הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 65, 2012-01-03 11:00

טלב אלסאנע: בוקר טוב רבותי, אני פותח את הישיבה.

טלב אלסאנע: הנושא שלנו הוא השימוש בסם היאבה בקרב פועלי חקלאות תאילנדים.

טלב אלסאנע: זו ישיבת מעקב לישיבה הקודמת, אני מבין.

טלב אלסאנע: נמצאים איתנו המשרד לביטחון פנים, הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול ורשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול, משרד האוצר והמכס, , משרד התעשייה המסחר והתעסוקה, התאחדות החקלאיים.

טלב אלסאנע: אז אני מבין שבעקבות הדיון הקודם היו המלצות של הוועדה לגבי ההתמודדות.

טלב אלסאנע: היו הערות כביכול שמאחר שזה נוגע לקבוצה מסוימת של עובדים תאילנדים וזה לא זולג לכלל האוכלוסייה ההתייחסות היא קצת מקלה בעניין הזה, למרות שעל פי הנתונים יכול להיות שיש מגמה של שינוי בגלל המחיר הזול ובגלל ההשפעה של הסם.

טלב אלסאנע: והדבר הנוסף, דרך ההתמודדות היא ניצול כוח העבודה של העובדים התאילנדים, להמריץ אותם, לנצל אותם, לעשוק אותם ואז המעסיקים נהנים ואז עובדים ישראלים לא יכולים לעבוד באותה יכולת ולא לתת את אותה תמורה ותרומה, ולכן יש את העדפת העובדים התאילנדים.

טלב אלסאנע: אבל בסופו של דבר האנשים האלה מנוצלים בצורה הכי קשה ובעקבות זאת נאלצים להשתמש בסם.

טלב אלסאנע: הדבר הזה לא מקובל, הוא גם בגדר עבירה על חוקי דיני העבודה.

טלב אלסאנע: השאלה הנשאלת היא מה עושים גורמי האכיפה, המכס, משרד המסחר והתעשייה כדי להתמודד עם התופעה, אם זה כדי למנוע ולהקל את הביקוש, או כדי למנוע את ההברחות.

טלב אלסאנע: אנחנו נבקש מנציג של המכס להתייחס להברחות, היקף ההברחות, יש שינוי לגבי התפיסות.

טלב אלסאנע: מה אתם חשים, מה אתם מרגישים, מאיפה זה בא, לאן זה הולך.

טלב אלסאנע: מבחינת הכמויות – יש עלייה בביקוש והאם אתם קיימתם דיון אצלכם כדי לבחון ממדי התופעה, החומרה ולשנות דרכי התמודדות.

טלב אלסאנע: מה המצב, האם אנחנו נקבל סקירה ממך לגבי הפעילות שלכם בהתאם להתמודדות עם ההברחות האלה.

אהוד אורטל: כן, תודה.

אהוד אורטל: ברשותך, שמי אהוד אורטל, אני ממונה מדור מבצעים במטה הסמים של המכס.

אהוד אורטל: הוזמן לפה גם זאב, הממונה שלי, שהוא מתנצל, חולה, לא הצליח להגיע.

טלב אלסאנע: איחולי החלמה.

אהוד אורטל: תודה.

אהוד אורטל: התבקשתי והכנתי מספר נתונים, מספר שקפים מתוך כך שאני לוקח בחשבון שהישיבה היא ישיבה פתוחה.

אהוד אורטל: אנחנו תופסים יאבה החל ממאי 2009.

טלב אלסאנע: עובדים תאילנדים היו לפני.

אהוד אורטל: ממאי 2009 אנחנו מודעים לנושא הזה והתחלנו לתפוס.

אהוד אורטל: לפני זה לא היה ידוע לנו.

אהוד אורטל: אני מניח שגם משטרת ישראל לא כל כך הכירה את הנושא הזה.

אהוד אורטל: מאז אנחנו תופסים ואנחנו במגמת עלייה של תפיסות, אם כי מספר הכדורים בכל תפיסה יורדים, אבל ברשותך אני אכנס לכמה נתונים.

אהוד אורטל: יש כאן את המדורים בעצם שמחולקים בעצם בכל אזורי פיקוח המכס, כמו שאתם רואים בנתב"ג, מרכז, זה בתי דואר מרכזיים בתל אביב, בחיפה, אשדוד וגם באילת.

אהוד אורטל: כפי שאתם שמים לב, בנתב"ג בעצם מירב התפיסות, שזה בדואר.

אהוד אורטל: עד לפני שבוע בעצם אפשר לומר שכל התפיסות שלנו היו בדואר ואם ידידי משה מהמטה הארצי ימצא לנכון לדבר על התפיסה החדשה, אני אשמח.

אהוד אורטל: מרכז, כאמור זה דואר מרכז – גם שם יש הרבה תפיסות.

אהוד אורטל: חיפה – זה גם כן דואר מרכזי, אלה הכמויות.

אהוד אורטל: יש לנו 49 יישובים שנתפסו שם בין שני משלוחים חוזרים ל-22 משלוחים חוזרים, לאותו יישוב אני מדבר, בלי להזכיר שמות של יישובים.

אהוד אורטל: ישנם יישובים כאמור שמקבלים משלוחים חוזרים.

טלב אלסאנע: משלוח חוזר מה הכוונה?

אהוד אורטל: שאנחנו תופסים משלוח חוזר.

אהוד אורטל: זאת אומרת יש יישוב לדוגמא, אני לא אזכיר את שמו, שתפסנו 22 משלוחים, וסביר להניח שזה לא כל המשלוחים שמיועדים אליו, זה מה שתפסנו.

אהוד אורטל: מאוגוסט עד דצמבר 2011 אנחנו חשים עלייה במספר היישובים.

טלב אלסאנע: ומקורות המשלוח, מאיפה זה מגיע?

אהוד אורטל: 99.9% מתאילנד.

אהוד אורטל: יש לנו בודדים מלאוס, ממש בודדים, על כף יד אחת.

אהוד אורטל: הרוב זה מתאילנד.

אהוד אורטל: מאוגוסט עד דצמבר לקראת סוף השנה הנוכחית יש לנו עלייה מסוימת במספר היישובים שמקבלים בכלל ובמספר היישובים שמקבלים משלוחים כפולים.

אהוד אורטל: סך הכל יש לנו מ-2009 כמובן, 150,000 טבליות יאבה, 271 תפיסות שמיועדות לכ-135 יישובים.

איריס מעיין: אתם יודעים מאיפה המטען הזה יוצא?

איריס מעיין: זה יוצא מאזור מסוים בתאילנד?

אהוד אורטל: חלק מהנתונים אנחנו יודעים, חלק לא, אבל אני משתדל לא להיכנס לנתונים מודיעיניים כאלה ואחרים, כי כל תפיסה שלנו עוברת עם כל הנתונים למשטרת ישראל, והיא משכילה לעשות עם זה מה שהיא מוצאת לנכון, במסגרת שיתוף פעולה חיצוני, פנימי, הערכות מודיעיניות וכדומה, זה משטרת ישראל.

אהוד אורטל: כמו שאמרתי, סך הכל 135 יישובים בישראל, מתוכם 113 יישובים מזוהים ועוד 22 יישובים לא מזוהים מסיבה פשוטה, לפעמים בתאילנדית רושמים את השם שגוי וזה לא מגיע לאף מקום.

אהוד אורטל: גם זה קורה, אפילו שזה משלוח סמים, וכמו שאמרתי 42 יישובים עם משלוח חוזר.

אהוד אורטל: אתם רואים למטה את העמודות.

אהוד אורטל: משלוח בודד – 64 יישובים, עד 5 משלוחים – 42 יישובים וכן הלאה וכן הלאה.

אהוד אורטל: לשמחתי או לצערי רק יישוב אחד מעל 20 משלוחים שתפסנו.

אהוד אורטל: אבל זה הולך ומגביר את עצמו מאוגוסט.

טלב אלסאנע: יש קשר לענף החקלאות, אותו יישוב ואיזה תחום.

אהוד אורטל: מה שאנחנו מוצאים על גבי החבילות שוב, זה נתון יבש.

אהוד אורטל: זאת אומרת לכאורה יש נמען עם שם שאני מניח שהוא תאילנדי.

אהוד אורטל: אני אומר אני מניח כי אין לי שום אפשרות לבדוק אם זה אכן כן או לא.

אהוד אורטל: אני גם מניח שזה שם פיקטיבי.

אהוד אורטל: אנחנו לא יודעים לאן זה מגיע באותו יישוב.

אהוד אורטל: לפעמים מגיע גם על שם ישראלי שהוא בעל המשק.

טלב אלסאנע: הרי צריך מישהו לבוא לקבל את הדואר הזה, איך יקבל אותו אם אין אף אחד, אין יעד מוגדר לקבלת המשלוח?

אהוד אורטל: ברשותך, אם אפשר להפנות את השאלה הזאת למשטרת ישראל, כי כל חבילה שאנחנו תופסים כחבילה גולמית, אנחנו מעבירים את זה למשטרת ישראל להמשך טיפול, והיא מוצאת לנכון לעשות את העבודה כפי שהיא מוצאת לנכון.

משה תורג'מן: משיכת הדואר ביישובים לא מתבצעת כל פועל בא ומושך את הדואר שלו.

משה תורג'מן: יש מישהו שאוסף עבור כל הפועלים, כך שזה מקשה על להגיע עד הקצה למי בדיוק מיועדת החבילה.

משה תורג'מן: כלומר, גם שהקדים אודי ואמר, השם הוא פיקטיבי.

