הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת הכספים לעניין תקציב הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 8, 2011-12-19 09:00

יריב לוין: אני עובר לישיבה של הוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים לתקציב הכנסת, ומציין שהחברים החדשים שנבחרו לוועדה המשותפת זומנו מראש גם לישיבה הזאת.

יריב לוין: על סדר-יומנו: שינויים בתקציב הכנסת לשנת 2011.

יריב לוין: ביקשתי מהחשב שייתן לנו איזושהי סקירה קצרה ביחס למה שנעשה מבחינת התקציב מול ביצוע עד עכשיו.

דן לנדאו: בוא נדבר קודם כול על הבקשות שלנו.

יריב לוין: נתחיל קודם עם הבקשות לשינויים בתקציב, ואחר כך נעבור לסקירת עדכון.

יריב לוין: בבקשה.

דן לנדאו: אגב, אני מבין שהחברי כנסת שהוזמנו בהזמנה – זה הפורום החדש, נכון?

יריב לוין: נכון.

דן לנדאו: אנחנו מבקשים שלוש בקשות.

דן לנדאו: בקשה אחת זו בקשה להעברה מסעיף לסעיף, שפורמלית אנחנו צריכים להביא לוועדת תקציב הכנסת, וזו בקשה בחלק ב'.

דן לנדאו: ובחלק א' של הבקשה שתי בקשות.

דן לנדאו: בקשה אחת לשימוש מהרזרבה היא בקשה לתיקון טעות שלנו, והיא עיקר הבקשה מבחינה כספית, בסך 3 מיליון שקל, והיא נוגעת לזכות של אנשי משמר הכנסת, שאנחנו שכחנו אותה, פספסנו אותה, מאז 2008, ועל-פי חוות דעת משפטית של הלשכה המשפטית בכנסת חובה עלינו לתקן את העניין הזה.

דן לנדאו: המדובר באיזושהי דרגת שכר ששוטרי משטרת ישראל קיבלו ב-2008, ומאחר שאנשי משמר הכנסת, על-פי חוק, מוצמדים בכל תנאיהם – בכל הנושאים שחלים עליהם, כולל נושא השכר – לאנשי משטרת ישראל, הם גם היו אמורים לקבל את דרגת השכר הזו, ולא קיבלו אותה ב-2008.

דן לנדאו: ועכשיו אנחנו מצווים לתקן רטרואקטיבית שלוש שנים אחורה את העניין הזה, וזה עולה 3 מיליון שקל.

דן לנדאו: המדובר בכ-90 אנשי משמר המשרתים כיום, ובכ-50 אנשי משמר שפרשו בשלוש השנים שחלפו.

דן לנדאו: כאמור, יש לנו חוות דעת משפטית שמחייבת אותנו לתקן את העניין הזה.

דן לנדאו: זו עיקר הבקשה שלנו מבחינה כספית.

דן לנדאו: החלק השלישי, והוא הראשון בסעיף א', הוא גם כן שלוש בקשות לשימוש ברזרבה.

דן לנדאו: החלק הראשון נוגע לתוכנית 02.03.01 שירותים מקצועיים.

דן לנדאו: החלק הזה נוגע לשימוש שלנו בפרוטוקוליסטים של חברת "חבר".

דן לנדאו: בזמן האחרון נאלצנו לעשות שימוש די גדול, או יותר גדול ממה שתכננו, בחברת "חבר", שהיא נותנת לנו שירותי מיקור חוץ בפרוטוקולים.

דן לנדאו: אגב, אתם יכולים לראות, שיושב פה עכשיו רשם פרלמנטרי חדש שהוסמך זה מכבר, אחד משמונה אנשים חדשים שנקלטו כעובדי כנסת.

יריב לוין: מברכים אותך, והרבה הצלחה.

דן לנדאו: ואחד מן הגברים הראשונים בהיסטוריה של העולם, אני חושב, שנקלטו בתפקיד הזה.

קריאה: אל תגזים.

דן לנדאו: קלטנו ארבעה גברים וארבע נשים.

דן לנדאו: ומשהוסמכו האנשים הללו, אנחנו כמובן נזדקק להרבה פחות שירותים של מיקור חוץ בתחום הזה, אבל עדיין פתחנו פער של כ-200,000 שקל.

דן לנדאו: הנקודה השנייה בתוכנית 02.03.04 הוצאות עובדי הכנסת – חסרים לנו 20,000 שקל כדי להשלים את מה שהוצאנו על העסקת סטודנטים.

דן לנדאו: אתם בוודאי שמתם לב, שבשבוע שעבר חנכנו רשמית את מרכז המבקרים.

דן לנדאו: תיכף מנהל חטיבת התקשורת וקשרי ציבור ודובר הכנסת, יותם יקיר, יתייחס לדברים הללו.

דן לנדאו: הוא הכין יופי של מצגת.

דן לנדאו: בינתיים תן דעתך על הלוגו היפה של מרכז המבקרים שמוקרן מולך.

דן לנדאו: בפרוטוקול יירשם שכולם נשאו את מבטם לכיוון המסך.

דן לנדאו: חסרים לנו 20,000 שקל – שוב, אנחנו מדברים על 2011 – על ההוצאות שאנחנו מוציאים על קליטת סטודנטים.

דן לנדאו: מועסקים כאן כבר עשרות סטודנטים.

דן לנדאו: רק לסבר את האוזן, עברנו מחמישה מדריכים ל-23 מדריכים, כולם סטודנטים, בשמונה שפות.

דן לנדאו: והסעיף השלישי באותו חלק א' לתוכנית 02.03.05 אמרכלות זה 600,000 שקל, שמיועדים למרכז המבקרים.

דן לנדאו: זה נכון שכתוב "פרסומים והסברה לשכת הדובר", אבל אנחנו מדברים בעצם על מרכז המבקרים, שכפוף לדובר הכנסת.

דן לנדאו: ובאותם 600,000 שקל אנחנו מבקשים לבצע שלוש פעולות, כולן מיועדות לציבור הרחב באופן ישיר.

דן לנדאו: לגבי הפעולה הראשונה.

דן לנדאו: אנחנו במשא ובמתן עם שני גופים ציבוריים, באשר ליצירה והעלאה של אתר אינטרנט לילדים, שיהיה חלק מאתר הכנסת, וגם חלק מהסביבה הוירטואלית של gov.il או של סביבה וירטואלית ציבורית אחרת שכבר קיימת, של תכנים לילדים.

דן לנדאו: תכנים שעוסקים כמובן באזרחות, דמוקרטיה, כנסת, כל מה שזה אומר לפי הגילאים, וגם על זה תיכף נציג כמה מילים.

דן לנדאו: החלק השני בתוך אותם 600,000 שקל הוא התקשרות שאנחנו עושים עם ערוץ הופ.

דן לנדאו: מי שלא צופה, מאוד מומלץ, ומי שיש לו ילדים או נכדים בגיל, מומלץ להתחבר אליהם.

דן לנדאו: ערוץ הופ הולך להפיק סדרה של תוכנית ופינות בנושאי דמוקרטיה לילדים בני חמש-שש.

דן לנדאו: כרגע יש שתי אסכולות.

דן לנדאו: אחת מושכת לכיוון "דפנה ודודידו", אחרת מושכת לכיוון "אליק ובליק".

דן לנדאו: המדובר בהתקשרות די רצינית עם ערוץ מאוד רציני שנקלט במאות אלפי בתים בישראל.

דן לנדאו: וכפי שאנחנו עושים פעילויות לגיל חמש, לגן חובה, יש כבר סיורים פה לגן חובה, ושווה לראות את זה.

דן לנדאו: וככה אנחנו רוצים להגיע לילדים שעדיין לא ביקרו כאן, ולהציג בפניהם תכנים שמותאמים לגילם.

דן לנדאו: אשר לחלק ב' – העברה מסעיף לסעיף.

