים את המדד שמונה חודשים! אין לכם זמן לעדכן.

חיים כץ: יושב הנציג שלכם ומסביר לי כמה זה קשה לעדכן את הנוסחה.

חיים כץ: שמונה חודשים!

חיים כץ: אז מה את רוצה שאני אגיד?

חיים כץ: מאחר שאת השגרירה שלהם אני מעביר לך את הכול.

חיים כץ: תעבירי להם.

איריס דנון: אדוני היו"ר, אני פשוט יושבת ושומעת את נציגי האוצר שהם שוב מנסים לפתוח במשא ומתן ולהיכנס לחדר, ואנחנו מגיעים לשעה והולכים כי אנחנו לא מרוצים.

איריס דנון: עניינית נפגשנו פה לפני שבועיים בדיוק.

איריס דנון: אף אחד מהאוצר לא התקשר ולא פנה ולא הזמין ולא ניסה ולא דיבר ולא שום דבר.

איריס דנון: ביום חמישי האחרון בשעה חמש אחרי הצהריים סגן הממונה על התקציבים נכח אצלי באגף בעניינים אחרים, אני הזמנתי אותו לחדרי כדי לבדוק מה קורה, ואף אחד אחר, אדוני, סגן שר האוצר לא התקשר בשבועיים האחרונים, מתוך כבוד ליו"ר הועדה שהבהיר עד כמה העסק הזה חשוב, כדי לנסות להיפגש עם מישהו במשרד הביטחון.

איריס דנון: החל ממני וכלה בראש אכ"א, הרמטכ"ל ומי שאתה רוצה.

יצחק כהן: ואתם התקשרתם?

איריס דנון: אני אומרת, אני הרמתי את הכפפה ביום חמישי, משרד האוצר מזמין את משרד הביטחון ומשרד הביטחון מגיע ואחרי שעה הולך כי הוא מאוד עסוק ואין לו זמן, אז גם לזה יש לי מה להשיב.

איריס דנון: המנכ"ל היה פעמיים אצל הממונה על השכר, פעמיים, בדיון שעסק בטיוטה, שנמצאת אגב פה, שסוכמה עם סגן הממונה על השכר, הועברה אלינו במייל ממשרדו.

איריס דנון: חמש דקות אחרי תחילת הדיון אחרי שמשרד הביטחון כאמור הסכים לשאת בחמישים אחוז מעלות ההסכם הזה, ואין אף משרד אחר ששילם, ההסכם, הטיוטה הזו שכבר הוסכמה, נפתחה החל מסעיף אחד.

איריס דנון: עכשיו, אני שואלת אותך אדוני היו"ר, כל יו"ר איגוד עובדים אחר באותה שנייה היה יוצא מהחדר.

איריס דנון: לא אחרי שעה, לא בסוף הדיון, בשנייה שאמרו לו שטיוטה שישבו עליה שנה וחצי והסכימו עליה הכול, נפתח לדיון מחודש.

איריס דנון: באותה שנייה הוא היה יוצא מהחדר ופותח בשביתה.

איריס דנון: מנכ"ל משרד הביטחון---

חיים כץ: לא היה יוצא מהחדר.

איריס דנון: לא היה יוצא, אוקי.

חיים כץ: תשמעי מה אני אומר לך, עד שלא נחתם הכול פתוח, מכל הכיוונים.

איריס דנון: נחתם מה?

חיים כץ: הסכם.

איריס דנון: פותחים איתך משא ומתן של שנה וחצי, מ- square one.

חיים כץ: טוב.

איריס דנון: מישהו אחר היה בכלל נשאר עד סוף הדיון?

חיים כץ: כן.

איריס דנון: אז עכשיו מסבירים לנו שמזמינים אותנו ולא באנו.

איריס דנון: זה דיונים שמבזים את נציגי הצבא, מבזים אותם, כך זה מתנהל.

איריס דנון: ועניינית אני אומרת לך, בשבועיים האחרונים שחלפו אף אחד לא הזמין אותנו לדיון.

איריס דנון: מה שאני רוצה להגיד זה דבר מאוד פשוט.

איריס דנון: כולם באמת מאוד נחמדים, מאוד סימפטיים, הרבה אמפטיה.

איריס דנון: נציגי האוצר כשהם מגיעים הם סופר נחמדים בפורומים האלה.

איריס דנון: אנחנו שבעים מזה.

איריס דנון: שבעים.

איריס דנון: שבעים מהפרוטוקולים, שבעים מזה שאילן לפני שנה בינואר מסביר שכוחות הביטחון הם לא יכולים להתאגד, צריכים לנהוג בהם בזהירות והממשלה צריכה להגן עליהם, וכולם צריכים להגן עליהם ולא קורה שום דבר.

איריס דנון: אנחנו שבעים מזה.

איריס דנון: אנחנו רצים שמשהו יקרה.

איריס דנון: הזמינו אותנו לחדר אנחנו מוכנים לבוא לחדר ורוצים לקבל יחס של ארגון שיש לו כבוד מינימאלי.

איריס דנון: אי אפשר להזמין אותנו לחדר ולפתוח את הדיון בהצעה שהיא מבזה, ועוד לבוא לפה להעיז לבקר אותנו על זה שהלכנו.

איריס דנון: כי מה ציפו?