משה תורג'מן: בדרך כלל, ב-90% השם והכתובת מופיע על מישהו שעבד בעבר בארץ והוא כבר בתאילנד.

גלעד נתן: יושב הראש, אם אני יכול להעיר, אם אני או אתה נלך לדואר לקחת חבילה שעל שם בת הזוג שלנו ולא נביא ייפוי כוח, לא יתנו לנו לקחת.

גלעד נתן: אבל חלק מהזלזול הפנימי בתאילנדים ובינינו זה התאילנדים, זה תאילנדים, הם גם ככה עובדים כל כך הרבה ואין להם זמן, אין מי שיבוא וייקח.

גלעד נתן: זה משנה באמת תעודה, לראות מי זה הבן אדם?

גלעד נתן: זה משהו שהדואר צריך לתת עליו את הדעת.

גלעד נתן: הוא לא יכול למסור חבילות בצורה כזאת.

טלב אלסאנע: זאת אומרת אם אתם תפסתם את החבילה אי אפשר לחכות לראות מי בא לקחת ואז מגיעים אליו?

טלב אלסאנע: הרי הוא מחכה לחבילה, הם לא שלחו את זה סתם.

טלב אלסאנע: מישהו שילם עבור זה.

משה תורג'מן: כן, אבל לצורך העניין אנחנו צריכים לעשות איזה שהוא משחק על מנת שהוא יבוא וייקח את החבילה.

טלב אלסאנע: נכון, נכון, ואתם לא עושים את זה?

משה תורג'מן: בוודאי שעושים, למה לא עושים?

משה תורג'מן: עושים גם עושים.

משה תורג'מן: אלא מה, שמדובר בקהילה סגורה, מדובר באנשים שמשתפים פעולה, מדובר במידור בינם לבין עצמם והם מזהים שהמשטרה עלתה על החבילה ולכן הם לא מגיעים, כי זה לא בדרך המקובלת, זה העניין.

טלב אלסאנע: אי אפשר להשאיר את זה ככה שיהיה כמו שאתם נוגעים, כאשר מגיע סם בכמויות, קוקאין, הרואין ---

משה תורג'מן: כאשר מגיע משלוח קוקאין מדרום אמריקה לדואר לכתובת מסוימת ---

טלב אלסאנע: מציבים מארב, עוקבים, מחכים, רואים.

משה תורג'מן: עושים משלוח מבוקר, מחפשים שוטר כשליח דואר והוא זה שמוסר את החבילה.

משה תורג'מן: במקרה הזה אי אפשר לבצע את הפעולה הזאת, כי יש מקבץ של חבילות בדואר במושב שמיועדים למספר תאילנדים שמי שבא ומושך את החבילות האלה זה בחור אחד שהוא הדוור שלהם, לצורך העניין.

משה תורג'מן: אז אתה לא יכול לעקוב מהלך נוסף עד הקצה לאן מגיעה החבילה.

משה תורג'מן: מה שהוא אמר זה רעיון פנטסטי, צריך פשוט לדבר עם הדואר שכבר לא יפעלו בשיטה הזאת.

משה תורג'מן: אבל זה גם כן, תלוי בבית הדואר באותו מושב.

משה תורג'מן: אני לא יודע איך יתגברו עליהם.

אהוד אורטל: זה לא בדיוק בית דואר, זה המזכירות שם, אתה יודע.

משה תורג'מן: כן, המזכירות, בוודאי, בוודאי, זה המזכירות.

אהוד אורטל: זה לא בדיוק רשמי, זו הבעיה.

משה תורג'מן: נכון.

טלב אלסאנע: בוא נודה שלא כל כך לוקחים את זה במלוא הרצינות.

טלב אלסאנע: אם רוצים אפשר למצוא דרך ואפשר למצוא שיטה, אם רוצים.

טלב אלסאנע: אם רואים את זה בשיא החומרה ושמים את זה בעדיפות, אז אפשר להתלבש ולמצוא דרכים איך להגיע לקצה.

משה תורג'מן: אתה מפנה את זה אלי?

טלב אלסאנע: כן, וודאי.

משה תורג'מן: אני רוצה להגיד משהו בעניין הזה.

משה תורג'מן: אני לא יודע מאיפה נובעת התחושה הזו שמשטרת ישראל מזלזלת בתופעה הזו של היבאה.

משה תורג'מן: אני לא חושב כך, אני חושב שמשטרת ישראל עושה עבודה רצינית ביותר בנושא היאבה.

משה תורג'מן: משטרת ישראל בוא נגיד היא הגוף היחידי שיכולה לתת תמונת מצב על בסיס מודיעין, מה קורה במדינת ישראל בארץ ישראל, תמונה כללית בנושא היאבה.

משה תורג'מן: האינדיקציה עם הבסיס הכי נכון היא של המשטרה.

משה תורג'מן: מדובר במערך של רכזי מודיעין שפרוש בכל הארץ, אוסף מודיעין שאני חייב לציין פה את הנושא של מהימנות המידע, מכיוון שזה חשוב.

משה תורג'מן: תראו, עשיתי בדיקה, עשיתי שיעורי בית לפני שהגעתי הנה.

משה תורג'מן: 90% מהמקורות שמוסרים מידע למשטרת ישראל הם מתוך הקהילה.

משה תורג'מן: כלומר, אפשר להבין שהמידע הוא מהימן ביותר.

משה תורג'מן: המידע שלנו לא מוסר על זליגה של היבאה, כדורי היבאה לשימוש בקרב צעירים ישראלים.

משה תורג'מן: המידע שלנו שולל חד משמעית כניסה של הכדורים למועדונים.

משה תורג'מן: נכון, זה מגיע למועדונים כמו המאמי בתל אביב, אבל אלה מועדונים ששייכים לקהילה או הפיליפינית או התאילנדית.

משה תורג'מן: עכשיו, מכיוון שיש פה בני נוער, אני לא אגיד מה צעירים ישראלים מה מטרתם למה הם מגיעים למועדונים האלה, אבל אנחנו יכולים להבין מה הם מחפשים שם.

משה תורג'מן: ולכן, הנושא הזה של התחושה הזאת שמשטרת ישראל לא מטפלת בתופעה כראוי, היא לא נכונה.

משה תורג'מן: משטרת ישראל מטפלת בתופעה גם משני הכיווניים, כי נשאלה פה שאלה לגבי מה עושים בתאילנד.

משה תורג'מן: למשטרת ישראל יש נציג בתאילנד שהוא פועל מול הרשויות שם, על מנת לנסות ולהגיע לקצה של המשלחים שם.

משה תורג'מן: להגיד לכם שזה קל, זה לא קל.

משה תורג'מן: זה גם עובד בצורה הפוכה – כאשר הם תופסים סמים בשדה התעופה בבנגקוק ---

טלב אלסאנע: איך מתייחסים בתאילנד לסם הזה.

אורי אסטליין: בחומרה רבה.

משה תורג'מן: יש בסקירה כמויות שהם תופסים.

טלב אלסאנע: איך מתייחסים לעבריינים שם?

אורי אסטליין: בחומרה רבה.

אורי אסטליין: אני הייתי שם ---

טלב אלסאנע: מבחינת החומרה של התייחסות מערכת האכיפה.

טלב אלסאנע: הם לא מתייחסים לסוג הסם, הם מתייחסים לנושא הסם.

טלב אלסאנע: אני הייתי שם כשמאוטנר היה עוד שליח פעמיים ונפגשנו עם המקבילים שלנו שם.

טלב אלסאנע: המלך שלהם שהוא יושב ראש ועדת הסמים, באופן אישי --

טלב אלסאנע: זה דבר יפה.

טלב אלסאנע: צריך ללמוד מתאילנד מי צריך לשבת כיושב ראש הוועדה, או שכדאי ללכת לשם להיות יושב ראש הוועדה.

אורי אסטליין: הוא בתחילת שנות ה-2,000 הציע לתושבי ההר שם, שאם הם יחליפו את גידולי הסמים שלהם בקפה או בקקאו, הוא מוכן מה שנקרא גם להשקיע במטעים כאלה וגם להיות זה שייבא את הסחורה למרכזי הערים למטה והיו כאלה שקיבלו את זה.

אורי אסטליין: מצד שני, במקביל הוא הודיע שמהיום והלאה, והבדיחה הייתה שבתאילנד קודם יורים ואחר כך מסמנים עיגול ואומרים זה היה סוחר סמים, ממש בצורה קיצונית.

אורי אסטליין: אני מניח שזה לא השתנה הרבה היום.

טלב אלסאנע: אוקי, תודה.

טלב אלסאנע: מה מידת שיתוף הפעולה מבחינת הפעילות המתואמת בין המכס לבין שאר הגורמים שמתמודדים עם התופעה הזו?

אהוד אורטל: טוב, תמיד אפשר לשפר.

טלב אלסאנע: עם מי אתם פועלים ישירות?

אהוד אורטל: שיתוף הפעולה שיש לנו בעצם קודם כל חברת הדואר.

אהוד אורטל: חברת דואר ישראל משתפת איתנו פעולה יפה מאד במסגרת החובה שלה, אבל גם במסגרת שיתוף פעולה בשטח מה שנקרא.

אהוד אורטל: מעבר לזה שיתוף הפעולה הוא רציף, ישיר, יום יומי, כולל עדכונים וכדומה עם מחלקת תיאום מבצעים שמשה תורג'מן נמצא שם במטה הארצי, ודרכם כל החבילות בעצם יורדות לשטח לפעילות מבצעית.

אהוד אורטל: נלקחות על ידי משטרת ישראל לטובת פעילות כזו או אחרת.

