ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 928, 2011-12-19 10:55

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום גל הפיטורים במפעל פרי גליל.

משה גפני: לאחר מכן נחזור לנושא של סלינה.

עמיר פרץ: תגיד שאני תיווכתי.

משה גפני: נכון, אתה תיווכת.

משה גפני: הייתי מגיע אליו בלי תיווך אבל האמת היא שאתה תיווכת.

משה גפני: אני ביקשתי ממנו לבוא לוועדה ולהציג מה היה בשעתו מכיוון שאנחנו שמענו יותר ויותר שהייתה התחייבות שלטונית לפרי הגליל.

משה גפני: אני רוצה לציין ולומר שכולם רוצים שפרי הגליל יישאר, כולם רוצים שהעובדים לא יפוטרו ושהמפעל לא יעבור למקום אחר אבל יש מערכת שהיא מאוד בירוקרטית.

רוחמה אברהם-בלילא: כבר התגברנו על מערכות בירוקרטיות.

משה גפני: לא על הכול התגברנו.

משה גפני: יש דברים עליהם לא התגברנו.

משה גפני: יש הרבה בירוקרטיה במדינה ויש הרבה פעמים תסמונת הראש הקטן.

משה גפני: אנשים אומרים שהם לא יודעים, אחרי כן יהיה דוח ביקורת ואחרי כן מבקר המדינה וכולי.

רוחמה אברהם-בלילא: כשהייתה הסוגיה של משבר השכר לעובדים ברשויות המקומיות, הכנסת חוקקה חוק.

משה גפני: עזרנו בבעיות רבות שהיו בקרב מפעלים ואצל עובדים כמו חיפה כימיקלים, הוויכוח שהיה להם ושהעובדים לא היו צריכים להיות מפוטרים.

משה גפני: לא משנה, לא אחזור על כל הדברים.

משה גפני: אנחנו מקיימים את הדיון הזה פעם נוספת וכפי שמופיע בסדר היום, אני מודיע שבמידה והבעיה חס וחלילה לא תיפתר, אנחנו נקיים ישיבה של ועדת הכספים ב-ו' בטבת, ב-1 בינואר, במפעל פרי הגליל.

משה גפני: אני אשים שם הרבה סעיפים על סדר היום, נושאים שנוגעים למפעלים וכל מיני נושאים כך שהפקידים יצטרכו לנסוע לחצור הגלילית ולהגיע לשם.

משה גפני: אז הם יראו שזה רחוק ואולי בדרך הם יחשבו שצריך לפתור את הבעיה.

משה גפני: אולי הישיבה הזאת תהיה מיותרת.

גאלב מג'אדלה: הם יקבלו לינה במקום.

משה גפני: לא יקבלו לינה.

משה גפני: שייסעו באוטובוס ויחזרו.

אורי אריאל: אוטובוס מהדרין?

משה גפני: כן.

משה גפני: מהדרין.

משה גפני: שישבו מאחור.

משה גפני: הנשים ישבו קדימה.

משה גפני: תגידו לי, מה היו עושים כאן במדינה בלי הסיפור הזה של המהדרין?

משה גפני: היו מדברים על דברים רציניים.

משה גפני: על כל פנים, חבר הכנסת בן-אליעזר, אתה היית שר התעשייה, האם אתה יכול לומר לוועדה מה היה בתקופת כהונתך כשר עם פרי הגליל.

משה גפני: בבקשה, הבמה לרשותך.

בנימין בן-אליעזר: קודם כל, היו כמה וכמה ישיבות ותוך כדי הישיבות התבררו לי בעצם שני דברים.

בנימין בן-אליעזר: דבר אחד שהתברר לי הוא שהמפעל הזה מקיים את פרנסתם וחייהם של אנשים שחיים במקום.

בנימין בן-אליעזר: הדבר השני שהתברר לי זה שבעצם הבעלים של המפעל יכולים לוותר על קווי הייצור במקום ולהעביר אותם לנהריה.

בנימין בן-אליעזר: כמובן ההחלטה שלי במקום הייתה שלא זזים מחצור הגלילית.

בנימין בן-אליעזר: היו שם שתי בעיות כאשר בעיה ראשונה הייתה המחויבות של 25 אחוזים ליצוא.

בנימין בן-אליעזר: את זה הורדנו, את ה-25 אחוזים יצוא.

אורי אריאל: זה לא מחייב אותם.

בנימין בן-אליעזר: זה לא מחייב אותם.