דן לנדאו: כידוע, מזה כשנתיים אנחנו במגמה להציע ולשדל כמה שיותר עובדי כנסת לעבור ממצב שבו הם מקבלים החזר הוצאות רכב – אותם עובדים שמקבלים את הסכומים הגבוהים ביותר – להסדר שהם מקבלים רכב ליסינג.

דן לנדאו: ולשם כך אנחנו מבקשים להעביר מתקנה 02.03.04.04, החזר הוצאות רכב עובדים, 1.25 מיליון לתוכנית 02.03.05.09, הוצאות רכב.

דן לנדאו: בדיוק אותו סכום מכיס לכיס לתקנה שעוסקת בליסינג.

דן לנדאו: בשנתיים האחרונות חסכנו קרוב למיליון שקל בכל שנה רק מהמעבר של עשרות עובדים – לא כולם, ועדיין גם לא הרוב – מהוצאות רכב בכסף לליסינג.

דן לנדאו: אני גם די גאה לומר שקיבלנו תעודת הכשר רשמית ממבקר המדינה, אחרי שהוא בדק את זה, והשופט בדימוס לינדנשטראוס הסביר לי, שכך נראית תעודת הוקרה של המבקר.

דן לנדאו: אני לא הרגשתי ככה מספיק כנראה.

דן לנדאו: אז ברוך השם, אנחנו מצליחים לחסוך די הרבה כסף, ולהפנות את זה לצרכים טובים בתוך הכנסת מבלי לבוא אליכם לבקש עוד, וזו התמונה כולה.

דן לנדאו: אני אשמח לקבל שאלות או, אם היושב-ראש מבקש, נעבור את הסקירה של דובר הכנסת.

דן לנדאו: אולי, ברשותך, חשב הכנסת יסקור את הביצוע של התקציב.

חיים אורון: תקציב הכנסת לאחר ביצוע כל ההעברות שעשינו במהלך השנה משנה קודמת לשנה זו היה 741 מיליון שקל.

חיים אורון: זה כולל 126 מיליון שקל בגין מוזיאון הכנסת.

חיים אורון: מהתקציב הזה נשאר לנו בסוף השנה 163 מיליון ש"ח – עוד פעם, כולל 74 מיליון שקל בגין מוזיאון הכנסת, שמן הסתם יעבור לשנים הבאות.

חיים אורון: אם אתם יודעים, הוגשה תביעה של 150 מיליון שקל על-ידי היזם שממנו נלקח המוזיאון.

יריב לוין: שולם הסכום שאישרנו אז?

חיים אורון: הסכום שאינו שנוי במחלוקת, שנקבע על-פי השמאי הממשלתי – סכום של 51 מיליון ש"ח, כולל מע"מ – שולם בתחילת ינואר השנה.

דן לנדאו: זה גם מבטא תשואה של 5%.

יריב לוין: ועם זה יש כסף לממן את האגרה, לתבוע עוד 100 מיליון.

חיים אורון: לא, עוד 150 מיליון.

יריב לוין: לא יאומן.

יריב לוין: פשוט לא יאומן.

יריב לוין: צריך לבטל את החוק, תאמין לי.

דן לנדאו: המחוקק חוקק חוק מאוד ספציפי, שמפקיע את הבניין.

יריב לוין: היה צריך פשוט לבטל את החוק.

שלמה מולה: את מה לבטל?

שלמה מולה: איזה חוק?

יריב לוין: של מוזיאון הכנסת.

שלמה מולה: המוזיאון הזה לא הסתיים עדיין?

דן לנדאו: הסתיים?

דן לנדאו: אני מזכיר, יש חוק מוזיאון הכנסת, שנחקק לפני כשנה וחצי, אחרי כארבע שנים של עבודה.

דן לנדאו: הוא התחיל כיוזמה של חבר הכנסת לשעבר יורי שטרן, זכרונו לברכה, והופל על-ידי חבר הכנסת, ייבדל לחיים ארוכים, זבולון אורלב.

דן לנדאו: בסופו של דבר הצביעו פה ברוב די מרשים בעד החוק, שאומר שתהיה הפקעה מיוחדת, על פי חוק מיוחד, של הבניין ששימש את הכנסת בין השנים 1966-1949.

דן לנדאו: הבניין יופקע למדינה בהליך שדומה קצת להפקעה, אבל מאפשר לבעלים של הבניין – הרי המדינה מכרה את הבניין הזה – לתבוע את הסכום שהוא חושב שמגיע לו, ולמדינה בינתיים לשלם את מה שלא במחלוקת, כלומר מה שהשמאי הממשלתי קבע שזהו הערך של הבניין.

דן לנדאו: הערך הביא כמובן לידי ביטוי את הערך הפוטנציאלי על-פי תוכנית בניין עיר שחלה על הבניין, שאי-אפשר היה לבנות עוד כמה קומות.

דן לנדאו: המדינה, באמצעות הכנסת, שילמה כבר 51 מיליון שקל לפני כשנה וקיבלה את החזקה בבניין.

דן לנדאו: היום בבניין יושב בית-הדין הרבני האזורי והארצי.

דן לנדאו: הם אמורים לפנות את הבניין בעוד פחות משנתיים.

שלמה מולה: למה שנתיים?

שלמה מולה: למה לא אתמול?

שלמה מולה: למה לא שלשום?

דן לנדאו: כי בינתיים צריך לבנות את בתי-הדין הרבניים.

שלמה מולה: מה זה קשור לבתי-הדין הרבניים?

שלמה מולה: שיעברו לבניין בנוי אחר.

דן לנדאו: בניין בנוי – צריך לבנות אותו.

שלמה מולה: הכנסת צריכה - - -

דן לנדאו: הכנסת לא ממנת פה שום דבר.

דן לנדאו: המחוקק קבע שהבניין עובר לחזקת המדינה, לא לחזקת הכנסת, ובפירוש דויק כך הנוסח של החוק.

דן לנדאו: וברגע שהוא בחזקת המדינה, המדינה, קרי מנהל הדיור הממשלתי של האוצר, פועל לפנות אותו.

דן לנדאו: הוא לא יכול לפנות אותו כמובן מהיום למחר או משלשום לאתמול אלא צריך לבנות.

שלמה מולה: אני עדיין לא מבין.

שלמה מולה: למה צריך לשלם כל השנה כסף?

דן לנדאו: לא, שילמנו תשלום חד-פעמי - -

שלמה מולה: לשיפוצים.

דן לנדאו: - - לרכישת הבניין מידי הקונה.

דן לנדאו: הקונה שקנה אותו בשנת 2000.

דן לנדאו: בינתיים לא הוצאנו כסף לא על שיפוצים ולא על שום דבר.

שלמה מולה: אז מה השריון של הכסף הזה?

חיים אורון: 74 מיליון ש"ח - - -

דן לנדאו: זה אצלנו בכיס שמא אנחנו נחויב בדין לשלם עוד כסף.

יריב לוין: זה עוד לפני ששמת שם את הצבע הראשון.

שלמה מולה: לא הבנתי.

שלמה מולה: אתה אומר ששנה שעברה שילמתם את ה-54 מיליון שקל.

חיים אורון: 51.

חיים אורון: השנה שילמנו את זה, בתחילת ינואר.

שלמה מולה: יש לכם עוד 74 מיליון שקל שנועדו למה?

חיים אורון: תן לי להסביר.

חיים אורון: גם ה-51 מיליון שקל האלה נפלו עלינו ככה.

חיים אורון: זה לא היה מתוקצב ולא כלום.

חיים אורון: להזכירך, החוק היה במהלך השנה.

חיים אורון: לא היה תקציב.

יריב לוין: זה חוק שאנחנו קיבלנו.

יריב לוין: צריך לזכור את זה כל הזמן.