אהוד אורטל: אז שיתוף הפעולה הוא טוב.

טלב אלסאנע: ומבחינת אם אתה רוצה לתת לעצמכם ציון בהתמודדות אם יש משהו לשפר, אתה חושב שאתם בפעילות עם סם היאבה והייבוא שלו, המכס עושה את המוטל, או במסגרת ההערכות שלכם אתם חושבים שיש מה לשפר?

אהוד אורטל: התשובה אולי נדושה – כוח אדם.

אהוד אורטל: כי מה שקורה היבאה זה באמת כמויות, וכמו שאתם רואים פה באמת בשקף הבא, מדובר על 271 תיקים, זה תיקי ייבוא סם.

אהוד אורטל: כל תיק מצריך מאיתנו כוח אדם ולוגיסטיקה וניירת ותיאומים והעברה.

אהוד אורטל: זה מצריך איתנו הרבה אז אנחנו תופסים הרבה יאבה ויש עליה.

אהוד אורטל: אני חושב שזה גם בגלל התמקצעות של האנשים בשטח, אבל זה מצריך מאיתנו הרבה כוח אדם, בהחלט וסביר להניח שזה גם בא על חשבון תפיסות אחרות.

טלב אלסאנע: אוקי, תודה.

גלעד נתן: צריך לזכור גם שזה מה שהם תופסים.

טלב אלסאנע: בוודאי, זה לא כל מה שמגיע, ברור.

גלעד נתן: אני לא יכול אפילו להגיד רוב מה שמגיע.

גלעד נתן: אני לא יודע.

טלב אלסאנע: צריך להיות איזה שהוא קשר מסוים, אחוז.

אהוד אורטל: בוא נאמר, אנחנו מעולם לא קיבלנו תלונה מאף תאילנדי על כך שחבילה שלו לא הגיעה אליו.

אהוד אורטל: אוקי, זה שיטת מצליח כנראה, אבל גלעד צודק.

אהוד אורטל: זה הכמויות שנתפסו וכמה עוברות, אני לא יכול לדעת.

אהוד אורטל: קשר בחו"ל יש לנו גם דרך משטרת ישראל וגם דרך נציג שלנו שיושב בסין, נציג המכס.

אהוד אורטל: יש שיתופי פעולה כולל ואם משה ימצא לנכון הוא יסביר על דברים מסוימים שאנחנו עושים בשיתוף פעולה, כי אני לא יודע אם זה מותר לפרסום או לא.

טלב אלסאנע: נציג המשטרה, תתייחס גם אם יש לך נתונים לתת לנו לגבי תיקים שנפתחו, מספר, כל מיני אחוזים, כמה לדעתכם נמצא, כמות שמגיעה, כמות של תפיסות.

טלב אלסאנע: אם יש לכם השערות.

משה תורג'מן: קודם כל יש פה את נציג החקירות לגבי תיקים וכו', הוא יתייחס.

משה תורג'מן: אבל אני ככה לעניין, אני רוצה רק משפט אחד לעניין של כמה אנחנו תופסים וכמה אנחנו מעריכים שנכנס.

משה תורג'מן: אז על פי המגמה שבה אתה רואה בלדרים מגיעים בטיסות עם הסמים, אתה יכול ללמוד מזה, לא חד משמעית, אבל אפשר ללמוד, שהנושא של חבילות הדואר קצת מפריע להם, מכיוון שתופסים.

משה תורג'מן: אני אומר, זו אינדיקציה שאתה יכול ללמוד ממנה וזה מפנה אותנו לחזית נוספת במאבק אל מול בלדרים עצמם שנוחתים עם סמים.

משה תורג'מן: אבל זה מעודד, כי אז אתה יודע שפחות או יותר אתה בולם ציר מסוים.

משה תורג'מן: זהו.

טלב אלסאנע: כן, לגבי תיקים שנפתחים, לגבי נתונים שיש.

אבישי גולן: בוקר טוב אדוני.

אבישי גולן: הנתונים מיד משה ייתן אותם, נתונים כמותיים.

אבישי גולן: פשוט, דבר אחד שפשוט לא עלה ואני רוצה להסביר.

אבישי גולן: מלכתחילה הטיפול בתופעה הזו מבחינת המשטרה הוא בעייתי.

אבישי גולן: למה, כי קהילה סגורה מלכתחילה יותר קשה לחדור אליה מאשר לקהילה שהיא חלק מהחברה.

טלב אלסאנע: תאילנדים למשל.

אבישי גולן: זאת אומרת שוב, את עבודת המודיעין אדוני, אני בטח לא, את כל נושא תורת ההפעלה אני בטח לא אפרוש פה, אבל עושים עבודה מעולה, במיוחד בהתחשב בקושי של לחדור לתוך הקהילה הזאת כדי להביא לתוצאות.

אבישי גולן: זה דבר ראשון.

אבישי גולן: מעבר לזה, מלכתחילה התיקים האלה לא מטופלים בתחנות המשטרה.

אבישי גולן: זאת אומרת המשטרה זיהתה פה את הבעייתיות וגם מאחר שהעבירות שמיוחסות לאותם נתינים תאילנדים הן עבירות חמורות, הן לא עבירות של שימוש בסם, עוד פעם, כמו שמשה אמר יש פה בני נוער, אני לא חס וחלילה רוצה לזלזל, אבל גם בתוך עבירות הסמים יש מדרגים ולפי פקודת הסמים.

אבישי גולן: אז מאחר שהמשטרה זיהתה את זה, מלכתחילה העבירות האלה מטופלות על ידי הימ"רים.

אבישי גולן: ימ"רים, אם אדוני יודע ואם חברי הוועדה יודעים, זה היחידות המרכזיות, זה יחידות העילית של המשטרה בכל מחוז ומחוז, והטיפול בתיקים האלה מלכתחילה מתבצע שם.

אבישי גולן: זאת אומרת אי אפשר להגיד שאנחנו לא מתייחסים לזה ברצינות, כי בימ"ר מלכתחילה אין תיקים זניחים.

טלב אלסאנע: אז זה מגיע עקב עבירה אחרת שהיא יותר חמורה ולכן הימ"ר נכנס.

טלב אלסאנע: הוא לא נכנס בגלל עבירה של ---

אבישי גולן: לא, לא, לא.

אבישי גולן: ממש ממש לא.

אבישי גולן: התיקים של היבאה זה תיקים של סחר בסמים.

אבישי גולן: אנחנו הרי אין לנו, אנחנו כמשטרה אין לנו עבירה ספציפית ליאבה.

אבישי גולן: אנחנו חוקרים או לפי חוק העונשין או לפי פקודת הסמים, לפי מה שיש.

אבישי גולן: זאת אומרת אנחנו חוקרים פה או סחר בסמים או שימוש בסם שלא לצריכה עצמית, שבכל מקרה זה 20 שנות מאסר לפי החוק, ומעלה.

אורי אסטליין: לפי הפקודה עדיין, לצערי.

אבישי גולן: לפי הפקודה.

אבישי גולן: זאת אומרת שמלכתחילה העבירות פה הן עבירות לפי פקודות הסמים, עבירות חמורות מאד לפי פקודת הסמים וזיהינו את זה, ובגלל זה התיקים האלה מטופלים על ידי הימ"רים.

אבישי גולן: עכשיו, מבחינת כמויות תיקים ואחוזי הצלחה וכל אלה, יש פה במסמך שמשה הכין, שהוא יכול להצביע.

טלב אלסאנע: אוקי.

גלעד נתן: לפני שאתה מדבר, אני לתומי חשבתי שזה עבר לימ"רים כשפירקו את יחידת סער כי פרקו את יחידת סער.

משה תורג'מן: כן, אני מתייחס.

משה תורג'מן: זה בדיוק העניין.

גלעד נתן: אבל על זה אני רוצה להגיד דבר אחד, הימ"רים גם ככה עמוסים מראש, ונכון שאנחנו נצטרך עוד שנה מן הסתם עד המעקב הבא כדי לראות את זה, אבל כבר רואים את העלייה היפה בשנה האחרונה ואני הבנתי גם שיש עלייה מאוגוסט בהברחות.

גלעד נתן: מישהו כאן יכול להיות גם שם לב לעובדה שהתחלף הגורם המטפל.

גלעד נתן: והימ"רים זה נכון שהם יחידת העילית, אבל יחידת העילית, ואת זה אני יודע וגם שמעתי את זה מאנשים מהימ"רים.

גלעד נתן: כשאתה מגיע לחלק מהעבירות שעברו אליהם, והם בכוח האדם המוגבל שלהם ובעומס שלהם, והימ"רים זה לא יחידות שיושבות רגל על רגל.

גלעד נתן: אומרים לך תשמע, זה לא בראש סדרי העדיפויות.

משה תורג'מן: שני דברים, קודם כל לעניין פירוק זרוע סער, אני מניח שזה משהו שכבר עברנו אותו.

משה תורג'מן: זאת אומרת אם רוצים לפתוח את זה לדיון פה, אין לי בעיה לפתוח את זה לדיון פה, אבל זה משהו מה שנקרא מים מתחת לגשר.

משה תורג'מן: המפכ"ל וראש אח"מ אמרו מה שהיה להם להגיד בבג"ץ, ההחלטה התקבלה וזה לעניין הזה.

משה תורג'מן: זאת אומרת אני מניח שזה לא הנושא שבו אנחנו דנים כרגע, אלא אם כן משהו לא ידוע לי, ואז אני אשמח ---

טלב אלסאנע: לא, לא, אנחנו לא מתכוונים לכך.