איריס דנון: מה ציפו?

איריס דנון: שנסכים לקבל הסכם שהשווי שלו הוא בערכים ריאליים עשרים אחוז ממה שקיבלו עובדי המדינה?

איריס דנון: מישהו יכול לבוא בביקורת למנכ"ל משרד הביטחון שהמתין שעה וחצי, וסיים לשמוע את כל הדוברים, והלך?

איריס דנון: על מה להמשיך לשבת?

איריס דנון: על מה?

איריס דנון: על מה להמשיך לשבת?

איריס דנון: על הצעה ששם משרד האוצר, של עשרים אחוז שאנחנו חושבים שמגיע לנו לפחות מאה?

איריס דנון: על מה לדבר?

איריס דנון: על מה?

איריס דנון: אז זה נורא נחמד, באמת אני אומרת, שלפרוטוקול ולמיקרופון כולם נחמדים וכולם מזמינים וכולם רוצים לסכם וכולם רוצים לסגור.

איריס דנון: תכל'ס, כשמגיעים לשבת על דברים הם נראים אחרת לגמרי.

איריס דנון: עכשיו, בוא נדבר על מה שאתה אמרת.

איריס דנון: אלפיים שקלים אמרת, הציע הממונה על השכר.

איריס דנון: עד היום לא שולם.

איריס דנון: גם הסברת לאחד מחברי הכנסת ששאל, שהסיבה שזה לא שולם זה שהממונה על התקציבים לא נתן.

איריס דנון: אז הבנו, אז אם הממונה על התקציבים לא מפרגן לסיכום, לא יהיה סיכום.

איריס דנון: אז איפה הוא איפה הוא?

חיים כץ: הוא בבוסטון.

איריס דנון: אז יש פה עוד פעם ממונה על השכר.

איריס דנון: נחמד.

איריס דנון: וגם סגן שר האוצר, ואני באמת מכבדת, איפה הממונה על התקציבים?

איריס דנון: איפה הוא?

איריס דנון: הרי הטיוטה הזו שגובשה עם ממונה על השכר, הממונה על התקציבים ריסק אותה בשנייה.

איריס דנון: אז בשביל מה אנחנו עושים את הדיונים האלה?

איריס דנון: אני באמת שואלת.

איריס דנון: בשביל מה?

איריס דנון: אז יכול להיות שלמרות שחברי מהאוצר חושבים שזה לא נכון, אולי באמת צריכה להיות הצעת חוק, לא רק בעניין ההצמדה.

איריס דנון: בעניין המעמד, בעניין התנאים, בעניין השכר, בעניין הסכמי השכר, למה הם צמודים, מי קובע, מי מחליט, הכול.

איריס דנון: אנחנו גם לא חושבים שלמשרתי הקבע צריך להיות ועד.

איריס דנון: בDNA שלנו אנחנו לא בנויים לנהל משא ומתן ולעסוק במניפולציות ולעסוק בסחבת.

איריס דנון: אנחנו רוצים להיות שם.

איריס דנון: שמישהו אחר יעשה את זה עבורנו, אם אף אחד אחר לא יודע לעשות את זה, אז לעגן את זה בחקיקה.

איריס דנון: את הכול, מקצה לקצה.

איריס דנון: אנחנו לא רוצים להיות בדיון הזה, לא רוצים להיות שם.

חיים כץ: כן,

דוד אזולאי: אני גמלאי מטעם שירותי הביטחון, כמה מילים.

דוד אזולאי: צודק אדוני היו"ר וגם צודק הממונה על השכר, שגמלאי שרותי הביטחון רוצים להישאר בהצמדה לחייל הפעיל בדרגתם כפי שקבוע בחוק כיום, ולא מעוניינים במעבר למדד.

דוד אזולאי: ואני שמח שבפעם המי יודע כמה אומר האוצר, שאם זה מה שהם רוצים אז את זה הם יקבלו ולא יכפו עליהם.

דוד אזולאי: אלא שהדברים רחוקים מן המילים למציאות.

דוד אזולאי: האוצר, מתחילת הדרך נוקט התניות אסורות וקובע בעצם שהעובדים הפעילים, המשרתים הפעילים, בשרותי הביטחון לא יקבלו את מה שמקבלים כלל העובדים במשק, כמו שאדוני היו"ר כבר ציין בעצמו, עניין האלפיים שקלים, וגם בעניין התוספת הקרובה בינואר הקרוב, שאמורה לא להשתלם להם.

דוד אזולאי: וכל זאת כדי לכפות על הגמלאים את המעבר.

דוד אזולאי: ואז בא חבר הכנסת חסון ושואל בצדק, אם אתה אומר שאין מניעה שהם יישארו צמודים לחייל הפעיל, אז למה להם אתה לא משלם את מה שכבר אין ויכוח לגביו, אלפיים שקלים והתוספת שתשולם בתחילת ינואר הקרוב?

דוד אזולאי: אני רוצה לומר מעבר לזה, אדוני היו"ר התייחס לזה בכמה פעמים, גם בעבר.

דוד אזולאי: בין הפעילים שמוחזקים בני ערובה, לפחות בגופים האלה, יש יותר מחצית הכוח שנמצאים בפנסיה צוברת בכלל, ולהם אין שום עניין בויכוח הזה.