חיים אורון: העברנו 51 מיליון ש"ח מהרזרבה בשנת 2010.

חיים אורון: בשנת 2011 פנינו למנהל הדיור הממשלתי, שמנהל את כל המגעים עם אותו רוכש, ושאלנו איפה זה עומד.

חיים אורון: הם אמרו, אנחנו לא יכולים להגיד לך כלום, תסתדר.

חיים אורון: על מנת שלא ייפול עלינו כרעם ביום בהיר עשינו החלטה שלנו בתקציב של שנת 2011 – כי היזם אמר שהוא ייגש לבית-משפט – בלי לשאול אף אחד, בלי שאף אחד ייתן לנו הערכה, והצהרנו על זה בוועדת התקציב.

חיים אורון: אמרנו, אנחנו משריינים תקציב נוסף במידה ונחויב בבית-משפט.

חיים אורון: הערכנו הערכה אישית שלנו, לא מבוססת על שום הערכה מקצועית, של 100 מיליון ש"ח פלוס מע"מ.

חיים אורון: לכן היה לנו תקציב של 116 מיליון ש"ח בסך הכול, בתוספת 10 מיליון ש"ח שיפוצים שלקחנו בחשבון – 126 מיליון ש"ח.

חיים אורון: מתוך ה-126 מיליון ש"ח שילמנו כבר 51 מיליון ש"ח, זאת אומרת נשאר לנו עוד 74.

שלמה מולה: זאת אומרת יש כבר הסדר עכשיו עם היזם.

חיים אורון: זה בבית-משפט.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: זה סכום שלקחו בחשבון איזשהו מתווה - - - מסוים.

יריב לוין: צריך לזכור, שמה לא ייפסק שם, הרי נקבל אותו מהמדינה, מכיוון שהם אחראים לכל הסיפור הזה.

חיים אורון: נקבל בזה שנקבל תקציב.

חיים אורון: את כל התקציב שלנו אנחנו מקבלים מהמדינה.

יריב לוין: אבל במקרה הזה האחריות היא נטו של משרד האוצר.

דן לנדאו: אנחנו צינור במקרה הזה.

יריב לוין: הם מכרו את הבניין.

יריב לוין: זה פשוט הרי לא ייאמן.

יריב לוין: כל מכירת הבניין היתה שערורייה, והעובדה שאף אחד, אני מניח, לא ידע כאן כשאישרו את החוק, שנגיע לסכומים כאלה.

דן לנדאו: לא, לא, ידעו, זה הוצהר.

דן לנדאו: הקונה שהפך למוכר הצהיר פה, באמצעות בא כוחו העורך-דין שמרון, שמוכר פה בוודאי.

דן לנדאו: נקב סכומים ש"חבל על הזמן".

חיים אורון: חבר הכנסת מולה, חשוב לי להדגיש, ולהדגיש לפרוטוקול, שה-100 מיליון פלוס מע"מ לא מבוסס על שום דבר, ושאף אחד לא ייתלה בו, לא בבית-משפט ולא בשום מקום – לפרוטוקול אני אומר את זה –אלא זו סתם הערכה שעשינו בחשבות הכנסת, שלא מבוססת על כלום.

שלמה מולה: אבל התהליך עדיין בבית-משפט?

חיים אורון: התהליך הוא בבית-משפט.

נדב כספי: אבל הבניין מופקע והתחילו תיקונים.

דן לנדאו: אנחנו התחלנו להוציא מעט כסף על תכנון.

דן לנדאו: על-פי החוק הוקמה מועצה ציבורית מייעצת ליושב-ראש הכנסת בנושא המוזיאון.

דן לנדאו: המועצה הזאת כבר פועלת.

דן לנדאו: יש לנו פרויקטורית בכנסת שכבר מגייסת אוצר, ומתחילים כבר להעסיק אנשי מקצוע בתכנון הקונספטואלי.

דן לנדאו: הרי זה לא יהיה סתם חלל.

דן לנדאו: צריך לשחזר, צריך לבנות מוזיאון.

דן לנדאו: צריך להפוך את זה למקום, שאם כבר הוצאת עליו כל כך הרבה כסף, שגם יביא ערך למניה הציבורית.

יריב לוין: ואז תמיד תישאל השאלה, כשרוצים להביא אנשים, לאן מביאים אותם, לכאן או מביאים אותם לשם.

יריב לוין: אתה מבין?

יריב לוין: כל העניין מיסודו הוא - - -

דן לנדאו: אדוני המחוקק יפנה לחבריו המחוקקים.

יריב לוין: אין מה לעשות.

יריב לוין: אני יודע.

יריב לוין: אני לא מתחמק מאחריות.

שלמה מולה: זה דווקא לא דבר שמטריד.

יריב לוין: תשמע, בסוף תהיה בעיה.

דן לנדאו: ייאלצו לבוא גם וגם.

שלמה מולה: נכון.

שלמה מולה: אפשר לעשות גם וגם.

יריב לוין: אני בטוח.

דן לנדאו: בסופו של דבר, אם אנחנו מצליחים להתעלם מהסכום המאוד גדול ששולם ועוד ישולם, הפרויקט הזה כפרויקט הולך להיות יופי של דבר.

יריב לוין: זה נכון, אבל - - -

דן לנדאו: הוא הולך להיות יופי של דבר מבחינת מרכז העיר ירושלים, מבחינת השיווק של הערכים שהכנסת מסמלת כמוסד.

דן לנדאו: איך הכנסת תסתדר עם המוסד הזה?

דן לנדאו: זה חלק מהאתגר שמוטל לפתחנו, ואנחנו בהחלט נאחז את השור הזה לפחות בקרניו.

חיים אורון: אני אחזור לדוח ביצוע.

חיים אורון: אם אתם רואים, בגדול אנחנו עומדים בכל התקציב מבחינת ביצוע.

חיים אורון: יש אך ורק סעיף אחד שמילאנו עד הסוף, סעיף הביטחון.

חיים אורון: אנחנו מגיעים אפילו למצבים שבחלק מהדברים אנחנו קצת עוצרים בגלל שמילאנו את התקציב עד הסוף.

חיים אורון: בסך הכול אנחנו עומדים ביעדי התקציב, ואפילו יהיו כמה עשרות מיליונים, אני מעריך את זה בסביבות 60 מיליון ש"ח, שנחזיר לאוצר בסוף השנה.

חיים אורון: זהו.

דן לנדאו: השאלה היא אם המחוקק רוצה לקנות עוד בניין.

שלמה מולה: הרזרבה שלכם – כמה היתה?

חיים אורון: הרזרבה שלנו היתה 18 מיליון.

חיים אורון: בישיבה שהיתה לפני כשלושה חודשים ניצלנו ממנה 600,000 ש"ח, שהיו ברובם לתוספת סטודנטים, בעיקר למרכז המבקרים.

חיים אורון: נכון להיום אנחנו מבקשים לנצל מאותה רזרבה את אותם 3.8 מיליון שהגשנו היום, ואז הרזרבה שלנו תרד לסדר גודל של 14 מיליון.

שלמה מולה: למה, דרך אגב, האמרכלות שלכם לא מנוצלת?

שלמה מולה: יש לכם רק 81% ניצול.

נדב כספי: באמרכלות יש הרבה מאוד תקנות.

נדב כספי: כשיש לך אוסף גדול של תקנות נשאר לך בכל תקנה סכום קטן.

נדב כספי: אז אין לך ברירה.

יריב לוין: 81% זה לא מעט.

שלמה מולה: 19% לא מנוצל.

יריב לוין: כן, אבל קודם כול עוד לא גמרנו את השנה.

חיים אורון: לא, זה כולל דצמבר.

שלמה מולה: אני מתייחס להערכה שלכם כניצול עד סוף השנה.

חיים אורון: נכון.