משה תורג'מן: דבר שני אדוני, אם יורשה לי, מאחר שאנחנו כארגון צפינו את הטענות האלה שיעלו, בא מפכ"ל המשטרה ובא ראש אח"מ והגדירו לימ"רים בצורה מאד מאד מאד ברורה במה הם צריכים לעסוק ובמה הם לא צריכים לעסוק.

משה תורג'מן: ומעבר לזה אדוני, יש מה שנקרא בתוך המשטרה יעדים מסוימים, שיחידות משטרה אמורות לעמוד ביעדים.

משה תורג'מן: זאת אומרת, אם תחנה אמורה היום לעמוד ביעד ספציפי, אז תחנה אמורה לעמוד ביעד ספציפי, ואם מדובר מסוים אמור לעמוד ביעד מסוים, אותו מדור יצטרך לתת דין וחשבון ואותו ימ"ר יצטרך לתת דין וחשבון לראש אח"מ ולמפכ"ל, אם הוא לא הצליח בנתונים שהוא היה צריך להביא – למה הוא לא עמד בנתונים.

משה תורג'מן: זה דבר ראשון.

משה תורג'מן: דבר שני אדוני, ברגע שאנחנו לוקחים טיפול בתופעה מסוימת ומעבירים, לאו דווקא אני מדבר כרגע על הסמים או על היאבה.

משה תורג'מן: ברגע שאנחנו לוקחים טיפול שהיה כרגע מטופל בגוף X ועבר לגוף Y, תמיד, לעולם, יש איזה שהוא פרק זמן עד שהגלגלים מתחילים להיות משומנים.

משה תורג'מן: אנחנו מדברים על אוגוסט אדוני, אוגוסט.

משה תורג'מן: היום אנחנו בסך הכל בינואר, אנחנו מדברים על ארבעה-חמישה חודשים.

משה תורג'מן: אם אנחנו מסתכלים על כמויות תיקים, אני חושב שהכמויות הן בהחלט סבירות לחלוטין.

משה תורג'מן: אם אנחנו מדברים על כתבי אישום – זה כבר פר תיק אדוני.

משה תורג'מן: אנחנו מה לעשות, אנחנו משטרת ישראל, אנחנו לא חברה קבלנית.

משה תורג'מן: חלק מהתיקים אנחנו מצליחים, השאיפה שלנו היא ---

טלב אלסאנע: אבל בתוך הימ"ר יש תת חלוקה של תחומים והאם זה גרם להעלאת התקנים וכוח האדם כדי ברגע שמעבירים להם סמכויות, מטילים משימות, אז בוודאי צריך כוח אדם שיטפל.

משה תורג'מן: התקנים עברו לימ"רים, אדוני.

משה תורג'מן: אותם תקנים של שוטרים שנלקחו מזרוע סער עברו לימ"רים.

גלעד נתן: האמת אני חשבתי שהקימו את מחוז חוף החדש.

אורי אסטליין: אז בעד זה ביטלו את יג"ל ואת יג"י ועשו אותם ימ"ר צפון וימ"ר חוף, זה בכל זאת הגדיל את היחידה.

אבישי גולן: זה לא רק שזה, עוד פעם, זה כמו שאמר חברי משה, יש מחלקים.

אבישי גולן: בתוך הימ"רים יש מחלקים.

אבישי גולן: בתוך הימ"רים יש מחלק סמים וחלק מהתקנים הלכו גם למחלקים האלה.

אבישי גולן: מבחינה מספרית נטו של שוטרים לאן הלך כל שוטר ושוטר, אני לא יודע.

אבישי גולן: זאת אומרת אני לא מכיר את הנתונים האלה, אני לא איש משאבי אנוש.

אבישי גולן: אבל סך הכל שוב, אנחנו תמיד נוטים להסתכל על הרע, אבל שוב, אנחנו זיהינו מלכתחילה.

אבישי גולן: זה לא שאמרו אוקי, בואו ניתן את תיקי היאבה ---

טלב אלסאנע: לא, אנחנו מנסים להסתכל על השורה האחרונה, אם זה מייעל, לא מייעל, אם זה פוגם או אם זה מוסיף מבחינת השוק.

אבישי גולן: אדוני, מבחינה מקצועית החוקרים שבימ"רים זה החוקרים הכי טובים שיש.

אבישי גולן: אין לנו חוקרים יותר טובים, אין לנו אנשים יותר טובים במשטרה מהאנשים האלה.

אבישי גולן: אלה האנשים הכי טובים במשטרת ישראל, אוקי?

אבישי גולן: וככה מתייחסים לתיקים האלה.

אבישי גולן: זאת אומרת עכשיו אם רוצים לפרוט פר תיק, אז צריך להיכנס לאותו תיק ולראות למה בתיק מסוים הצלחנו ולמה בתיק אחר לא הצלחנו והצלחה מבחינתנו זה בסופו של יום להגיש כתב אישום ולשלוח את העבריינים לבית סוהר.

טלב אלסאנע: יש נתונים לגבי פתיחת תיקים?

משה תורג'מן: כן.

משה תורג'מן: אז אני אתייחס דווקא בגלל שציינו את זרוע סער, אני אחלק את זה מהרגע שהזרוע פורקה מה קרה באמת מחודש אוגוסט עד היום.

משה תורג'מן: אז קודם כל סך הכל האירועים, תפיסות מחודש ינואר עד אוגוסט – 63 תפיסות.

משה תורג'מן: סך הכל תיקים שנפתחו – 38.

משה תורג'מן: עצורים – 33 ו-24 כתבי אישום שזה נתון גבוה מאד.

משה תורג'מן: מהרגע שפרקו את הזרוע – 57 תפיסו,ת 41 תיקים נפתחו שזה מספר גדול.

משה תורג'מן: סך הכל 10 עצורים ושני כתבי אישום.

משה תורג'מן: כלומר, רואים פה נפילה בכתבי האישום.

משה תורג'מן: ההסבר הראשוני זה בדיוק מה שאבישי הסביר, זה הנושא שזה מגיע נושא, נ"ה חדש לימ"ר מול אוכלוסייה, מול קהילה סגורה, ממודרת.

משה תורג'מן: צריך להניע את הגלגלים, מניעים את הגלגלים ----

טלב אלסאנע: צריך לרכוש ניסיון, צריך לדעת איך להתמודד.

אבישי גולן: אדוני, אם יורשה לי ---

משה תורג'מן: אני ציפיתי שאודי יתייחס לרמת התחכום והיצירתיות של התאילנדים בהסלקה והקושי שהם מערימים על המשטרה באכיפה.

משה תורג'מן: לא התייחס, אני יכול לדבר על זה, למרות שזה התחום שלך, אבל מה שנקרא בשפת העם – הם לא פראיירים, זה חבר לא פראיירים.

אבישי גולן: וזה לא רק זה אדוני ---

טלב אלסאנע: וגם כאן כשהגיעו, גם רכשו מיומנויות נוספות.

משה תורג'מן: ברור, מהישראלים, ככה, עוד קצת.

טלב אלסאנע: כן.

אבישי גולן: זה מאד נכון, זאת אומרת אם פעם כשהיית תופס תאילנדי והיית אומר לו – זה שלך?

אבישי גולן: והיית תופס אצלנו סמים, פעם הם לא ידעו לשקר החברה אלה.

אבישי גולן: זאת אומרת כן אדוני.

טלב אלסאנע: אז עכשיו יודעים, הם למדו.

אבישי גולן: הם יודעים וזה כמו שמשה אומר, הם ידעו והם למדו וזאת אומרת היום הרבה יותר קשה לנו כבר להתמודד איתם, ממה שהיה פעם.

אבישי גולן: זאת אומרת אנחנו גם פה באיזה שהוא מרוץ לגבי התחכום, לגבי דרך ההתמודדויות, לגבי האמצעים שאנחנו צריכים.

אבישי גולן: זאת אומרת אם פעם היינו באמצעים יותר קלים מגיעים להצלחה יותר גבוהה, היום זה כבר לא המצב.

אבישי גולן: זאת אומרת אנחנו גם בתיקים האלה כבר צריכים להשתמש באמצעים הרבה יותר מתוחכמים, ביחידות נוספות, בשילוב של אמצעים – גם טכנולוגים וגם של אנשים שגלויים וסמויים, וזה גם מסביר את ה---

טלב אלסאנע: הדברים שאתה אומר הם טובים, השאלה במבחן המציאות, מבחינה מעשית, מבחינת התוצאה, יש שיפור?

אורי אסטליין: תראה, צריך להחליט, סליחה.

אורי אסטליין: צריך להחליט ולקבוע שמי שמחליט על הגשת כתב אישום זה הפרקליטות ולא המשטרה.

אורי אסטליין: המשטרה בגדר ממליצה.

טלב אלסאנע: הפרקליטות מחליטה על סמך הראיות שהמשטרה מעבירה להם.

טלב אלסאנע: לפרקליטות אם אין ראיות – אז אין ראיות.

אורי אסטליין: כן, אבל אמר תורג'מן קודם שהתוצאות דווקא תוצאות טובות, כי חלק מאלה שהואשמו גורשו מהארץ או שנכנסו למאסר, וזה למעשה כן תוצאות טובות.

אורי אסטליין: ולכן יכול להיות שצריך להשפיע על משרד המשפטים או על החברות ש---

טלב אלסאנע: לפני משרד המשפטים, קודם כל איפה זה נמצא בסולם העדיפויות של המשטרה.

טלב אלסאנע: ב', באיזה מידה הם מקדישים את המאמצים, ואחר כך עוברים לעניין של משרד המשפטים.