דוד אזולאי: הם כמו כל יתר עובדי המדינה, בודאי שנמצאים בצוברת, היו זכאים לקבל את התוספת של האלפיים, בודאי זכאים לקבל את התוספת בינואר הקרובה, וגם הם מוחזקים כבני ערובה.

דוד אזולאי: אני אומר שההתניות האלה של האוצר הן אסורות.

דוד אזולאי: וצודק אדוני מ"צוות חדש" שהלך ביחד איתנו גם המוסד גם השב"כ וגם מטה "צוות חדש" נמצאים בבג"ץ בדיוק בגלל העניין הזה.

דוד אזולאי: הם עתרו לבג"ץ כנגד ההחלטות של האוצר, כי הם לא רק בלתי הוגנות או בלתי סבירות ונעשות מחוסר סמכות, כיוון שהן נוגדות החלטות ממשלה, הן גם בלתי חוקיות לגבי הגמלאים.

דוד אזולאי: לכן אנחנו טוענים, שכיוון שהנושא הזה תלוי ועומד בבג"ץ, ואנחנו רואים בועדה הזאת, אדוני היו"ר, המקום היחידי שבו האנשים האלה משרותי הביטחון יכולים לדבר בכלל, כי בשום מקום אחר לא שומעים אותם.

דוד אזולאי: אין משא ומתן שמתנהל עם שרותי הביטחון.

דוד אזולאי: בין האוצר לשרותי הביטחון, בודאי לא עם הגמלאים של שרותי הביטחון, שום משא ומתן לא מתקיים.

דוד אזולאי: לא פנו אלינו ולא אמרו שיתקשרו ולא יצאנו מהחדר.

דוד אזולאי: פשוט לא מדברים איתנו.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: הם אומרים, אבל לא נוגעים בכם.

חיים כץ: מה שהיה זה שיהיה.

חיים כץ: למה צריך לדבר?

יצחק ברזילי: לא נותנים לנו את מה שמגיע.

יצחק ברזילי: אתה משאיר אותי?

יצחק ברזילי: תן לי את מה שמגיע לי.

יצחק ברזילי: איזה זכות יש לאדם, לאוצר לבוא ולהגיד, רגע אחד אני מחזיק---

חיים כץ: זה לפרוטוקול.

חיים כץ: תשמע אתה בועדת העבודה עכשיו.

חיים כץ: יושב פה עכשיו זה שעושה את הפרוטוקולים ויגיד, אני שמעתי שם מישהו צעק ואני לא יודע מי זה, אני לא יכול להכניס לפרוטוקול.

חיים כץ: מה יהיה?

חיים כץ: מה יהיה?

דוד אזולאי: אני אשלים בכמה מילים.

דוד אזולאי: קודם כל אנחנו ממתינים להכרעה של בג"ץ, ולפי דעתי להכרעה של בג"ץ יהיה משקל חשוב מאוד, אפרופו אפשרות שהדברים יעוגנו בחקיקה ושיהיה מענה לשאלה של היו"ר איך משלמים שכר ואיך מעדכנים שכר לגופי הביטחון.

דוד אזולאי: ואז נראה, נראה גם איך בג"ץ מתערב בזה, ביכולת של האוצר לשנות כל רגע את כללי המשחק מתי שהוא רוצה, לכאן או לשם, ולקבוע התניות חדשות.

חיים כץ: בג"ץ יברח מלתת תשובה.

דוד אזולאי: בג"ץ לא נדרש לתת תשובה.

חיים כץ: הוא יברח מזה, תשמע מה שאני אומר לך, הוא יברח מזה.

דוד אזולאי: אבל בג"ץ יכול - - -

חיים כץ: הוא יכול, אבל הוא יברח.

דוד אזולאי: נחליט אז מה אנחנו עושים, מצבינו בכלל נפלא.

דוד אזולאי: האוצר לא מפסיק לעשות ניסיונות, לקבוע בעצמו או בחקיקה, במחטף, בכל מיני דרכים, כללים איך לקבוע את הגמלאות או איך לקבוע את השכר בכוחות הביטחון.

דוד אזולאי: והדבר הכי טוב שהצליח לו, ואנחנו ראינו את זה יפה מאוד כאן בועדה, אדוני, זה שהוא הצליח להפריד בין גופי הביטחון לבין עצמם, אפילו בתוך גופי הביטחון.

דוד אזולאי: בתוך המשטרה יש שני גופים, בתוך הצבא יש שני גופים.

חיים כץ: במשטרה אין.

דוד אזולאי: עמדות כאלה ואחרות, ואנחנו רואים את זה.

דוד אזולאי: זה מסוג הדברים שלא היו קודם, ולכל הגופים האלה אין ועד, לכל הגופים האלה אין ארגון עובדים, הם לא יכולים להביע את דעתם והמקום היחידי שהם עושים את זה כאן.

דוד אזולאי: אתה שומע מגופים מסוימים אפילו שתי עמדות, וכל זה כאשר הם נמצאים עם הגב אל הקיר.

דוד אזולאי: הם לא מקבלים כבר הרבה זמן את מה שמגיע להם, ובאמת אנשים כבר מתבגרים ומקבלים משכורות רעב, הם מתחילים לבד לחשוב על פתרונות.