דן לנדאו: נבוא אליכם, כמו בכל שנה, בטח במרץ או אחרי הפגרה, עם הבקשה הסטנדרטית לגרירת דברים מ-2011.

יריב לוין: אם עוד נהיה פה.

שלמה מולה: זה ברור לי.

שלמה מולה: עכשיו, ניהול מערכות מחשוב.

חיים אורון: יש הרבה פרויקטים שתוקצבו ועדיין לא התחילו, והם מתוכננים.

חיים אורון: זאת אומרת זה פקק תנועה, אבל הם יבוצעו.

שלמה מולה: יש הרבה מענות וטענות על מערכת המחשוב.

שלמה מולה: זאת אומרת שאם יש פה כמעט 21% לא מנוצל, יכולתם לייעל את זה יותר ולהשביע את רצון רובם.

חיים אורון: הסברתי ואולי גם המנכ"ל ירצה להוסיף, אנחנו עכשיו בפקק תנועה במערכות מחשוב כתוצאה מהתעסקות עם כל הדברים האלה.

חיים אורון: אנחנו הולכים גם לתגבר את כל נושא מערכות המחשוב על מנת להדביק את הפער.

חיים אורון: העובדה שניצלנו פחות זה לא בגלל שלא ננצל, אלא בגלל שישנם פרויקטים שהתעכבו ונעביר את זה לשנה הבאה.

שלמה מולה: מה זה שירותים מקצועיים?

חיים אורון: שירותים מקצועיים זה הממ"מ, זה יועצים למיניהם לוועדות שאנחנו לוקחים.

דן לנדאו: זה גם כולל את החדר.

ליה שמטוב: אפשר לקבל את הדוח הזה?

ליה שמטוב: כי אני לא רואה.

יריב לוין: אגב, הנושא של המחשוב עולה פעם אחר פעם.

יריב לוין: ישנן עדיין בעיות קשות ב"סנהדרין".

יריב לוין: פשוט קשה לעבוד ככה.

דן לנדאו: הבעיות הרבה יותר קשות ממה שאדוני מדמיין.

דן לנדאו: ואני מאוד מקווה שבפעם הבאה שניפגש - -

יריב לוין: יהיה יותר טוב?

דן לנדאו: - - יהיה הרבה יותר טוב, כי גייסנו אנשים, ואנחנו חופרים במקומות שלא חפרו בהם הרבה מדי שנים.

יריב לוין: ואגב, איפה עומד נושא אתר האינטרנט?

דן לנדאו: אני מקווה שהאתר החדש יושק בתוך כחודשיים.

יריב לוין: יופי.

דן לנדאו: הוא יסחט קריאות "וואו" לפחות כמו מרכז המבקרים.

יותם יקיר: הוא מוכן להשקה בהיבט התוכני.

יותם יקיר: יש איזושהי בעיה טכנית שמעכבת את ההשקה.

יריב לוין: יופי.

יריב לוין: טוב, מרכז המבקרים.

יותם יקיר: טוב.

יותם יקיר: אני עדיין מרגיש קצת הילד החדש בכיתה, אז אציג את עצמי: יותם יקיר, דובר הכנסת, ראש חטיבת תקשורת וקשרי ציבור.

יותם יקיר: תודה על ההזדמנות, אני אפילו קצת מתרגש.

יותם יקיר: אני מבטיח גם להיות קצר.

יותם יקיר: מרכז המבקרים – לפני שאנחנו צוללים לשני הפרויקטים שעליהם מדובר, טיפה רקע – השקנו אותו בשבוע שעבר במסיבת עיתונאים מאוד גדולה.

יותם יקיר: אנחנו רוצים להביא את הציבור לכנסת, אנחנו רוצים לתת לציבור הרגשה שהכנסת זה המקום שלו, אנחנו רוצים לתת לציבור הרגשה שכל אחד – לא חשוב מאיזה מגזר, לא חשוב באיזה גיל – יכול למצוא בכנסת את הדברים שמעניינים אותו.

יותם יקיר: וכך נוצרו 12 מסלולי סיורים החל מילדי גן, בתי-ספר יסודי, בתי-ספר תיכון, חיילים, סטודנטים, סיורים למבוגרים, סיורים שמיועדים למגזר הערבי, סיורים שמיועדים למגזר הרוסי, סיורים בשמונה שפות שונות, לכל אחד אנחנו מתאימים את התוכנית המיועדת לו.

יותם יקיר: אלה תוכניות מובנות, אלה תוכניות חינוכיות שנעשו בחלקן הגדול בתיאום עם משרד החינוך ובעידודו.

יותם יקיר: לילדי הגן, רק לשם המחשה, יש את התוכנית המסוימת, היפהפייה לטעמי, שנקראת "גן בלגן".

יותם יקיר: למה יש בגן שלנו בלגן?

יותם יקיר: כי אין חוקים.

יותם יקיר: אילו היו חוקים בגן, לא היה בלגן.

יריב לוין: בסדר, כמו פה.

יותם יקיר: אנחנו עדיין מפתחים אותו, אבל בהחלט אחרי שנה של פיילוט, הרגשנו שמרכז המבקרים בשל להשקה פומבית, זה מה שעשינו ממש בשבוע שעבר.

יותם יקיר: אתן טיפה את הרקע של המספרים.

יותם יקיר: אין סטטיסטיקה מדויקת מה היה לפני שנת הפיילוט, השנה האחרונה, אבל ההערכות מדברות, כך לוחש באוזני המנכ"ל, שהיו 60,000-50,000 מבקרים.

יותם יקיר: השנה – ויש לנו כבר סטטיסטיקות, תיכף תראו בשקף הבא – זה קפץ ל-135,000, לא כולל דצמבר.

יותם יקיר: למעשה אנחנו מגיעים למשהו כמו 150,000 השנה, פי 2.5 ממה שהיה בשנים הקודמות.

שלמה מולה: למה?

יותם יקיר: כי עובדים וכי עבדנו מאוד מדוד.

יותם יקיר: מול ילדי גן – הצענו להם את התוכנית שלהם, בתי-ספר יסודי, וכך הם באים יותר ויותר.

שלמה מולה: אתם יכולים לעשות הערכה, כמה מתוך זה תלמידי בית-ספר מתחת לגיל 18?

שלמה מולה: כמה אנשים מבוגרים?

ציון פיניאן: אתם יכולים לנתח, כמה באו מהפריפריה – צפון-דרום?

שלמה מולה: נכון, זאת שאלה נוספת.

שלמה מולה: השאלה האחרונה – מבקרים מחוץ-לארץ.

שלמה מולה: מנדבים אותי כל כך הרבה למבקרים מחו"ל.

שלמה מולה: השאלה היא אם אתם סופרים גם אותם, או שרק את אזרחי ישראל.

דן לנדאו: צפון קרוליינה, קודם כול - - -

יריב לוין: דרום קרוליינה.

דן לנדאו: עם גנרל בקסטר, לא?

יותם יקיר: אני לא מתחייב לגבי חו"ל, אם אנחנו סופרים או לא, אני צריך לבדוק.

יותם יקיר: יש פה סיורים בשפות זרות, זה נכון, אבל זה לא מספיק.

שלמה מולה: אתה יכול לבדוק את זה לפי כניסת – לא יודע אם יש לכם מאגר – של דרכונים.

דן לנדאו: יש.

שלמה מולה: כל מי שיש לו דרכון, זאת אומרת שהוא מחוץ-לארץ.

ליה שמטוב: אני הזמנתי רק עכשיו 400 איש מחו"ל לאירוע שעשיתי באודיטוריום.

שלמה מולה: אגיד לכם למה.

שלמה מולה: עם כל הכבוד לחו"לניקים שבאים לראות את הכנסת במיטבה, בפעילותה ובכיסאות הריקים במליאה, אותי מעניינים יותר התלמידים, אלה שצריכים להיות שותפים בדמוקרטיה שלנו.