אורי אסטליין: הנחת העבודה שלי בתור איש משטרה לשעבר שמהדברים ששמענו פה המשטרה מקדישה לזה.

טלב אלסאנע: אתה עכשיו סנגור.

טלב אלסאנע: איש משטרה לשעבר.

אורי אסטליין: לא סנגור, אני אומר.

אורי אסטליין: בסופו של דבר המשטרה, גם אחרי פירוק זרוע סער וגם אחרי הפיכת המחוז הצפוני לשני מחוזות, השקיעה הרבה בכוח אדם שהולך לכיוון הזה וזה הימ"רים ואנחנו רואים את התוצאות.

טלב אלסאנע: אין לי ספק שיחידת ימ"ר כולם יודעים מבחינת היכולות שלהם והכישורים שלהם.

טלב אלסאנע: השאלה באיזו מידה יש להם באמת את הזמן והאם הם שמים את זה בעדיפויות שלהם.

טלב אלסאנע: מבחינת הכישורים והיכולות אף אחד לא מטיל ספק זה.

טלב אלסאנע: כן, לסיכום, כי אנחנו עוברים לאחרים.

משה תורג'מן: לסיכום אני רק אומר שעל פי ההנחיה של ראש אח"מ ועל פי פורומים שמקיים ראש חטיבת המודיעין גם עם ראשי ענפי המודיעין במחוזות וגם עם ראשי הימ"רים, בכל פורום כזה עולה נושא היבאה.

טלב אלסאנע: כן, עכשיו לגבי הזליגה לגבי ישראלים.

טלב אלסאנע: זאת אומרת האם כל התיקים שנפתחו, כל החקירות, הם תאילנדים או שאתם רואים שיש מגמת עלייה לגבי הישראלים והמעורבות שלהם.

משה תורג'מן: אני אשיב.

משה תורג'מן: תראה, מכלל הידיעות המודיעיניות שיש במערכת, בואו נעשה סדר.

משה תורג'מן: בסך הכל בשנת 2011 נכתבו כ-100 ידיעות מודיעיניות על נושא היאבה.

משה תורג'מן: היום יש יכולת במערכת לחתוך את זה גם לפי סוגי סמים, מה שלא היה קיים בשנת 2009, אז המלאכה היא יותר קלה.

משה תורג'מן: מתוך כל ה-100 ידיעות שנכתבו בכל הארץ על נושא ייבוא סם היאבה, בערך יש 4-5 ידיעות שמתייחסות לישראלים שהם מה שנקרא תפסו גל על ייבוא הסם הזה והם מייבאים, בסיוע תאילנדים, יאבה לישראל.

משה תורג'מן: אלה ישראלים שנשואים לפיליפיניות, לתאילנדיות, שככה למדו איזה שהוא מקצוע חדש ובמקום להביא קוקאין מדרום אמריקה שעל זה יש פיקוח מאד הדוק, אולי יש אפשרות לעשות קופה דרך היאבה.

קריאה: מתוך מגמה למכור לישראלים או למכור דווקא לתאילנדים.

משה תורג'מן: לא, למכור דווקא לתאילנדים, דווקא לקהילות.

משה תורג'מן: אמרתי, אלה אנשים שהתחתנו, זה מצוין בידיעות.

משה תורג'מן: יש להם קשרי נישואין עם האסיאתיות.

משה תורג'מן: אין אינדיקציה על פי מערכת המודיעין, אני חוזר על מה שאמרתי מקודם, אין אינדיקציה לזליגה לשימוש בשוק בקרב צעירים ישראלים.

טלב אלסאנע: מ-2009 עד היום המגמה לא השתנה.

משה תורג'מן: לא השתנתה, לא השתנתה.

משה תורג'מן: אם זה היה משתנה, אני עכשיו אומר משהו שזו דעתי האישית.

משה תורג'מן: אם זה היה משתנה והגל הוא היה גל כזה גדול, אני חושב שארגוני הפשיעה היו מתלבשים על זה, כי יש בזה המון כסף ואני חושב שזה היה צף, זה היה עולה.

משה תורג'מן: היו נרשמות ידיעות על ישראלים שהם משתמשים.

משה תורג'מן: עכשיו, שלא ישתמע כאן שאני אומר לחלוטין אין ישראלים.

משה תורג'מן: אין ישראלים ברמה כזו שאפשר לבוא ולהגיד – חברה, יש זליגה, בואו ניזהר.

משה תורג'מן: יחד עם זאת, בפורומים אנחנו מצייחים את רכזי המודיעין להמשיך ולאסוף בנושא הזליגה לחברה הישראלית, על מנת שלא נמצא את עצמנו באמת מאחרים בטיפול בנושא וזהו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

גלעד נתן: יש לי פה שתי הערות.

גלעד נתן: אחת על הנושא של סער, אתה רואה את כולם שמחים, אבל במקרה הוועדה הזאת, למי שלא יודע, היא גם ועדת סמים וגם ועדת זרים וזה גם נאמר למפכ"ל המשטרה ולראש אגף חקירות.

גלעד נתן: אנחנו באמת עוקבים אחרי הסיפור הזה, זה יהיה מאד שמח אם הימ"רים יעשו את זה טוב.

גלעד נתן: הימ"רים כשהם קיבלו את הסחר בנשים – עשו את זה מעולה.

גלעד נתן: ההערכה כאן הייתה קצת שונה ולכן יש מעקב.

גלעד נתן: הערה שנייה, ישראל היא מדינה מאד מיוחדת, אבל במדינות אחרות כמו בארצות הברית, איפה שהיה יאבה בהתחלה והיאבה שימש את המהגרים התאילנדים או בשבדיה, אותו סיפור, בסופו של דבר, אחרי אין זליגות, אין זליגות, אין זליגות, הופ מופיעות רשויות הסמים אומרות – תשמעו, יש לנו בעיה, סם חדש הגיע.

גלעד נתן: כן, גם בקהילה האתיופית הרבה זמן לא היה שימוש כבד באלכוהול כמו שהיה בקהילה הרוסית, וגם כן אמרו זה תרבות, הם מביאים את זה והופ, יום אחד מה אנחנו מגלים?

גלעד נתן: איזה בעיות יש לנו?

גלעד נתן: אז אנחנו לא עד כדי כך מיוחדים.

גלעד נתן: סם זול ויעיל, בסוף יזלוג וזה קרה ככה בנושאים אחרים.

משה תורג'מן: תשמע, אני לא מתכוון לנהל פה ויכוח על מה שאמרתי.

משה תורג'מן: אני רק אומר ---

גלעד נתן: מה שאמרת זה סדר גמור.

משה תורג'מן: אני רק אומר – לי יש בסיס.

משה תורג'מן: לי יש בסיס.

משה תורג'מן: למשטרת ישראל, זה הגוף היחידי שיש לו בסיס לבוא ולהגיד כזה דבר על השולחן.

משה תורג'מן: אין גוף אחר שיכול לבוא ולהגיד כזה דבר.

משה תורג'מן: יש כאלה שיבואו על בסיס אמירה ---

טלב אלסאנע: אוקי, הדברים ברורים, תודה רבה.

טלב אלסאנע: , כן.

איריס מעיין: לא, משרד התמ"ת.

איריס מעיין: עורכת מעיין, ממונה זכויות עובדים זרים בעבודה.

איריס מעיין: אני רוצה, אני ככה מסתכלת על הכל מגבוה ואני רוצה להגיד את הדבר הבא.

איריס מעיין: כרגע הסם הזה משמש קבוצה מסוימת של בני אדם, למטרה מסוימת.

איריס מעיין: משמש את התאילנדים להגדלת מספר שעות העבודה שהם מסוגלים לעבוד ולצורך זה הם קונים אותו.

איריס מעיין: זאת אומרת הם משלמים כסף, ממש כמו שאנחנו משלמים כסף בבנק, כדי להרוויח יותר כסף וזאת המטרה.

איריס מעיין: אנחנו צריכים לראות את זה מתוך המטרה הזאת ומתוך המטרה הזאת לתקוף את זה, ואז אם אנחנו נתקוף את זה, אולי ---

טלב אלסאנע: שאלה כללית.

טלב אלסאנע: באיזו מידה הוא נפוץ בתאילנד?

טלב אלסאנע: כמו למשל הגת אצל התימנים, או שמשתמשים בו בצורה מקיפה, רחבה, או שזה כמו אנשים שמשתמשים בסמים, אחוז קטן מהאוכלוסייה.

איריס מעיין: זה מה ששאלתי.

איריס מעיין: אני שאלתי שאלה אחת שכיוונתי אל המכס, אפשר גם לכוון אותה למשטרה, מאיפה זה בא, כדי שאנחנו, רשות ההגירה, תדע בתרבות העבודה של איזה אנשים שמגיעים מאיזה מקום, ישנו השימוש בסם יאבה כחלק מתרבות העבודה באותו מקום.

איריס מעיין: הרי כשאנחנו מביאים אנשים אנחנו מביאים אותם עם השפה שלהם, עם התרבות שלהם, עם ההרגלים שלהם, עם ההתמודדות שלהם מול הרשויות.

איריס מעיין: אנחנו מביאים את כל החבילה.

איריס מעיין: עכשיו, כשכל החבילה הזאת היא החבילה שכאן עובדת, זאת אומרת החקלאות אצלנו מתאפשרת בעבודה של תאילנדים בלבד, או אחוז התאילנדים בחקלאות הוא גבוה מאד, אז חשוב שאנחנו ניתן על זה את הדעת.