דוד אזולאי: זה מסוג הלחצים הכי טובים לאוצר, כל זמן שעובר זה חיסכון לאוצר המדינה.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: חדש לנו, אל תחזור על מה שאמרת.

יורם שחל: לא, לא.

יורם שחל: ראשית יש מסמך שהוגש לועדה ונמצא אצלך עם עמדתנו.

יורם שחל: מעבר לזה אנחנו היחידים שבשנת 2009 סיכמנו עם אילן ובשנת 2010 יצאנו - - -

חיים כץ: אילן זה הממונה על השכר, לפרוטוקול.

יורם שחל: הממונה על השכר.

יורם שחל: ובשנת 2010 נחתם הסכם על כל הנקודות.

יורם שחל: אין שום מחלוקת לגבי ההעברה.

יורם שחל: עכשיו אילן אמר פה דבר נכון, אנחנו צמודים לשירות הציבורי, אז למה אנחנו לא צמודים בשירות הציבורי ברטרואקטיבי משנת 2008?

יורם שחל: פה אנחנו לא שירות ציבורי?

יורם שחל: מגיע לנו חמישים אחוז שהיינו ילדים טובים וחתמנו בשנת 2009?

יורם שחל: אי אפשר להחזיק את המקל בשתי הקצוות.

יורם שחל: להגיד לגבי אלפיים שקל זה שירות ציבורי - - -

חיים כץ: אפשר.

יורם שחל: לגבי הרטרו אנחנו לא שירות ציבורי.

יורם שחל: ואחרי זה הצעה של סגן ראש אגף התקציבים תשלומים, ואני מדבר אליך, לא לפגוע, כי שנינו בענייני יחסי עבודה הרבה שנים, חיים.

יורם שחל: מ2008 עד 2018 לחלק את הרטרו לעשר שנים?

יורם שחל: איפה נשמע הסכם שכר כזה?

יורם שחל: ---

חיים כץ: מי יחיה עד אז?

יורם שחל: דרקוני כזה.

יורם שחל: לעשר שנים לפזר?

יורם שחל: שאגף התקציבים שאמר במסמך, אני כתבתי, אודי ניסה ואמר גם מספר פעמים, הממונה הקודם, האיחור בתשלום תוספות שכר לגמלאים פותר לנו בעיות בתשלום תזרים מזומנים.

יורם שחל: רבותי, זה מה שעומד מאחורי כל ההחלטות האלה של אגף התקציבים.

יורם שחל: הנקודה השלישית שאנחנו עומדים עליה, שמירת הערך הריאלי של התשלומים.

יורם שחל: לא יעלה על הדעת שיגידו הרטרואקטיבי, שלא באשמתנו יינתן נומינלי ללא הצמדה באחוזים.

יורם שחל: אני דורש, כמו שנאמר על שיתוף אילן נציג "צוות", לא עולה על הדעת שמנכ"ל משרד לביטחון פנים מנהל איתך ועם התקציבים דיונים ואנחנו נמצאים בערפל, ואחרי זה עושים לי טובה ומדווחים משהו, שיש בתוך הדיון.

יורם שחל: מה אנחנו סוריה?

יורם שחל: אנחנו לא חלק מהדברים האלה?

יורם שחל: אנחנו לא צריכים להיות שותפים בדיונים?

יורם שחל: נציג שלנו יחד עם המשרד לביטחון פנים.

יורם שחל: במדינה דמוקרטית לא יעלה על הדעת דבר כזה.

יורם שחל: בגלל שאנחנו לא ההסתדרות?

חיים כץ: תודה רבה.

צבי צור: אדוני כבוד היו"ר וכבוד סגן שר האוצר.

חיים כץ: אנחנו לפני סיכום.

חיים כץ: הצג עצמך, לפרוטוקול.

צבי צור: אני גמלאי משטרה.

צבי צור: אתה שאלת למה זה מתעכב?

צבי צור: המשטרה, האוצר אין חילוקי דעות ונחתם על הסכם באוגוסט 2010.

צבי צור: אדוני, למה לא חותמים?

צבי צור: ולמה האוצר לא נותן?

צבי צור: כי כל שנה מתים ארבע מאות גמלאים, ויש גמלאים שישים אחוז מעל גיל שבעים.

צבי צור: חביבי, כדאי.

צבי צור: למה?

צבי צור: יתר הצעירים בפנסיה צוברת, כשפורשים הם לא בהסכם.

צבי צור: לכן חוסכים כסף.

צבי צור: זה ציני.

צבי צור: זה מכוער.

צבי צור: ואנחנו מוחים על זה בכל תוקף.

חיים כץ: כן, אתה הרמת את היד, הצג עצמך לפרוטוקול.

דני קריבו: אני ראש אגף תכנון ייתור ובקרה, במשרד לביטחון הפנים.

דני קריבו: ראשית, המנכ"ל מתנצל על אי הימצאותו פה, הוא נמצא בדיון אחר בועדת הפנים, אנשי כבאות.

דני קריבו: זה חשוב.

דני קריבו: הנושא שבו אנחנו דנים נוגע לגמלאים ולפעילים, כל פעיל בסופו של דבר עובר להיות גמלאי, ולכן יש פה נושא שבודאי ובודאי מהר יותר לגמלאים דהיום, אבל לא פחות נוגע גם לפעילים של היום, ולכן נכון שמי שמייצג גם במשטרה - - -

אריה ביבי: זה לא מדויק.