שלמה מולה: זה הדבר הכי חשוב בעיני.

דן לנדאו: אז אני רוצה שנייה להתפרץ.

דן לנדאו: אנחנו חתמנו לפני כשנה וחצי על הסכם עם משרד החינוך, שמבוצע והוא מאוד יפה.

קריאה: גם גנים וגם - - -

דן לנדאו: שני הסכמים, אתה צודק.

דן לנדאו: הסכם אחד נוגע, כמו שהדובר אמר, להפעלה של גננות ומורות בהדרכה לילדים קטנים.

דן לנדאו: כרגע זה בתוכנית שמיועדת לגן חובה, ואנחנו מתכוונים להרחיב את זה בשנה הקרובה גם לכיתות א', ב', ג'.

דן לנדאו: כלומר שזה לא רק יתבסס על המדריכים הסטודנטים שלנו, אלא על מורות של משרד החינוך, ואנחנו משלמים למשרד החינוך על הדבר הזה.

דן לנדאו: ההסכם השני שנחתם, והוא מאוד יפה, ועונה לשאלה שלך ושל חבר הכנסת פיניאן, הוא הסכם matching שלפיו הסכמנו לעזור למשרד החינוך לתקצב כל אוטובוס שמגיע מהפריפריה החברתית, לא רק הפריפריה הגיאוגרפית.

דן לנדאו: כלומר למשרד החינוך יש הרי טבלאות של אשכולות סוציו-אקונומיים של כל בית-ספר.

דן לנדאו: יכול להיות מצב שבית-ספר למשל בדרום תל-אביב הוא באשכול נמוך יותר מאשר בית-ספר בצפון בכפר-ורדים.

דן לנדאו: אז אנחנו מוציאים כסף מתקציב הכנסת יחד עם משרד החינוך, כדי להגדיל את מספר התלמידים שמגיעים לכאן, כי אנחנו יודעים עד כמה האוטובוסים יקרים, אנחנו יודעים עד כמה זה פקטור שלפעמים מונע יציאה של ביקור בירושלים והגעה לכנסת.

דן לנדאו: ולכן יושב-ראש הכנסת הורה לנו לפני שנה וחצי לחתום על הסכם עם מנכ"ל משרד החינוך הקודם, ד"ר שושני, וכך עשינו, וכך אכן התבצע.

דן לנדאו: כך שאנחנו יכולים לתת לך פילוח ממש מדויק – בעצם רובו קיים פה בטבלה, ויותם יסביר – אבל אנחנו כבר עם עיניים ספציפיות על הפריפריה בדיוק בגלל הטעמים שאתה מדבר עליהם.

שלמה מולה: אני רוצה לבקש מכם או להמליץ לכם, שגם במסגרת תוכנית העבודה שלכם לשנים הבאות, תפעלו יחד עם השלטון המקומי.

שלמה מולה: אני חושב שהשלטון המקומי יכול לגלות עניין – מה שציון רמז עליו – בעיקר אם מדברים על קריית-שמונה, צפת, דרומה וכן הלאה.

שלמה מולה: יכולה להיות רתיעה מהמרחק במקומות בהם המרחק באמת משמעותי מאוד, אבל אם משתפים פעולה עם השלטון המקומי, הכנסת תהיה נגישה דווקא לפריפריה.

שלמה מולה: תחשבו, אני לא יודע אם חשבתם על זה, לעבוד עם השלטון המקומי.

ציון פיניאן: אפשר לסבסד את הנסיעות מהפריפריה המרוחקת כמו אילת, ירוחם, קריית-שמונה, טבריה.

דן לנדאו: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.

ציון פיניאן: בעברי הייתי מורה בבית-ספר ומנהל, ואני יודע שאנשים שנישאו אחרי שאני התחתנתי, עדיין לא יודעים מה זו הכנסת ומה זו ירושלים.

ליה שמטוב: אז בגלל זה עכשיו מגיל חמש, מגיל שלוש.

יותם יקיר: אני רוצה לומר, כדי להמשיך במצגת, שני משפטים.

יותם יקיר: השלטון המקומי – רעיון מצוין, נבדוק.

יותם יקיר: צריך לזכור שרק סיימנו פיילוט.

יותם יקיר: ההשקה הרשמית היתה בעצם הימים האלה.

יותם יקיר: ואני גם אבדוק, חבר הכנסת מולה, אם יש לנו נתונים לגבי פריפריה וחו"ל, ואני אשלח.

יותם יקיר: אבל לגבי התלמידים, שהפילוח שלהם נמצא פה, התשובה היא הרוב.

יותם יקיר: כמעט כל הגידול במספרים הוא סביב הנושא של נוער, ילדים, תלמידי בתי-ספר ואפילו תלמידי גנים, כמו שאמרנו.

ציון פיניאן: עוד הערה.

ציון פיניאן: משרד החינוך הכריז על הנושא של ביקור בכותל, ביקור בירושלים, במערכת הלימודים.

ציון פיניאן: אז תשבו אתו – שמי שבא לכותל ולירושלים, שיבוא לכנסת בהזדמנות זו.

יותם יקיר: נכון.

יותם יקיר: זה כבר נעשה, בשונה מהנושא של השלטון המקומי.

יותם יקיר: הסיורים האלה מופיעים בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך.

יותם יקיר: שר החינוך הגיע אפילו למסיבת העיתונאים – רצינו לכבד אותו – כי הם היו בהחלט שותפים משמעותיים לפרויקט.

יותם יקיר: אלה מקצת התוצרים של מסיבת העיתונאים, ובאמת היו כתבות כמעט בכל העיתונים.

שלמה מולה: טוב.

יותם יקיר: עכשיו אני מגיע לסיבה שאנחנו כאן היום.

יותם יקיר: קודם כול הפיילוט – אני מוכרח להוסיף, המאוד מוצלח – מביא צורך די דחוף במדריכים נוספים.

יותם יקיר: אנחנו כבר צריכים לגייס משהו כמו חמישה מדריכים נוספים.

יותם יקיר: אני מפנה פה בהערה לדיון קודם, שבו אחד מחברי הכנסת הציע גם לשדרג את נושא האירוח של משלחות שמגיעות לארץ, ובהחלט בתוכנית העבודה הקרובה נשלב בין הדברים, ונאפשר לשדרג את האירוח של משלחות.

יואל חסון: במה זה ישדרג?

יותם יקיר: בכך שתוכל להצמיד מדריך למשלחות מסוימות, שיהיה לך עניין לתת להן טיפול VIP.

יותם יקיר: נצמיד להן מדריך, איש שלנו, מה שלא קורה היום.

יואל חסון: איך חלוקת המדריכים מבחינת דוברי שפות?

יותם יקיר: שמונה שפות.

יותם יקיר: חוץ מעברית, ערבית ואנגלית, יש לנו גם צרפתית, גרמנית, ספרדית, רוסית ואמהרית.

יותם יקיר: כל אלה נמצאים כבר היום בכנסת, אבל אנחנו פשוט צריכים עוד, כי הביקוש מאוד גדול.

יותם יקיר: הביקוש לסיורים עבר מפה לאוזן.

יואל חסון: בטח פספסתי כי הגעתי באיחור – כמה תלמידים מגיעים לכנסת בשנה?

יותם יקיר: לא דיברתי על תלמידים באופן ספציפי למרות שזה הרוב, אבל הפניתי לשקף הזה – שלא היו לנו נתונים עד השנה האחרונה.

יותם יקיר: השנה האחרונה היתה שנת פיילוט, שהביאה להשקת מרכז המבקרים פורמלית רק בשבוע שעבר.

יותם יקיר: בשנת הפיילוט קפצנו מסדר גודל של 50-60 אלף מבקרים בשנה ל-135 עד סוף נובמבר.

יותם יקיר: זאת הקפיצה רק השנה.