איריס מעיין: אנחנו כל הזמן מדברים כרגע על אוכלוסיות סגורות.

איריס מעיין: יש לזה חסרונות מבחינת היכולת שלך לפרוץ אל תוך האוכלוסייה הזאת, אבל כמו, תסלחו לי, אני עושה עכשיו אנלוגיה למחלת הסרטן.

איריס מעיין: כשמחלת הסרטן סגורה בתוך הקופסית שלה ולא שלחה גרורות, אז היא קיימת שם, אבל היא עדיין ניתנת לשליטה, אפילו אם אני לא מצליח בדיוק לתקוף אותה שם בתוך הקופסית שלה ואני לא מצליח בדיוק להרוג אותה – היא שם.

איריס מעיין: אז אם אני אוציא את כל הקופסית הזאת החוצה, אם אני אוציא את המוטיבציה של העובדים האלה לקבל את הסם, זאת אומרת אני אגיד להם למשל, אתם מסוגלים להרוויח את הכסף שאתם רוצים להרוויח, יותר כסף תמורת העבודה שלכם גם אם לא תשתמשו ביאבה, כי אני למשל אאכוף את חוק שעות עבודה ומנוחה יותר טוב על המעסיקים שלהם, אז זה למשל.

איריס מעיין: לכן חשוב לי לדעת את זה בשני מישורים וחשוב לי מאד תקשורת, איפה שזה רק אפשר שאני אדע.

איריס מעיין: כי להוציא את העובד מהארץ זה לא יעזור לי.

איריס מעיין: אין שום ספק שמחר בבוקר יהיה פה עובד אחר, ואתם בעצמכם מדברים על זה שהעובד שכבר לא נמצא בארץ הוא העובד שמקבל את הסם.

איריס מעיין: אז להוציא את העובד מהארץ זה לא יעזור לי כמו שיעזור לי לעקור את המוטיבציה לשימוש בסם.

איריס מעיין: פה, בתוך הקופסית שמשתמשים בו.

איריס מעיין: על זה אני רוצה לדבר ועל זה אני רוצה לשים את המוקד של ההסתכלות של כל מי שיושב פה מסביב לשולחן.

איריס מעיין: זה מוקד ההסתכלות.

איריס מעיין: אתה מקבל סם מאיזה שהוא מקום, הסם הזה משמש כרגע רק אוכלוסייה סגורה של לא הרבה אנשים יחסית, אני רוצה לדעת מאיפה אתה מקבל את הסם הזה, כדי שאני אדע איפה יש תרבות שימוש בסם הזה; אני רוצה לדעת לאן הוא מיועד בארץ, כדי שאת המקום הזה אני אוכל לתקוף יותר טוב ואולי אני בכלל ככה אוציא את כל הקופסית הזאת, בלי גרורות.

טלב אלסאנע: הרעיון הוא טוב.

טלב אלסאנע: מי אמור לאכוף את העניין של ---

איריס מעיין: בארץ האכיפה של העבודה של העובדים הזרים מתבצעת הן על ידי רשות ההגירה והן על ידי משרד התמ"ת.

טלב אלסאנע: במשרד התמ"ת יש לכם את היחידה לפיקוח על חוקי עבודה ושעות עבודה.

איריס מעיין: כן, בוודאי, בוודאי.

טלב אלסאנע: אז מה אתם עושים כדי לאכוף?

מאיר דוד: אני מאיר, אני הממונה על זה, אז אני אגיד את זה.

מאיר דוד: שמי מאיר דוד, אני ממונה על נושא אכיפת זכויות של עובדים זרים בעבודה.

מאיר דוד: לצערי אני אפתח דווקא בכך שאנחנו במחסור כוח אדם מאד גדול.

טלב אלסאנע: אז נביא תאילנדים שיעבדו איתכם.

איריס מעיין: או שתביאו לנו יאבה.

מאיר דוד: זה משפט שרציתי להגיד אותו בהמשך.

מאיר דוד: אתה יודע מזה, אז אני אתחיל מזה דווקא.

טלב אלסאנע: כן, כדי לייעל, לעבוד יותר שעות במרץ רב.

גלעד נתן: המצב שלהם, דרך אגב, הוא מצב נדיר פה.

גלעד נתן: תקנים יש, הם לא מצליחים לאייש אותם.

מאיר דוד: יש תקנים, כוח אדם, הנה עכשיו בדיוק אני דיברתי עם גלעד, כי הוא נורא עוזר לי בעניין הזה.

מאיר דוד: כל הזמן אנחנו איתו בקשר.

מאיר דוד: שגם כשקלטנו עובדים, אני קולט אחד אני מאבד אחד.

מאיר דוד: קלטתי עובד השנה, קלטתי שלושה השנה, כבר איבדתי אחת שעוזבת אותי.

אורי אסטליין: בטח לא משלמים טוב.

מאיר דוד: נכון, נכון, השכר שלנו מאד נמוך וזה ידוע בשירות המדינה, אין לנו איך לשלם.

מאיר דוד: אבל אני רוצה לומר, יש לנו 16 תקנים.

מאיר דוד: כמו שאמרו פה גם חברים מהמשטרה, מאד קשה לפצח אותם.

מאיר דוד: עובד תאילנדי שבא, שלוקח סם במטרה לעבוד יותר, הוא יסתיר את זה שהוא בא לפה, לוקח סם כדי לעבוד יותר.

מאיר דוד: כשאנחנו מגיעים לשטח ואנחנו מנהלים 40 תיקים היום כנגד מעסיקים, כשאנחנו באים גם למעסיקים וגם לעובדים, העובדים אומרים הכל בסדר.

מאיר דוד: גם כשהעובד התלונן בעבר בקו לעובד וקו לעובד פנה אלינו ואנחנו הגענו כבר לעובדים, הם מתחילים לחשוש, הם מתחילים להסתגר ולא - הכל בסדר, והשעות זה בדיוק 8 שעות כל יום, והכסף בסדר ותודה ולא רוצים לשתף איתנו פעולה.

מאיר דוד: עכשיו, לצערי היום אנחנו מחויבים בהליך פלילי כמו שהמשטרה מחויבת ולכן רמת ההוכחות שנדרשת מעבר לכל ספק סביר, רוב התיקים אנחנו לא מצליחים באמת לפצח את ההעסקה המרובה של השעות המרובות.

מאיר דוד: אני מקווה שהשנה הזאת שנקלוט עובדים וגם עם הכניסה של חוק הגברת האכיפה שהאכיפה תהיה מנהלית, שבה אנחנו נוכל להפעיל אמצעים מנהליים כנגדם, אז יהיה לנו גם יותר קל להוכיח את העבירות שהיום מאד מאד קשה לנו להוכיח אותן.

מאיר דוד: אני אומר, התאילנדים לא משתפים איתנו פעולה בכלל, גם כשאנחנו באים עם מתורגמנים וגם כשאנחנו מסבירים להם שהמטרה שלנו היא לא לפגוע בהם בגלל שהם עבדו הרבה אלא אלף כדי לראות שהם לא יעבדו את מה שהם לא צריכים לעבוד ---

טלב אלסאנע: יש נתונים לגבי מספר העובדים התאילנדים במשק?

מאיר דוד: ברשות ההגירה.

מאיר דוד: להגיד כמה עובדים תאילנדים יש במשק זה רשות ההגירה יכולה להגיד.

מאיר דוד: מדובר על 20,000 ומשהו, 26,000 בערך עובדים תאילנדים בענף החקלאות.

מאיר דוד: אני אומר, אם אני אקבל מידע, כמו שהוא אמר, לגבי מישהו מתוך הקהילה שיש לו אינטרס כבר, אולי דרכו אני אצליח לפצח לא רק את ענייני הסם - מי הביא או מי השתמש – אלא את עניין ההעסקה.

מאיר דוד: כי היום הם לא משתפים איתנו פעולה והמעסיקים כמובן שלא משתפים פעולה ורוב המסמכים מפוברקים.

מאיר דוד: רוב המסמכים שאנחנו מקבלים הם מפוברקים כי אין עובד תאילנדי שעובד 8 שעות בחקלאות.

מאיר דוד: לא צריך אותו אם הוא עובד רק 8 שעות.

מאיר דוד: אנחנו יודעים, מדברים על ההעסקה של מ-12 שעות צפונה עד בערך 16 שעות ביממה, כשזה פרוש על כל שעות היממה.

מאיר דוד: אבל כשאתה רואה את הדו"חות ואתה בא לעובד ואומר לו תשמע, כתוב פה 8, אבל אני יודע שעבדת 16 שעות, הוא אומר לא, לא, לא, 8, 8, הכל בסדר.

טלב אלסאנע: אז זו הבעיה.

מאיר דוד: זאת הבעיה.

טלב אלסאנע: אז מה הפתרון שאתם חשבתם כדי להתמודד עם הבעיה?

מאיר דוד: אז הפתרון, באמת, גם השבוע כששלח לי גלעד על מקומות ספציפיים ששם לדעתו התופעה הזאת רחבה, אנחנו מנסים להגיע לאותו מלשין, או אותו בן אדם שמוסר את המידע.

מאיר דוד: אולי דרכם להתחיל ולפצח את הנושא.

מאיר דוד: ב', אני חושב שבאכיפה ---

טלב אלסאנע: היום לא עובדים מתחת לאדמה, עובדים במשק, רואים אותם.

מאיר דוד: לא, אבל את אותו מודיע שנותן לו מידע אני לא יודע ולא רואה.

מאיר דוד: הוא גם יהיה האחרון שאליו באמת אנחנו נגיע.