בנימין בן-אליעזר: הדבר השני שהיה זה להכיר בהשקעות שלהם לצורך מרכז ההשקעות.

בנימין בן-אליעזר: כאן אני אמרתי להם בעברית פשוטה שאני אעשה כל מה שרק ניתן ואפשר כדי שההשקעה הזאת תוכר ומרכז ההשקעות ישלם.

בנימין בן-אליעזר: ברוח הדברים הזאת הם המשיכו לעבוד.

בנימין בן-אליעזר: לכן, אם אתם שואלים לדעתי, חברים, הייתה התחייבות שלטונית וצריך לכבד אותה.

בנימין בן-אליעזר: הייתה התחייבות שלטונות וצריך לכבד אותה ולמפעל הזה צריך לתת אפשרות להמשיך ולהתקיים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איפה חזי צאיג?

חזי צאיג: כאן.

משה גפני: אומר שר התעשייה לשעבר שיש התחייבות שלטונות ראשית לגבי הנושא של היצוא בגובה של 25 אחוזים שמחויב יצוא, אותו הוא אמר שהורדתם.

משה גפני: הוא אמר שלגבי הנושא של ההשקעה שהייתה במפעל, להכיר בזה על מנת שהעובדים יוכלו להמשיך לעבוד.

משה גפני: חזי, בבקשה.

חזי צאיג: בנוגע לנושא היצוא, ואני גם אמרתי את זה בישיבות הקודמות, הייתה באמת מדיניות של המשרד לאור המשבר ב-2008 ואחרי תנאי היצוא בחוק עידוד השקעות הון לפחות לשנתיים, אנחנו לא הצלחנו לייצר את המסלול הזה עד ימים אלו.

חזי צאיג: אני מאמין שבשבוע הבא, או כפי שאמרתי גם בישיבה הקודמת, נצא למסלול מענקים לחברות שלא מייצאות.

זבולון אורלב: לא הבנתי דבר ממה שאתה אומר.

משה גפני: הוא אמר דבר מאוד פשוט.

משה גפני: הוא אמר שאכן הייתה מדיניות, כפי שאמר שר התעשייה לשעבר, להוריד את המגבלה הזאת ולעשות מסלול מיוחד למפעלים כאלו שאינם מייצאים 25 אחוזים.

משה גפני: עד לרגע זה המסלול הזה לא נעשה.

זבולון אורלב: לא הבנתי.

זבולון אורלב: אם יש מדיניות, למה לא מבצעים אותה.

יצחק וקנין: זאת לא מדיניות.

יצחק וקנין: זה החוק לעידוד השקעות הון שקובע מכסת יצוא מסוימת.

יצחק וקנין: במקרה הזה פרי הגליל לא עומד בה ולכן הוא לא יכול לעמוד בקריטריונים.

זבולון אורלב: אמר השר שיש מדיניות והפקידות צריכה לבצע אותה.

זבולון אורלב: שר מוסמך לקבוע מדיניות אבל הפקידות לא מבצעת.

זבולון אורלב: אם זה כך, לשם מה צריך שר?

יצחק וקנין: השרים הם מזמן לא שרים.

יצחק וקנין: מי שקובע זה היועץ המשפטי.

משה גפני: אם יש מדיניות ולא מבצעים אותה, צריך להפיל את הממשלה.

משה גפני: אתה רוצה לעשות את זה עכשיו?

רוחמה אברהם-בלילא: כן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הנה, יש החלטה.

אורי אריאל: יש הסכמה.

משה גפני: זאת לא פעם ראשונה שאתה נתקל בדבר בו יש מדיניות והיא לא מבוצעת.

משה גפני: חזי, יש שתי בעיות.

משה גפני: החלק הזה של ה-25 אחוזים יצוא, אתה אומר שבשבוע הבא יתקיים דיון על המסלול הזה.

משה גפני: בסדר.

חזי צאיג: המסלול הזה יוצא לאוויר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תכף ישאלו שאלות למה זה לא נעשה עד היום.

משה גפני: לגבי פרי הגליל, גם אם יחליטו על כך שמורידים את התנאי של 25 אחוזים יצוא, יש בעיה של הרטרואקטיבי.

משה גפני: אומר השר לשעבר פואד שאנשים רכשו שם והוא הנחה את המשרד ואת מרכז ההשקעות להכיר ברכישה הזאת.

משה גפני: אם ירד התנאי של ה-25 אחוזים, האם הבעיה הזאת תיפתר?

חזי צאיג: אני רוצה להשלים את דבריי.