יותם יקיר: כמובן שבתוכנית העבודה הקרובה אנחנו רוצים להגדיל עוד יותר.

יותם יקיר: ט"ו בשבט – בית פתוח בכנסת.

יותם יקיר: זה פרויקט מאוד משמעותי, שהכנסת עושה אותו פעם ראשונה.

יותם יקיר: יום הולדתה של הכנסת חל בט"ו בשבט.

יותם יקיר: אנחנו מבקשים באופן ייחודי לפתוח את המשכן לציבור.

יותם יקיר: ביום הזה לא תהיה כל כך פעילות כנסת רגילה, למעט ישיבת מליאה חגיגית, אבל בהחלט יהיו בכנסת עשרות רבות של אירועים, פעילויות לציבור רחב – הרוב תלמידים, קבוצות מאורגנות – בהשתתפות של חברי כנסת.

יותם יקיר: נדמה לי שפנינו כבר לכל מי שיושב כאן סביב השולחן, ואנחנו מנהלים דיאלוג על איך לשתף.

יותם יקיר: יהיו הרצאות, יהיו שחקנים בכנסת, יהיו הרכבים של מוסיקה, "קול ישראל" הודיע שהוא ישדר ביום הזה כמה מהתוכניות שלו בשידור חי מהכנסת.

יותם יקיר: זה בהחלט איזשהו סוג של הפנינג, שהוא תמהיל של פעילויות חינוכיות, אירועי תרבות, הטקסים המסורתיים שתמיד היו ויהיו גם השנה.

יותם יקיר: המטרה כמובן לעורר עניין ותהודה ולהפוך את יום ההולדת של הכנסת לסוג של מותג, שט"ו בשבט מיד מזוהה עם הכנסת ויום הולדתה.

יותם יקיר: יום הולדתה אגב, ה-63, בשונה מהמדינה, שזה 64.

יותם יקיר: הפרויקט השני שאנחנו מדברים עליו היום הוא הפרויקט עם ערוץ הופ.

יותם יקיר: אנחנו מפיקים עבור מרכז המבקרים סרט שיצולם בכנסת עם דמויות של גיבורי ילדים.

יותם יקיר: מחלוקת קשה נרשמה ביני לבין המנכ"ל.

יותם יקיר: אני תומך ב"דפנה ודודידו", הוא תומך ב"אליק ובליק", אבל אנחנו כמובן נדייק את זה עם הערוץ עצמו.

שלמה מולה: צריך לשאול את הילדים.

קריאה: אפשר גם וגם.

יואל חסון: זה כבר לא המגזר שלכם, אם לא הבנתם.

קריאה: אתה טועה.

יואל חסון: ברור שזה הילדים שלך, אבל לא אתה.

ליה שמטוב: גיל שלוש עד חמש זה פייסבוק.

קריאה: לא, זה אייפון, אייפד.

דן לנדאו: אני לא יודע אם אתה יודע, אבל בליק הוא דתל"ש.

יותם יקיר: הסרט הזה יוקרן לא רק בביקורים בכנסת – זה איזשהו סוג של שיתוף פעולה – הוא יוקרן הרבה מאוד פעמים גם בערוץ עצמו, וקטעים ממנו יוקרנו בכל מיני סיטואציות שאנחנו מדייקים בחוזה עם הערוץ.

יותם יקיר: על בסיס הסרט אנחנו מקימים "מיני סייט" לילדים קטנים – גילאי שלוש עד חמש – עם משחקים שמבוססים על ערכי הכנסת.

יותם יקיר: אנחנו רוצים ליצור באתר הכנסת אזור גדול, משמעותי – ה"מיני סייט" הזה הוא רק יריית פתיחה – לילדים ונוער עם משחקים אינטראקטיביים שכולם מבוססים על הכנסת, ערכיה, ולהפוך אותו למשהו מאוד פופולרי לילדים, כדי – כמו שאמר חבר הכנסת מולה, שזאת בסוף המטרה – לקרב ילדים לכנסת אם זה באמצעות ביקורים פה, אם זה באמצעות משחקים באינטרנט.

יותם יקיר: אלה הפרויקטים שלגביהם באנו.

יותם יקיר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה, ואני באמת מברך על העבודה המצוינת שנעשית בעניין הזה.

יריב לוין: אני חושב שזה עם משמעות וחשיבות רבה.

יריב לוין: הערות נוספות, אם ישנן.

יואל חסון: אני רוצה להעלות נקודה, שיכול להיות שדנתם בה ואני לא יודע.

יואל חסון: זאת נקודה חשובה, עליה הערתי בזמנו לצוות הכנסת, וכתבתי גם ליושב-ראש הכנסת, ורציתי לדעת מה נעשה בשנה הזאת בעניין הזה.

יואל חסון: העניין הוא נושא רמת האירוח של משלחות VIP לכנסת.

יריב לוין: בכלל סוגיית המזנון.

יריב לוין: אם מותר לי להעיר, אני באמת אשמח לדעת, כי אני פשוט גזרתי על עצמי שלא לאכול פה, אז פשוט אין לי שום מושג מה השתנה.

חיים אורון: אני חושב שאתה מפסיד לאחרונה.

יואל חסון: לפחות בנושא היום-יום בהחלט יש שיפור באיכות המזון במזנון מאז שהמנכ"ל טיפל בעניין ושפנינו.

יואל חסון: אפשר לראות את זה בצורה משמעותית.

יואל חסון: לדעתי עדיין זו לא הרמה שצריכה להיות, יחסית לפרלמנטים אחרים בעולם, אבל זו רמה טובה לפחות.

יואל חסון: אני לא יודע אם יש שינוי בנושא של אירוח משלחות, כי בחודשיים-שלושה האחרונים לא הייתי באיזה ארוחה שהיתה כאן.

יואל חסון: בפעם אחרונה שהייתי זה עדיין היה זוועתי.

יואל חסון: ואני אומר לכם, ודיברנו על זה כמה פעמים:

יואל חסון: אני יודע איך מארחים אותנו בפרלמנטים אחרים בעולם, ואני חושב שהרמה פה, ממה שאני מכיר, היא נמוכה, מבזה ומביישת.

יואל חסון: ואני רוצה לדעת, אם יש שיפור בעניין הזה.

דן לנדאו: האירוח של משלחות מחו"ל הוצא מהזכיין הזה.

דן לנדאו: בארוחות הממש בכירות – כשמגיע לפה ראש פרלמנט, ראש מדינה – אנחנו יוצאים איתם החוצה.

דן לנדאו: ובדרגים היותר נמוכים של חברי פרלמנט, למיטב ידיעתי, התקשרנו עם קייטרינג, כדי להביא לפה משהו יותר ברמה.

חיים אורון: קייטרינג, ובדרך כלל עושים את הארוחות האלה למטה בקומת הממשלה.

דן לנדאו: בחדר העגול.

חיים אורון: יש שם ממול איזה מטבחון, ואז עושים את זה בנפרד.

חיים אורון: בלי שום קשר, אנחנו עכשיו בבחינה מחודשת של יציאה למכרז חדש עם יועץ הסעדה, שאמור להתחיל לעבוד במהלך השבוע הבא על מנת לראות דרך התקשרות חדשה עם זכיין חדש, ואנחנו מקווים שיהיה בסדר.

חיים אורון: היו לנו ציפיות מזה שנותן את שירותי ההסעדה עכשיו שהתבדו בהתחלה.

חיים אורון: עשינו איזשהו משבר וכתוצאה מכך הוחלף מנהל האתר, ואתה הרגשת – היושב-ראש לא הולך לאכול אז הוא לא מרגיש, אבל אני מציע שילך לאכול.

יואל חסון: אתה לא רואה איך הוא נראה?

חיים אורון: עד שנביא לפה את "פינתי" הוא כנראה לא ילך לאכול.