מאיר דוד: הוא באמת יתחבא.

טלב אלסאנע: אי אפשר לעשות תצפיתנים שרואים את העובדים, כמה עובדים ולפקח ועקוב?

מאיר דוד: אדוני, עם שלושה צוותים, ארבעה צוותים שיש לי היום בארץ לעשות תצפיות מאד קשה.

מאיר דוד: אני גם צריך לעשות תצפית על פני 24 שעות, כי הם מתחילים ב-שש בבוקר ויש הפסקה של שעתיים באמצע וחוזרים שוב והתופעה היא מתרחבת.

מאיר דוד: ההעסקה היא על בסיס 18 שעות, זה מתפרש על משך כל היממה.

מאיר דוד: אין לי את היכולת.

טלב אלסאנע: 18 שעות ביום?

מאיר דוד: אני אומר, זה מתפרש על פני כמעט 18 שעות עבודה.

מאיר דוד: 12 שעות או 14 שעות מתפרשים, כי הם עובדים בבוקר, יש שעות חמות, או במיוחד בקיץ שיש הפסקה כמה שעות שאחר כך הם חוזרים שוב פעם בערב ואז בלילה הם נכנסים לחממות או לבתי האריזה ואורזים שם, ולכן הם עובדים את השעות האלה ונורא מפוצל.

מאיר דוד: אני לא אוכל להציב מארב 24 שעות גם עם שלושה – ארבעה צוותים שיש לנו.

מאיר דוד: גם כשיהיו לי 10 צוותים ו-15, לא אוכל.

מאיר דוד: אבל אני אומר, בחוק הגברת האכיפה אחת המגמות זה להיכנס בענף החקלאות וכיוון שנטל ההוכחה הוא יותר על המעביד ולא עלינו, יהיה לנו הרבה יותר קל להוכיח, אולי הרבה יותר קל להגיש כתבי אישום.

מאיר דוד: אני רוצה לציין פה עובדה אחת שבמושב אחד הייתה לנו בעיה, מושב אחיטוב.

איריס מעיין: לא כתבי אישום, חוק הגברת האכיפה.

מאיר דוד: כן, הכוונה עיצומים כספיים, זה יהיה הרתעה מאד מאד כבדה, יהיה יותר קל להוכיח.

מאיר דוד: אני רוצה להגיד במושב אחיטוב, היה לנו תלונה מאד נקודתית במושב אחיטוב, ששם היה אינטרס לעובדים להתלונן בפנינו ושם כבר פתחנו 5 תיקים שכבר בדרך למחלקה המשפטית לכתבי אישום.

מאיר דוד: כבר אתה רואה ששיטת ההעסקה שם מאד השתנתה באחיטוב, בחצי שנה האחרונה, אני לא מדבר על לפני כן.

מאיר דוד: בחצי השנה האחרונה מאד מאד השתנתה, וגם בביקורות יזומות וחוזרות שאנחנו עושים שם הדברים השתנו לטובה.

מאיר דוד: היום גם העובדים קצת עובדים פחות, גם המעסיקים משלמים את מה שצריך לשלם.

אורי אסטליין: מה השתנה?

אורי אסטליין: לפני שלושה חודשים סגרו לי עם ארגזי מלפפונים את הכביש שם.

מאיר דוד: איפה?

אורי אסטליין: באחיטוב.

מאיר דוד: אני יודע מיולי ואילך ואני יכול להראות לכם גם נתוני דו"חות ותיקים של אחיטוב שיש שם שיפור.

מאיר דוד: אז זה נקודתי, כי שם השקענו מאמץ וזה מושב אחד של 5-6 ---

טלב אלסאנע: טוב, אז צריך ליצור הרתעה.

טלב אלסאנע: זאת אומרת לא צריך להגיע, ברגע שרואים אז זה גם משליך על אחריןם.

מאיר דוד: אז זה סוג אחד של התרעה.

מאיר דוד: אבל הכמות היום היא מזערית של עובדים.

מאיר דוד: בדרום אין לנו בכלל עובדים היום ואנחנו יודעים שהתופעה הרחבה ביותר היא בדרום, אין לנו בכלל עובדים.

מאיר דוד: וגם כשאני אגייס, החודש אמורים, החודש או בתחילת פברואר אמורים לקיים ועדת מכרזים לגייס עובדים.

מאיר דוד: גם, זה ייקח מספר חודשים עד שאותם עובדים, אותם מפקחים יוכלו לייצר באמת ולעשות עבודת פיקוח עצמאית.

מאיר דוד: ולכן אני מאד מוגבל באמצעים שלי.

מאיר דוד: גם הרשות והאמצעים שלה, אולי הם ידברו, אני לא יודע.

מאיר דוד: אנחנו מוגבלים בעניין הזה של נושא של העסקה ושעות עבודה.

מאיר דוד: אני מאד אשמח אם המשטרה או במכס אני אוכל לקבל שמות אפילו של תאילנדים שהם אנשי קשר או אנשים שמוכנים איפה שהוא לשתף פעולה כדי שדרכם נצליח להגיע למעסיקים בעייתיים או איזה עובדים משתמשים בה לצורך חיזוקם.

טלב אלסאנע: זה לא מקרה ראשון שקבוצות או קהילות שהן סגורות, שצריך לפצח כדי לפתור את הבעיה.

טלב אלסאנע: אז נרכש ניסיון איך להתמודד עם תופעות כאלה.

טלב אלסאנע: זה לא מקרה ראשון.

מאיר דוד: נכון, נכון שנרכש ניסיון, אבל זה לא קל אדוני.

מאיר דוד: ברגע שזה הליך פלילי שנדרש מעבר לכל ספק סביר מאד קשה, ואין לך שיתוף פעולה.

מאיר דוד: מאד קשה להגיע אליהם.

טלב אלסאנע: כן.

טלב אלסאנע: רשות ההגירה, אולי נקבל התייחסות לגבי נתונים?

מוטי ברקוביץ: של מה אדוני?

טלב אלסאנע: מבחינת הפיקוח, הבקרה, נתונים שיש לכם בהקשר לנושא הזה.

מוטי ברקוביץ: בהקשר של היאבה?

טלב אלסאנע: כן.

טלב אלסאנע: זה הנושא שאנחנו דנים בו, לא בשום נושא אחר.

מוטי ברקוביץ: אנחנו לא מבצעים אכיפה נקודתית ליאבה.

מוטי ברקוביץ: אנחנו פה מוכוונים משטרה.

מוטי ברקוביץ: אם המשטרה פונה אלינו בבקשת מידע אנחנו בטוח משתפים פעולה, ואם הם מבקשים שאנחנו נפעל להרחיק נתינים שנחשדים בהברחה או בשימוש ---

טלב אלסאנע: אם מגיע היום למסקנה, נניח שהיום מגיעים למסקנה שבאמת העובדים התאילנדים הם כמו שנאמר כאן, נציגת משרד התמ"ת, מגיעים ותורמים לעבודה אבל גם מגיעים עם התרבות של שימוש ביאבה שיש לו השלכות קשות, ויכול להיות שצריך להוריד את העובדים התאילנדים וללכת לקבל אולי עובדים אחרים.

טלב אלסאנע: זאת אומרת האם יש לכם יכולת לראות את המגמות, לבחון, להזהיר, להתריע.

מוטי ברקוביץ: אנחנו מבצעים אכיפה, שוב.

מוטי ברקוביץ: אנחנו מבצעים אכיפה בשני מישורים אכיפה כנגד המעסיקים ואכיפה כנגד העובדים.

מוטי ברקוביץ: כנגד העובדים אין לנו נתונים חריגים של תאילנדים שנחשדים או שנתפסים בשימוש ביאבה, זה מזערי.

מוטי ברקוביץ: זה בשוליים.

מוטי ברקוביץ: לגבי המעסיקים, גם כן, אין לנו איזו שהיא תופעה חריגה.

גלעד נתן: יושב הראש, אם אני אוכל לחדד את השאלה, תוך כדי שאתה אומר מזערים.

גלעד נתן: בתחום של סחר בבני אדם אתם הרי קיבלתם הכוונה.

גלעד נתן: הרי זה גם לא התפקיד שלכם, אבל אתם יודעים לזהות סממנים ואז להתריע.

גלעד נתן: האם לאור התופעה החמורה הזאת שבעצם היא גם כן, זה בסך הכל סממן של השימוש בסם, של תופעה, של העסקת יתר.

גלעד נתן: זו תופעה שאתם שמים אליה את הדעת כדי להעביר לגורמים שאוכפים בתחום הזה.

גלעד נתן: האם מקור כמו אחיטוב למשל, בזמן שאתם מטפלים במעסיקים, נכנסים גם לאגף שלך, ואומר רבותי, אתם לא עמדתם בתנאי העסקה ומתחילים לפסול היתרים.

מוטי ברקוביץ: תנאי היתר.

גלעד נתן: כן, זאת השאלה.

גלעד נתן: כי הדברים האלה, הרי השימוש בסם היאבה זה לא בא מהאוויר.

גלעד נתן: זה לא שימוש בכיף לדפוק את הראש במסיבות.

גלעד נתן: זה מצביע על עבירות פליליות על חוקי העבודה והמגן.

תהילה לוגר-פרימן: טוב, אצלנו מבחינת המבנה הארגוני של הרשות זה מחולק לאגף היתרים שבין היתר מעבר למתן היתרים למעסיקים גם אמור לאכוף מנהלית כלפי אותם, זאת אומרת מי שנותן היתר יכול גם לשלול אותו ונושא האכיפה המנהלית שם הוא כמו שאתה בוודאי יודע, בחיתוליו, עובדים על זה עכשיו.