חזי צאיג: מסלול החברות שלא מייצאות יצא תוך מספר ימים.

חזי צאיג: יחד עם זאת כבר באותם ימים כן יצאנו עם מסלולים מינהליים אחרים שלא במסגרת חוק עידוד השקעות הון שנותנים פתרון לחברות שלא מייצאות כמו מסלול תעסוקה והמסלולים האלה לא התאימו לפרי גליל מהסיבה הפשוטה כי אין קליטה של עובדים.

חזי צאיג: לא הייתה קליטה של עובדים.

עמיר פרץ: לא, זה לא נכון.

עמיר פרץ: כל העובדים האלה הם עובדים חדשים.

משה גפני: עמיר, אני אאפשר לך אבל תן לו להשלים.

עמיר פרץ: כל העובדים האלה פוטרו ונקלטו מחדש.

עמיר פרץ: כולם.

עמיר פרץ: כולם זכאים לקבל מסלול תעסוקה.

חזי צאיג: אם החברה הייתה מגישה בקשה למסלול תעסוקה ומבקשת, בסבירות מאוד גבוהה אני יכול לומר לך שהיא הייתה מקבלת כסף.

עמיר פרץ: אתה צודק אבל היא הנותנת.

עמיר פרץ: מה שקורה כאן זה דבר בלתי הגיוני.

עמיר פרץ: השר אמר עכשיו בעדותו שהוא הנחה לתת להם מסלול ייחודי.

בנימין בן-אליעזר: השר לשעבר.

עמיר פרץ: עבורי אתה שר כל הזמן.

עמיר פרץ: בשבילי אתה קבוע.

עמיר פרץ: השר לשעבר, לפי פקודתך, אמר שהוא הנחה.

עמיר פרץ: ברגע שהוא אמר שהוא הנחה, בעלי המפעל הבינו שהנחיה שלטונית היא דבר ראוי והם החליטו לא להגיש מסלול תעסוקה.

חזי צאיג: נכון.

עמיר פרץ: עכשיו אומרים להם שלהנחיה אין לה משמעות.

עמיר פרץ: הפסקתם גם את זה וגם את זה.

עמיר פרץ: דבר כזה לא יכול להיות.

משה גפני: הטענה ברורה.

משה גפני: חזי, תמשיך.

חזי צאיג: כפי שאמרתי, מסלול תעסוקה, לא הונחה בקשה לפנינו ולא יכולנו לדון ולאשר, אבל בסבירות גבוהה אם הייתה מוגשת בקשה, הם היו מקבלים.

חזי צאיג: לגבי חוק עידוד, כל עוד זה לא משתנה והנושא של היצוא , עם כל הכבוד אני לא המחוקק וחוק עידוד הגיע לשולחן הזה.

חזי צאיג: אנחנו עשינו את זה עם אגף תקציבים ורק להזכיר לכם שב-2010 נעשתה רפורמה בחוק עידוד השקעות הון, בין היתר עלתה השאלה, ודווקא אנחנו הצפנו אותה, חוק עידוד כרגע עומד על כך שחברה תייצא 25 אחוזים מהמחזור שלה.

חזי צאיג: כל עוד זה לא משתנה, אין לנו אפשרות לאשר לחברה במסגרת חוק עידוד השקעות הון את מתן המענקים.

חזי צאיג: יחד עם זאת, המסלול שאנחנו יוצאים בו כרגע הוא מסלול מענקים לחברות שלא מייצאות.

חזי צאיג: הרעיון של המסלול הזה הוא הגדלת פריון לעובד וזה ייתן את הזכאות לחברה לקבל מענקים.

חזי צאיג: אנחנו היינו רוצים להחיל אותו גם רטרואקטיבית – ואני אומר את זה – כי אולי הוא גם ייתן פתרון לחברת פרי גליל אבל אני לא יכול להתחייב שהוא ייתן לה פתרון כי אני לא יודע כמה רטרואקטיבית נצליח להחיל אותו.

חזי צאיג: כרגע – גם אמרתי את זה בישיבה הקודמת – יש לנו בעיה משפטית עם זה.

חזי צאיג: בישיבה שהייתה לפני כשבועיים במשרד האוצר אצל סגן שר האוצר, הוא ביקש מנציג משרד המשפטים לבדוק את הסוגיה ולנסות לפתור את הבעיה.

בנימין בן-אליעזר: אגב, חזי, לסגן שר האוצר אמרתי בדיוק את מה שאמרתי כאן.