אריה ביבי: זה פחות לפעילים של היום, כי הפעילים של היום יוצאים לפנסיה אחרת.

חיים כץ: אריה, אתה ביקשת שאתן לו לדבר.

אריה ביבי: אני ביקשתי שתיתן לו לדבר, אבל אתה יודע מה הוא רוצה?

אריה ביבי: הוא רוצה שיעדכנו להם את השכר שלא מעדכנים, עד שלא גומרים את הגמלה.

אריה ביבי: זה מה שהוא רוצה.

דני קריבו: אני לא רוצה את זה.

אריה ביבי: אה, אתה לא רוצה שיעדכנו את השכר?

דני קריבו: אני רוצה שיגמרו עם הגמלאים קודם.

אריה ביבי: הבנתי, טוב.

דני קריבו: המשרד לביטחון הפנים כבר ב2008 הודיע למשרד האוצר את עמדתו העקרונית בסוגיה של ההצמדה למדד, ולא הבענו בשום שלב שהוא כל התנגדות עקרונית לסוגיה של המעבר של הגמלאים.

דני קריבו: זה המנגנון, ההצמדה, ומדד מחירים לצרכן.

דני קריבו: כבר ב2008.

דני קריבו: כמו שגם המדד, אדוני היו"ר שמעת בדיון הקודם, התנאים שמציגים היום משרד האוצר הם לא פשוטים---

חיים כץ: פשוטים?

חיים כץ: הם אולי לא הוגנים.

חיים כץ: אבל פשוטים?

דני קריבו: הם לא פשוטים.

דני קריבו: בכל מובן של המילה.

דני קריבו: ולמרות זאת, גם אחרי הדיון האחרון, כפי שנאמר גם על ידי סגן שר האוצר וגם על ידי הממונה על השכר, אנחנו יושבים עם האוצר ומנסים למצוא את הפתרונות, אבל על בסיס גם מה שהגמלאים שמעו בפעם הקודמת.

דני קריבו: וכפי שנאמר, כתבו לך במסמך שהניחו על שולחנך, הם לא בדיוק מתלהבים מהמתווה שמציע האוצר היום, וזה בודאי מקשה על הגעה להבנות עם כל המובנים.

חיים כץ: שבע שנים?

חיים כץ: לא יישאר גמלאי בשביל - - -

דני קריבו: אני לא אמרתי שאני מסכים או לא מסכים.

דני קריבו: אני אמרתי שהעמדה שמייצגים הגמלאים לגבי המתווה שהוצע על ידי האוצר בפעם הקודמת היא די ברורה, וזה בודאי מקשה על כולנו, האוצר, משרד לביטחון הפנים, הגמלאים, להגיע למתווה שכולנו---

חיים כץ: למה הם חושבים שתוך שעה אתם גומרים את ההסכם?

דני קריבו: זו שאלה שקודם כל צריכים לשאול אותם.

דני קריבו: אני הייתי שמח להיות אופטימי כמוהם.

דני קריבו: אני לא פסימי, ניתן להגיע לסיכום, להערכתי הדרך לא קצרה כפי שהוצג פה קודם, גם על בסיס מה שנכתב על ידי הגמלאים אליך במסמך האחרון.

דני קריבו: לעניין העדכון והשיתוף עם הגמלאים, לפחות של המשרד לביטחון הפנים, חלק גמלאי משטרה ושב"ס, גם השר וגם המנכ"ל באופן עקבי, באופן שוטף איתי, ולא מדי כמה שנים, יושבים עם הגמלאים, עם נציגות הגמלאים, מעדכנים אותם, מקבלים מהם פידבקים, ובמובן הזה יש בהחלט דו שיח עם מי שההסכם הזה נוגע הכי--- אנחנו בהחלט מקבלים את המתווה שהוצע פה, במובן של להיכנס לחדר ולנסות לסכם את העניינים שצריכים לסכם.

דני קריבו: זה לא עניין פשוט, זה לא עניין פשוט.

דני קריבו: הוא מייגע עד מאוד, אבל הוא אפשרי אם רוצים.

חיים כץ: אוקי, תודה.

חיים כץ: כן גברתי, הציגי עצמך לפרוטוקול.

יונינה גונן: אני גמלאית המשטרה.

יונינה גונן: הדברים שנאמרו כאן, כנראה שהיינו בשתי ארצות אחרות, כל אחד בארץ אחרת.

יונינה גונן: כי זה לא נכון.

יונינה גונן: כי פנינו, אני לא אאריך בזה, אני אגיד רק: זה לא נכון.

יונינה גונן: ממש כפי שאני אומרת.

יונינה גונן: ואני לא יודעת מאיפה נשאבו הדברים.

יונינה גונן: לא שיתפו אותנו, לא שיתפו.

יונינה גונן: התחננו.

יונינה גונן: אני בעצמי פעמיים לפחות בישיבה, גם עם המנכ"ל לביטחון פנים שיצא מהחדר בכעס בעניין אחר, שיורם שחל נציג שלנו---

אריה ביבי: יונינה, אני לא מסכים לזה.

אריה ביבי: הם היו שותפים.