תהילה לוגר-פרימן: עכשיו, האגף שלי הוא אגף תאגידים ולשכות ואנחנו התחלנו לשמן את הגלגלים.

תהילה לוגר-פרימן: התחלנו באכיפה מנהלית כלפי לשכות ותאגידים.

תהילה לוגר-פרימן: עכשיו, לכאורה, לפי הדברים שעולים פה, יש פה אינטרסים גם של המעסיק וגם של הלשכה, שבעצם העובדים ישתמשו בסמים האלה.

תהילה לוגר-פרימן: עכשיו, מה שאנחנו כרגע התקשרו בהסכם בילטראלי מול ממשלת תאילנד בשיתוף ארגון ה-I.O.M, להביא עובדים זרים תאילנדים רק באמצעות ההסדר הזה.

טלב אלסאנע: שמה ההסדר הזה אומר?

תהילה לוגר-פרימן: זה בעצם הסדר שנועד למנוע גביית דמי תיווך מהעובדים, באמצעות כל מיני מנגנונים שהוכנסו להסדר הזה.

טלב אלסאנע: כאשר מביאים עובדים מתאילנד בודקים אם יש להם הרשעות קודמות, אם יש להם תיקים של סחר, שימוש בסמים?

תהילה לוגר-פרימן: כן, כן, אבל זה ברגיל.

תהילה לוגר-פרימן: זאת אומרת זה גם בנוהל הרגיל, עוד לפני ---

איריס מעיין: זה גם היה קודם.

תהילה לוגר-פרימן: עוד לפני שההסדר הזה נכנס לתוקף, הם היו צריכים להביא אישור שאין להם רישום פלילי.

תהילה לוגר-פרימן: השאלה אם אפשר באמת לנצל את זה למנף את הנושא הזה של ההסכם עם ממשלת תאילנד ושיתופה היום, כדי להכניס מנגנונים נוספים, כי זה גם אינטרס של ממשלת תאילנד.

טלב אלסאנע: חשבתם באיזה מנגנונים אפשר?

טלב אלסאנע: הרעיון הוא טוב, אם אתם חשבתם איך למנף את זה.

תהילה לוגר-פרימן: לא.

תהילה לוגר-פרימן: האמת שזה עלה רק עכשיו כשאני משתתפת בדיון.

טלב אלסאנע: כי לא ישבתם ודנתם בעניין.

תהילה לוגר-פרימן: לא.

תהילה לוגר-פרימן: זה לא נידון וזה גם לא עלה במשא ומתן עם התאילנדים ועם I.O.M.

תהילה לוגר-פרימן: אבל בגלל שזה אינטרס משותף, מאד יכול להיות, אני לא יודעת, יכול להיות שזה המכס צריך להיכנס פה לתמונה, המשטרה.

תהילה לוגר-פרימן: אני לא יודעת מי בדיוק, כי אנחנו יכולים להכניס סעיפים לחוזה, להכניס סעיף לתצהיר, זה דברים שאנחנו יכולים לעשות.

תהילה לוגר-פרימן: אבל יכול להיות שכדאי לנצל את המנגנון הזה בשביל להדק את הפיקוח ואת האכיפה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: כן, בבקשה.

קריאה: כן, פשוט אולי זה קשור לכל הסיפור של יאבה, שתי תופעות מעניינות שהיחידה שלנו טיפלה בהן.

קריאה: קיבלנו לפני שלושה שבועות פנייה ממשטרת אילת, על תפיסה של ישראלית שהיו לה 1,000 כדורים, קפסולות בתפזורת, לא של יאבה, אלא תרופות מתאילנד, חשד לסמים מסוכנים.

קריאה: חלק מהם אנחנו זיהינו כבר בתור בנזודיא, זה פינים אסיוואלים וכו'.

קריאה: 30 סוגים שונים של תרופות לישראלית מתאילנד, למכירה.

קריאה: אנחנו מברכים באמת על שיתוף הפעולה עם משטרת ישראל על הסיפור הזה, אבל זו תופעה לפחות זו פעם ראשונה שאנחנו רואים את זה, שעבירת תרופות, תרופות מרשם, תרופות אולי סמים מסוכנים שחלק מזה זה במז"פ כרגע, חלק אצלנו במעבדות, למכירה מתאילנד לישראלית.

קריאה: זו תופעה אחת, פשוט חדש לנו.

קריאה: החלק השני היה דווקא עם יחידת סער.

קריאה: באמת הם עלו בזמנו, זה היה לפני, מתי פרקו אותם?

קריאה: אוגוסט.

קריאה: אז לפני כמה חודשים.

קריאה: בית מרקחת שהוא פיליפיני, לא תאילנדי, בתחנה מרכזית בתל אביב, קומה שלישית, היה ישראלי שהוא היה מנהל חנות CHANGE, ובסופו של דבר עם שיתוף פעולה שלנו, עבדנו ביחד, התברר שהישראלי הזה היו לו עסקים עם העובדים הזרים.

קריאה: כל עובדת זרה הייתה מביאה תרופות מזויפות מכל הסוגים האפשריים, מוכרים את זה לישראלי, הייתה איזו שהיא עסקה, היה בית מרקחת פתוח על חנות CHANGE ומכירה של תרופות על ידי איזו ילדה בת 19 מהפיליפינים.

קריאה: אם התופעה הזאת קורית גם כן עם תאילנדים, זה פשוט תופעה מבחינת עובדים זרים, זו תופעה דווקא די מעניינת מבחינתנו.

קריאה: לא יודע אם יש לה איזו שהיא השפעה מבחינת הסיפור הזה, אבל לפחות הישראלית, עם ה-30 סוגים שונים של תרופות מרשם, חלק חשודים בתוך הפקודה, לפחות חלק מהם אנחנו יודעים, מכירים בכל מקרה, אסיוולים וכו'.

קריאה: בכל זאת תופעה חדשה מבחינתנו.

טלב אלסאנע: אוקי, תודה רבה.

טלב אלסאנע: מישהו רוצה להוסיף לפני הסיכום?

אהוד אורטל: אולי את הנתונים האלה ברשותך, סטטיסטיקה קטנה לגבי שלוש השנים האחרונות, 2009-2010-2011.

טלב אלסאנע: יש לנו שינויים ב-2011.

אהוד אורטל: יש עלייה במספר התיקים שנתפסים, כמו שראינו פה, 134 תיקים לעומת 83, גם פה זה כתוב, למטה.

אהוד אורטל: לעומת זאת, מספר הכדורים בכל חבילה הרבה יותר קטנים.

אהוד אורטל: האם בגלל שהם עוברים למסלול אחר של הברחה כמו שמשה הזכיר והמשטרה, לנושא בלדרים.

אהוד אורטל: האם בגלל שהם עושים פיזור סיכונים, אני לא יודע, אבל הכמויות עולות, המשלוחים עולים בסך הכל, זו המגמה.

משה תורג'מן: הכמויות הכלליות עולות.

טלב אלסאנע: את זה הבנו.

טלב אלסאנע: אבל התפיסות קטנות.

משה תורג'מן: אבל החבילות הן בחבילות יותר קטנות.

אהוד אורטל: 481 בחבילה בממוצע, לעומת 740 בחבילה.

טלב אלסאנע: ב-2009 היה פחות.

אהוד אורטל: כן.

טלב אלסאנע: אוקי רבותי, אני חושב שנעשה מאמץ, אבל יש בעיה עם המאמץ הכולל.

טלב אלסאנע: זאת אומרת שילוב המאמץ שמושקע בכל חוליה מהחוליות שמתמודדות, אם זה הייבוא או האכיפה.

טלב אלסאנע: ואני סבור שמה שנאמר כאן על ידי נציגת רשות ההגירה, שיש צורך בשולחן עגול.

איריס מעיין: לא, אני אמרתי את זה.

טלב אלסאנע: כן.

טלב אלסאנע: שולחן עגול של הגורמים הרלבנטיים שמתמודדים עם התופעה, לגבש אסטרטגיה משותפת איך להתמודד החל מתאילנד בהסכם עם תאילנד, לעובדים שמגיעים לכאן, סוג העובדים שמגיעים לכאן וגם המעסיקים ואכיפת דיני עבודה.

טלב אלסאנע: לדעתי, מבלי שיהיה שילוב כוחות וראייה כוללת, אז כל אחד יתמודד לבד והתוצאות לא תהיינה משביעות רצון.

טלב אלסאנע: המטרה שלנו גם להתמודד עם התופעה בקרב התאילנדים, אבל עוד יותר גם למנוע את הזליגה של התופעה לאוכלוסייה הישראלית ואז להתמודד, כאשר תתחיל להיות איזו שהיא תופעה ואז לרדוף ולכבות שריפות.

טלב אלסאנע: אז אני מקווה שנקבל דיווח תוך פרק זמן שאתם רואים לנכון, של ישיבה, של שולחן עגול שאתם מקיימים סביב סם היאבה ולעדכן את הוועדה.

טלב אלסאנע: אם שלושה-ארבעה חודשים שאתם רואים לנכון, נבקש מכם דיווח ואנחנו נבקש מהרשות למלחמה בסמים שתוביל את הישיבה המשותפת של הגורמים הרלבנטיים ותדווח לוועדה.

טלב אלסאנע: אנחנו נקבע לוח זמנים של ארבעה חודשים שנותן לכם פרק זמן מעל ומעבר לראות, לגבש ולעדכן את הוועדה.

טלב אלסאנע: תודה רבה למשתתפים.