יריב לוין: אני קונה פלאפל בחוץ.

חיים אורון: אבל חל שיפור גדול בשירות וגם בטיב המזון, אני מניח.

שלמה מולה: לא ניכנס לעניין המזון.

שלמה מולה: מי שרוצה לאכול שיאכל, מי שלא רוצה, שיביא סנדביץ' מהבית.

שלמה מולה: העניין של האורחים כבר טופל.

שלמה מולה: אדוני המנכ"ל, אני וליה – אני מדבר בשמה, למרות שלא שאלתי אותה אפילו – מחכים לדיון בנושא עובדי קבלן, עובדי מזנון שלא מקבלים משכורת כשאנחנו יוצאים לפגרה.

שלמה מולה: זה דבר ערכי.

שלמה מולה: אני לא אניח לכם עד שנמצא פתרון לסיפור הזה.

שלמה מולה: לא יכול להיות שבכנסת יהיו נותני שירותים, שלא מקבלים משכורת כשהכנסת יוצאת לפגרה, לא מעסיקים אותם.

שלמה מולה: דיברנו על זה לפני המחאה החברתית.

שלמה מולה: זה מתפוצץ לנו בפרצוף.

שלמה מולה: אני לא רוצה להיכנס לזהות של האנשים, זה לא רלוונטי.

שלמה מולה: אני חושב שגם במכרז הבא שתעשו, וגם עכשיו כשאנחנו יוצאים לפגרה, הדבר הזה חייב למצוא פתרון.

שלמה מולה: יש פה רזרבה תקציבית.

שלמה מולה: מבחינתי, אפשר לתת תוספת לאותו מפעיל כדי שלאנשים האלה תהיה משכורת.

שלמה מולה: איך יכול להיות, שבחורה או בחור שיודעים שיש להם משכנתא, ויודעים שהם חוזרים עוד חודשיים או שלושה חודשים לכנסת לעבוד, לא יכולים גם ללכת להירשם ללשכת העבודה.

שלמה מולה: אני לא מבין את הדבר הזה.

שלמה מולה: ניסיתם להסביר לי, שיש כאלה שעובדים במקום אחר.

שלמה מולה: מתברר שחלקם הגדול בכלל לא עובדים ויושבים בבית.

שלמה מולה: ואני אומר, למה?

שלמה מולה: אנחנו נבחרי הציבור.

שלמה מולה: איך אצלנו בבית קורה דבר כזה?

שלמה מולה: אנחנו רוצים להגן על עובדי "פרי הגליל", עם כל הכבוד, או עובדי "סלינה" ועובדים אחרים.

דן לנדאו: עובדי ערוץ-10.

שלמה מולה: אני אומר לכם, שזה לא חכם.

שלמה מולה: גם אם יש בן-אדם אחד, או שני אנשים, או שלושה אנשים.

שלמה מולה: זה מוציא את דיבתה של הכנסת רעה, עם כל הדברים שאתה עושה לשיפור תדמית הכנסת.

שלמה מולה: כל מה שתעשה, הדבר הזה יגמור לך את הכול.

שלמה מולה: יגידו: הכנסת הזאת, תראו, יש אצלה אנשים שלא מקבלים משכורת שלושה חודשים וכולם שותקים.

שלמה מולה: אני לא מוכן להיות כזה.

שלמה מולה: אני אומר לכם, זה לא נכון.

שלמה מולה: אני יכול לשמוע את כל ההסברים – יש התקשרויות, מיקור חוץ – מפה עד להודעה חדשה.

שלמה מולה: אני אומר לכם, הדבר הזה הוא בעוכרינו.

שלמה מולה: אני מנצל את ההזדמנות למרות שזה לא נושא הדיון, אבל זה דבר ערכי.

שלמה מולה: זו הערת אגב.

שלמה מולה: לשאלת התקציב עצמו.

שלמה מולה: שוחחתי עם החשב, והבנתי את ההיגיון שבעניין.

שלמה מולה: היתה פשלה בשנת 2008, שאנשים לא קיבלו את מה שמגיע להם.

שלמה מולה: אני מדבר עכשיו על משמר הכנסת.

שלמה מולה: עוד פעם, מדברים על זכויות של עובדים.

שלמה מולה: שמעתי את ההסבר, שלא היתה לכם אפשרות העברת מידע מהמשרד לביטחון פנים לכנסת.

אברהם מיכאלי: הם לא עשו את זה בכוונה.

אברהם מיכאלי: אני הבנתי שהיתה איזה אי הבנה, והם מתקנים, וכל הכבוד להם שהם מתקנים.

שלמה מולה: אני לא אמרתי שהם עשו בכוונה, חס ושלום.

יריב לוין: בכל מקרה, איש מהאנשים שהיו אז לא נמצא פה היום.

אברהם מיכאלי: הלוואי שכל הגופים בסוף יגלו, שמגיע לעובדים, ויתקנו את זה בהמשך.

שלמה מולה: קודם כול, כל הכבוד שגילו, אבל לא עליכם אני מדבר.

שלמה מולה: אני מדבר על האוצר שעושה הסכם עם המשרד לביטחון פנים, או מיודע שיש הסכם כזה, שהוא צריך לדאוג ליידע גם את הכנסת.

שלמה מולה: צריכים לייצר דרכי העבודה כדי לא להיות מופתעים, דבר ראשון, באופן שאתה צריך עכשיו פתאום למצוא לך 3 מיליון שקל.

שלמה מולה: מזל שיש לך רזרבה.

שלמה מולה: אם לא היה לך רזרבה, מה היית עושה.

דן לנדאו: לכן יש רזרבה.

שלמה מולה: דבר שני, העובדים שהיו צריכים לקבל את הכסף שלהם לא קיבלו את הכסף בזמן.

שלמה מולה: עם כל יתר הסעיפים אני חי טוב.

דן לנדאו: הדבר הזה התגלה בבדיקה יזומה של החשבות.

דן לנדאו: אף אחד מהעובדים במשמר לא ידע על זה, לא העלה את זה.

דן לנדאו: זו בדיקה יזומה שלנו, במסגרת בדיקות יזומות שלנו, שאנחנו בוחנים את עצמנו כדי למצוא תקלות.

דן לנדאו: גילינו תקלה.

דן לנדאו: זו תקלה חמורה.

דן לנדאו: לכן מיד רצנו והצטיידנו בחוות דעת משפטית של הלשכה המשפטית, ולכן באנו אליכם.

דן לנדאו: אנחנו לא מסתירים.

דן לנדאו: אנחנו מסתכלים לכם בעיניים, ואומרים: טעינו.

דן לנדאו: וכדי שלא נטעה עוד פעם, בין השאר, גם שינינו קצת את המבנה הארגוני בתוך החשבות, ואנחנו מקווים להשתפר.

דן לנדאו: זה כל הרעיון.

אחמד טיבי: אני הגעתי באיחור.

אחמד טיבי: יש מי שמתנגד למעשה האצילי שההנהלה עושה?

אברהם מיכאלי: לא רק שאין מתנגד, אחמד, אנחנו חושבים שבמערכת גדולה תקלות תמיד יכולות לקרות.

קריאה: זה יפה שמתקנים.

חיים אורון: הכנסת מעולם לא התכחשה להתחייבות הזאת.

חיים אורון: בחודש שעבר שולמו ההפרשים, והחודש הזה משולמים הפרשי ההצמדה בגין אותם הפרשים.

חיים אורון: בימים אלה אנחנו עושים תחשיב לגבי אלה שכבר פרשו.

חיים אורון: גם להם ניתן את מה שמגיע להם.

חיים אורון: לא מתכחשים לאגורה מהסכום הזה.

שלמה מולה: אני לא אמרתי שהתכחשתם.

שלמה מולה: אומנם עצרתם את הבעיה, אבל כדאי לנסות לעלות עליה במועד הנכון ולא שלוש שנים אחרי.