חיים כץ: אריה, שאתה לא מסכים זה בסדר.

חיים כץ: תן לה לדבר, אחר כך תבקש, תגיד, מה שאתה רוצה.

חיים כץ: אבל אתה לא יכול לסתום - - -

יונינה גונן: אני מדברת על פגישות שאני הייתי, לקח זמן, התחננו.

יונינה גונן: אני עצמי כתבתי מכתבים שקראתי להם "זעקת הגמלאים", "שתיקת הכבשים" אף אחד לא הגיב.

יונינה גונן: השר לא ענה, לפחות לי.

יונינה גונן: אולי הוא נעלב, אבל בתור שר אני לא חושבת שיש לו זכות להיעלב מזה שכותבים 'אדוני השר, מה אתה פוחד?

יונינה גונן: למה אתה מושך אותנו במשך שנתיים?

יונינה גונן: האוצר פנה אלינו.

יונינה גונן: הממונה על השכר.

יונינה גונן: אפשר היה לגמור מאה פעמים.

יונינה גונן: בסוף מה שקרה, שהגענו, וכמובן השר היה לו אינטרס ואני גם מבינה את זה, אולי מהצד שלו, אבל צריכים לקחת בחשבון גם את הגמלאים, הוא רצה לקדם את עניני הפעילים, את האלפיים שקל, את הנגדים.

יונינה גונן: נסחב ונסחב, בסופו של דבר כשהגענו לרגע שהשר רוצה, עכשיו הוא אומר זה האוצר.

יונינה גונן: בא האוצר עם הצעה, שכפי שאמרה כאן הקצינה מצה"ל היא צדקה, הצעה מבזה.

יונינה גונן: פתאום מה שהיה מאה אחוז נהיה חמישים אחוז.

יונינה גונן: פתאום פרסו לפעימות עד 2018.

יונינה גונן: יש כאן שני גמלאים שלא מסוגלים לגמור את החודש, הגיעו מצפון הארץ מעפולה, מחדרה, מבית שאן, ומדברים דברים יפים, ואוהבים אותנו.

יונינה גונן: ותודה רבה לך באמת, חברת הכנסת רגב, ותודה לך יו"ר הועדה, אבל מאהבה לא קונים לחם במכולת.

יונינה גונן: פתאום אומרים לנו, אם לא תיקחו עכשיו, כבר לא יהיה, לא יישאר, לא יהיה לכם.

יונינה גונן: אז באמת אני כאדם אחראי, אני רואה את הפנים שלהם כותבים לי מכתבים, אין לי ממה לאכול.

יונינה גונן: בן אדם רוצה למכור כליה, כדי לעשות בר מצווה לנכד שלו, זה הופיע בפורום של הגמלאים.

יונינה גונן: אני אומרת, אני יכולה לקחת על הכתפיים שלי את האחריות לא להסכים לחמישיים אחוז?

יונינה גונן: אני מעדיפה להגיד אני מסכימה.

יונינה גונן: אבל תחת מחאה! תאנסו אותנו!

יונינה גונן: אז אולי נוכל אחר כך לעשות משהו.

יונינה גונן: אחר כך יגידו, אם נרצה להמשיך הלאה בהליכים, יגידו, אבל הסכמתם.

יונינה גונן: לא! אנחנו מסכימים באין ברירה! אתה אדוני היו"ר, זה לא נכון ששיתפו איתנו פעולה.

יונינה גונן: יושב על ידך יורם שחל, ממש הייתה לנו ישיבה עם גנות לפני, עם מנכ"ל, לפני כמה זמן.

יונינה גונן: הוא פשוט קם ויצא מהחדר כי לא היה לו מה לענות לנו.

יונינה גונן: אמרנו לו, אדוני, תשתף את יורם שחל.

יונינה גונן: הוא גם מקצוען והוא גם אדם ישר והוגן.

יונינה גונן: גם על הממונה על השכר אנחנו סומכים, גם על חבר הכנסת אריה ביבי אנחנו סומכים.

יונינה גונן: לא שיתפו אותנו ובאו לכאן בהצעה מבזה.

יונינה גונן: ותודה לך שאמרת את זה, קצינת צה"ל.

יונינה גונן: תודה.

איציק כהן: אני קצת מתרגש.

איציק כהן: אני הבחור שהגברת זימנה, גמלאי שרצה למכור כליה בשביל לממן בר מצווה.

יונינה גונן: אני לא רציתי להגיד שזה אתה.

איציק כהן: אבל זה אני.

איציק כהן: אני אחרי עשרים וחמש שנות שירות, באתי לפני חמש שנים למשטרה.

איציק כהן: אני נכה, זקוק להשתלת לב.

איציק כהן: אני חמש שנים חי מהיד לפה, עמותות מספקות לי מזון לבית.

איציק כהן: ניסיתי לאסוף פחיות ובקבוקים, אני לא יכול כי קרסתי פעמיים, טיפול נמרץ, פעמיים כמעט פגשתי את הקדוש ברוך הוא והוא החזיר אותי חזרה.

איציק כהן: עומדים לזרוק אותי מהבית, אני עם ילד מאומץ בן שלוש עשרה.

איציק כהן: אני כל שבת, כל חג מנסה להשוות, לעשות צביון נורמאלי, שיהיה חלה על השולחן, שיהיה יין שיהיה משהו.

חיים כץ: איזה דרגה הייתה במשטרה?

איציק כהן: השתחררתי רס"ר.

איציק כהן: יצאתי.

חיים כץ: ויש לך חמישים אחוז פנסיה?

איציק כהן: חמישים ושניים אחוז פנסיה.

יצחק כהן: כמה זה חמישים ושניים אחוז פנסיה?

איציק כהן: ארבעת אלפים ומאה שקל.

איציק כהן: היום אני מתקיים מאלפיים שקל.

איציק כהן: השכירות שלי שלושת אלפים שקל, אנחנו בטוב ליבו של בעל הדירה הוא עדיין לא הטיס אותי לרחוב.

איציק כהן: ואיפה אני אלך עם לב שפועם בעשרים אחוז מתפקודו אחרי עשרים וחמש שנות שירות במשטרה?

איציק כהן: שבתות כחגים לא ראיתי את בני גדל, למה?

איציק כהן: הייתי בירושלים בסעוויה ובאבו טור יורה רימוני גז על מתפרעים, כשהבן שלי שואל איפה אבא שלי?

איציק כהן: היום הוא בא ושואל אותי, אבא מה נשאר לך אחרי עשרים וחמש שנות שירות?

איציק כהן: מה אני אמור לענות לו?

איציק כהן: חובות, נושים, רוצים לזרוק אותי מהבית, הוצאה לפועל.

איציק כהן: אני פעמיים חשבתי על מעשה אובדני, פעמיים וניסיתי.

איציק כהן: רק חבר טוב שהוא לא נמצא פה, גידי מצגר, שהיה פה בועדה הקודמת עצר אותי, והוא אמר לי, אם תמות לא יהיה לך בשביל מי להילחם.

איציק כהן: ותראה, יש לך ילד לגדל.

איציק כהן: אני מצטער אדוני, אני בסערת רגשות, אני היום בקושי חי, בקושי הולך.

איציק כהן: ביטוח לאומי מענה אותי ארבעה חודשים על ערער שהגשתי, ואני צריך לקבל מאה אחוז.

איציק כהן: נתנו לי שישים ובעטו בי.

חיים כץ: כן.

יוסי פורת: שלום לכם, אני גמלאי צה"ל בדרגת סגן אלוף.

יוסי פורת: ואני מרשה לעצמי לומר שאני לא מהאנשים של אנשי "צוות חדש" ואני חושב שהם גם לא מייצגים את הרוב המכריע של הגמלאים, עם כל הכבוד, הם מייצגים קבוצה של גמלאים, לדעתי ברובם המכריע בדרגות בכירות או עובדי מחקר שמקבלים הצמדה מאוד מכובדת והסדרים מאוד מכובדים, וזכותם, ואין לי שום טענה כלפי זה.

יוסי פורת: אבל אני אומר שהם לא מייצגים אותי, ובעניין הזה אני לא מקבל את מה שאומר מיקי בר.

יוסי פורת: יכול להיות שיש לו הרבה אנשים שתמכו בבג"ץ, אבל זה לא אני.

יוסי פורת: ואני חושב שזה כמוני לא הרבה אחרים, גם לא נגדים שונים---

חיים כץ: גם בהצעה שלי מדובר מאלוף משנה ומעלה, לא כולל סגני אלופים.

יוסי פורת: אני גם מהאנשים שחתמו על אותה הצעת החוק, שאתה בעצמך מגיש יחד עם יילטו ואזולאי ואריאל, ואני מבקש ומקווה שההצעה הזו אכן תתממש.

יוסי פורת: אמר כאן אני לא יודע מה שם הגמלאי, יצחק כהן, ואני אומר לכם רבותי, אני כסגן אלוף אחרי עשרים ושניים שנים בשירות קבע ועוד עשר שנים בשירות מילואים.

יוסי פורת: שלושים ושניים שנים אני במדים, כבר מגיל חמש עשרה, כי אני בוגר פנימייה צבאית.

יוסי פורת: אני מתבייש בגמלה שאני מקבל.

יוסי פורת: רבותי, יש לי גמלה, אני מקבל לבנק שלושת אלפים מאתיים שקל, אז תחשבו על מה אנחנו מדברים.

יוסי פורת: ומההיוון?

יוסי פורת: תקשיבו רבותי, אני קיבלתי היוון אלף מליון שבע מאות תשעים ושבע שקל חדש, שזה כמו אלף שבע מאות תשעים ושבע שקל של היום.

יוסי פורת: אני משלם היום אלף תשע מאות שקל כל חודש כבר עשרים ושמונה שנים! זה דבר מוטרף לחלוטין.

יוסי פורת: בגלל ההסדרים שיש במשרד האוצר שלא מאפשרים לנו להגיע להסדרים על פי חישובים של הצמדות וגמלאות, זה מוטרף לחלוטין.

יוסי פורת: אני להערכתי שילמתי קרוב לשש מאות אלף שקל, כשהייתי צריך לשלם אולי שלוש מאות אלף שקל.

יוסי פורת: אולי, גם זה לא בטוח.

יוסי פורת: דברים פשוט מוטרפים, רבותי.

יוסי פורת: אני אומר את זה בכל הרצינות.