יואל חסון: אני רוצה לשאול משהו לגבי מרכז המבקרים.

יואל חסון: קראתי באיזה מקום, שהיתה תוכנית להקים מרכז מבקרים וירדו מזה בגלל העלות הכספית.

יואל חסון: אם אני יכול לקבל יותר פרטים – מה היתה התוכנית?

יואל חסון: למה ירדו?

יואל חסון: מה ההיקף הצפוי?

יואל חסון: ומה יש במקום?

יואל חסון: ואז אגיד את מה שאני חושב.

דן לנדאו: בכנסת ה-16 היתה תוכנית – ואני אישית הייתי מעורב בה, כאשר העסק פה בחוץ היה אתר בנייה אחד גדול – לנצל את המצב ולבנות מרכז מבקרים – פיזית, בניין – שיהיה מבואת הכניסה התוכנית לציבור לתוך הכנסת.

דן לנדאו: התוכנית הזאת התקדמה ברמה של תכנון קונספטואלי.

דן לנדאו: נעשה תכנון קונספטואלי מבחינת התכנים, אופי החוויה וכולי.

דן לנדאו: בכנסת ה-17 בוטלה התוכנית הזו.

דן לנדאו: כרגע בכנסת ה-18 אנחנו לא חושבים להתחיל לחפור ולבנות פה כי זה סיוט יותר מדי גדול, וחברי הכנסת הוותיקים עוד זוכרים כמה זה היה קשה.

דן לנדאו: ולכן הקמנו מרכז מבקרים שהוא שם של ארגון.

דן לנדאו: הוא שם של אוסף פעילויות שמיועד, אני מקווה, למאות אלפי אזרחים.

דן לנדאו: אנחנו כבר חוצים בסוף השנה הזו את קו ה-150,000, ואני מקווה שבשנה הבאה נגיע להרבה יותר מזה.

דן לנדאו: במקביל המחוקק העניק למנהל הכנסת במתנה את בניין הכנסת הישנה ברחוב קינג ג'ורג' בירושלים.

דן לנדאו: עוד נצטרך להגדיר כשנגיע לנקודה, מה יהיה בדיוק היחס התוכני בין הבניין ההוא כסוג של מוזיאון הכנסת, כמו שמגדיר אותו החוק, לבין קריית הכנסת פה והפעילויות הציבוריות שמתרחשות.

דן לנדאו: אבל אין ספק שאפשר יהיה לאפיין גם את בניין הכנסת הישנה כסוג של מרכז מבקרים מבחינת חלק מהחוויות, מבחינת חלק מהאוכלוסיות, במיוחד תלמידים שיופנו לשם.

דן לנדאו: זו בעצם התשובה שלי.

יואל חסון: זה רעיון יפה להפוך את זה למוזיאון הכנסת, אבל השאלה היא לגבי העובדה שזה לא נמצא פה.

יואל חסון: הם יעברו לשם ואחר כך יבואו לפה?

דן לנדאו: הרעיון הוגש לנו כעובדה מוגמרת על-ידי המחוקק.

דן לנדאו: המחוקק חוקק את חוק מוזיאון הכנסת שבמסגרתו: אל"ף, הופקע הבניין ממי שקנה אותו בשנת 2000 מהמדינה, ונרכש מחדש על-ידי המדינה באמצעות הכנסת; בי"ת, החוק קובע ששם יהיה מוזיאון הכנסת, והוא גם קובע "גרוסו מודו" את התכנים.

דן לנדאו: הוא קובע שהתכנים יהיו מבוססים על שחזור פיזי של מליאת הכנסת, של חלק מהכנסת הישנה, ועל פעילויות – אני לא זוכר בדיוק את הניסוח – שיעסקו בדמוקרטיה בכנסת, בחיים הפרלמנטריים.

דן לנדאו: כך שאנחנו מבחינת מנהל הכנסת במצב נתון, שאתם המחוקקים הענקתם לנו.

דן לנדאו: אנחנו צריכים לפעול בתוך הדבר הזה.

דן לנדאו: כאמור, איך בדיוק יהיה היחס בין שני האתרים?

דן לנדאו: זאת חלק מהמטלה שלנו לגבש.

יואל חסון: יש לי עוד נקודה שרציתי להעלות.

יואל חסון: זו נקודה של אסתטיקה, שלדעתי בעייתית בכנסת.

יואל חסון: כשאתה נכנס בכניסת ח"כים יש פנייה שמאלה ופנייה ימינה.

יואל חסון: הפנייה ימינה היא כניסה באמת מכובדת ויפה.

יואל חסון: כשאתה פונה שמאלה, גם אם אתה אחר כך יורד מלמעלה – שזה רוב הקהל אגב, שעולה למעלה ויורד – אתה בדרך כלל יורד דרך המזנון הפתוח.

יואל חסון: אני חושב שזו קבלת פנים מאוד לא נעימה, גם מבחינת הריחות, גם מבחינת איך שזה נראה.

דן לנדאו: קודם הוא עובר כספומט, שזו גם אמירה פילוסופית.

יואל חסון: הוא עובר כספומט, והוא עובר הרבה דברים.

יותם יקיר: הקהל נכנס מלמעלה.

דן לנדאו: רוב הקהל לא נכנס משם.

יותם יקיר: הקבוצות נכנסות קומה למעלה.

יותם יקיר: הקבוצות נכנסות בפולומבו, ומתיישבות מצד ימין.

יותם יקיר: יש להם אזור המתנה ומשם יוצאים לסיור, בדרך כלל לכיוון שאגאל.

דן לנדאו: עוד דבר.

דן לנדאו: כמעט כל הקהל שמגיע לוועדות נכנס ישר ללובי ועדות.

דן לנדאו: נכנס ישר לפה, עובר את הבידוק הביטחוני פה.

דן לנדאו: כומר רוב הקהל לא נכנס משם.

יואל חסון: אבל התנועה היא כל הזמן שם.

דן לנדאו: יש שם תנועה.

דן לנדאו: לגבי המזנון, רק שתדע, שיש לנו תוכנית לשיפוץ די מסיבי גם של המטבח, גם של אזור ההסעדה הבשרי הציבורי, וזה כבר מתוקצב ל-2012.

דן לנדאו: התוכנית בין השאר היא גם ליצור סוג של הפרדה – אני לא יודע אם תהיה למלוא הגובה, אני כבר לא מעודכן בתוכניות האדריכליות – אבל תהיה הפרדה פיסית בין אזור הישיבה לבין אזור הצעידה, המעבר.

דן לנדאו: ברור לנו שזה "נו"ן", אבל כרגע, במגבלות הפיסיות, אנחנו מנסים לעשות מה שאפשר כדי ליצור מינימום של הפרדה, וכאמור רוב הציבור לא נכנס משם.

יואל חסון: טוב.

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: אם כך, נעבור להצבעה.

יריב לוין: קודם כול, על העברות מסעיף הרזרבה – ארבע העברות, כפי שמפורטות במכתבו של יושב-ראש הכנסת מיום 11 בדצמבר 2011.

יריב לוין: מי בעד?

יריב לוין: בעד ההעברות מסעיף הרזרבה – פה אחד

יריב לוין: פה אחד.

יריב לוין: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אושר.

יריב לוין: ובי"ת, על העברה מתוכנית 02.03.04 לתוכנית 02.03.05 כמפורט בסעיף ב' במכתבו של יושב-ראש הכנסת מיום 11 בדצמבר 2011.

יריב לוין: מי בעד?

יריב לוין: בעד אישור סעיף ב' – פה אחד

יריב לוין: פה אחד.

יריב לוין: נגד – אין.

יריב לוין: נמנעים – אין.

יריב לוין: אושר.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מודה לכם על הסקירה ועל ההעברות, ועל כל העבודה שנעשית.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: הישיבה נעולה.