יוסי פורת: יושב פה ידידנו צבי שור, הוא סיכם באוקטובר שנה שעברה יחד עם אילן את מה שקוראים תכנית שמונה הנקודות.

יוסי פורת: משרד האוצר הוא זה שלא אפשר למעשה לממש את זה הלכה למעשה, עם כל המשיכות.

יוסי פורת: אז באים אלינו היום בטענות, אלינו, אני מרשה לעצמי לומר בשם הציבור, באים היום אלינו בטענות שבגללנו הדבר הזה לא הוסדר.

יוסי פורת: הממונה על השכר עצר לפני כמה זמן, כשרצו להסדיר את הדברים האלה, עצר את מימוש התכנית הזו.

יוסי פורת: למה אנחנו מגיעים למצב הזה?

יוסי פורת: באמת אני מזדהה עם כל מה שהוא אומר, כי גם אצלנו יש גמלאים, גמלאים שאוספים בקבוקים ומנסים למצוא כל מיני פתרונות לשפר את הגמלה שלהם.

יוסי פורת: בושה וכלימה! ומגיע לכאן בפעם שעברה הסגן הממונה על התקציבים ומציע הצעה של חמישים אחוז, על מה?

יוסי פורת: על מה אנחנו אשמים?

יוסי פורת: בגלל שמשכו אותנו?

יוסי פורת: למה?

יוסי פורת: אנחנו כמו מה?

יוסי פורת: במה אני שונה, גמלאי סגן אלוף, במה אני שונה מפקיד באוצר שמקבל מאה אחוז?

יוסי פורת: למה אני שונה ממנו?

חיים כץ: אוקי, מאה אחוז.

חיים כץ: אני הבנתי מפה, שגם אנחנו טעינו קצת בועדה.

חיים כץ: את הדיונים האלה שעשינו היינו צריכים לעשות את זה בנפרד.

חיים כץ: משטרה בנפרד.

חיים כץ: מוסד בנפרד.

חיים כץ: טעינו, אבל יש פה את נציגי האוצר שהגיעו, ויש בפיהם הצעה.

חיים כץ: הם קודם כל משטרה ושב"ס, מבקשים להיכנס לדיונים אינטנסיביים כשהמגמה לסיים את הסיפור הזה עד סוף החודש.

חיים כץ: בנושא, אני לא יודע איך הם יעשו את זה, גם עם צה"ל באותו זמן, ישתפו את כולם.

חיים כץ: עכשיו, בדיונים האלה יודיעו לי על הדיונים.

חיים כץ: יש פה הסכמה של סגן שר האוצר, שגם אני אשתתף בכל הדיונים.

חיים כץ: בנושא צה"ל.

חיים כץ: משרד האוצר קורא לראש "צוות" ולמשרד הביטחון, לראש אכ"א ולראש ,צוות" ולמנכ"ל משרד הביטחון.

חיים כץ: הוא מזמין אתכם לדיון ממצה ארוך ואינטנסיבי בראשות סגן שר האוצר ובהשתתפות הממונה על השכר ואגף תקציבים וכל הגורמים לדבר.

חיים כץ: וגם לדיונים האלה, לכל דיון אני אוזמן.

חיים כץ: ואם אני ארצה אני אבוא ואם אני לא ארצה אני לא אבוא.

חיים כץ: הוא נותן לי את הזכות להשתתף אם אני ארצה, אם אני ארצה.

חיים כץ: הוא יזמין אותי רק לדברים שאני מבין בהם, בעניין.

אריה ביבי: תדגיש את העניין של הגמלאים.

חיים כץ: יש פה גם "צוות חדש".

אריה ביבי: הגמלאים של המשטרה.

חיים כץ: אריה ביבי, אתה בא לעזור או להפריע?

אריה ביבי: רק לעזור.

חיים כץ: עזוב אותך, יהיה בסדר.

חיים כץ: גם בנושא הצבא, המגמה לסיים את הסאגה הזו תוך שלושה שבועות.

חיים כץ: אני לא יודע איך תהיה התפצלות.

חיים כץ: או שיהיה תתי חוליות או רוחו של סגן שר האוצר תשרה בשני חדרי הדיונים.

חיים כץ: המגמה לסיים את זה עד סוף החודש הזה.

חיים כץ: אם אנחנו נגמור את זה גם חודש אחרי זה, ונראה שהדיונים מתנהלים וואלה, לא נכעס.

חיים כץ: אני אומר לך, לא נכעס.

חיים כץ: דבר נוסף, הועדה קוראת למשרד האוצר, לממונה על השכר באוצר, תממש את התחייבותך לועדה ותשלם את האלפיים שקל לפחות כמקדמה.

חיים כץ: גם אם תשלם את זה כמקדמה זה לא יחול אוטומטית על הפעילים ועל ההצמדות.

חיים כץ: תן מפרע, תן מפרע של אלפיים שקל שעם גמר ההסכמים היא תהפוך למענק.

חיים כץ: תן מפרע.

חיים כץ: אתה יכול הכול.

חיים כץ: אפשר לרבע את המעגל.

חיים כץ: תן מפרע של אלפיים שקל כפי שהתחייבת פה, שהיא תהפוך למענק לכל גוף בנפרד עם גמר הסיום שלו, ואז לא יהיה לך השלכות רוחב על הגמלאים האחרים.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.