בנימין בן-אליעזר: הוא שאל אותי ואני אמרתי לו שאכן הייתה הבטחה שלטונית.

חזי צאיג: בהמשך לאותה ישיבה אנחנו מקיימים ישיבה נוספת בשבוע הבא עם משרד המשפטים והלשכות המשפטיות של שני המשרדים מתוך מטרה וכוונה לנסות לייצר פתרון לחברות שירצו להגיש גם על השקעות רטרואקטיביות.

משה גפני: ליועצים המשפטים שדנים בזה, בסוף החודש תהיה משכורת.

אורי אריאל: גם לנו תהיה משכורת וזה מוטל לפתחנו.

אורי אריאל: שאדוני יגיש הצעת חוק ויפתור את הבעיה.

משה גפני: אותי לימדו שיועצים משפטיים, התפקיד שלהם הוא לסייע למערכת במיוחד שמדובר על עובדים.

משה גפני: לא להקשות על המערכת.

אורי אריאל: אותי לימדו שאם הם לא עוזרים, חברי הכנסת יכולים לחוקק חוקים.

משה גפני: אני מניח עכשיו הצעת חוק שפותרת את הבעיה בפרי הגליל, הם לא יתנגדו?

אורי אריאל: מה זה שייך אם הם יתנגדו?

אורי אריאל: אתה תעביר את זה.

משה גפני: אתה מכיר את זאב אלקין.

יצחק וקנין: מה שאומר היושב ראש, זה בדיוק כך.

משה גפני: הוא הגיש הצעת חוק על הדיור ואלי ישי קרא לו החוצה.

יצחק וקנין: זה הולך לבג"ץ כי זה צריך להיות שוויוני ויתחילו לספר לך סיפורים.

גאלב מג'אדלה: אפשר לדעת מה סדר הדוברים?

משה גפני: אתה הראשון.

משה גפני: לפני כן אורן משה.

משה גפני: תציג את עצמך.

אורן משה: רכז תמ"ת באגף התקציבים.

משה גפני: הייתה ישיבה קודמת, עברו שלושים ימים ואנחנו רוצים לדעת האם התקדם משהו בנושא של פרי הגליל.

משה גפני: אנחנו מדברים על פרי הגליל ורוצים לדעת האם התקדם משהו בנושא הזה או האם מתוכנן להיות משהו.

משה גפני: אנחנו עומדים אובדי עצות.

אורן משה: כמו שחזי אמר, היו שתי ישיבות במשרד האוצר בדרגים הבכירים ביותר.

אורן משה: באמת מה שהונחינו לעשות זה לנהל את זה מול משרד המשפטים ונקבע דיון ליום ראשון הקרוב.

משה גפני: מה עומד על סדר היום בישיבה הזאת?

אורן משה: הכול.

משה גפני: זאת אומרת, גם הנושא של הרטרואקטיביות, גם הנושא של ה-25 אחוזים יצוא.

אורן משה: היצוא הוא לא מגבלה כאן.

אורן משה: היצוא הוא מגבלה בחוק עידוד אבל ברור לנו שאנחנו מדברים על מסלול מקביל שלא רלוונטי ליצוא.

משה גפני: למה אתם מצפים במקרה הטוב ביותר שיצא מהישיבה הזאת?

משה גפני: אל תתחייב על כלום.

אורן משה: אני לא יודע מה זה המקרה הטוב ביותר.

אורן משה: בוודאי שהיינו רוצים לפתור את הנושא של פרי גליל.

אורן משה: חזי דיבר על הרטרואקטיביות, אבל גם אם נניח כל הבעיות האלה ייפתרו ונצליח לייצר משהו שוויוני, מי מבטיח לי שאם אני שם מסלול על השקעות היסטוריות עם כל החסמים, פריפריה, אחוזי אבטלה, מה שלא נחשוב עליו, שלא יבואו אלי עכשיו עוד עשר חברות וייקחו את הכסף עוד לפני פרי גליל?

אורן משה: אין לנו יכולת לדעת מה הביקוש לתמיכות היסטוריות.

אורן משה: בסוף אנחנו לא יכולים לעשות משהו שהוא תפור למפעל ספציפי.

משה גפני: יהיה על השולחן עם המשפטנים שם שיש התחייבות שלטונית שהעמידה על בעל המפעל במצב שהוא הבין שזה המסלול שלו, כפי שאמר פרץ, ולא הלך למסלול אחר?

משה גפני: הוא לא הלך למסלול אחר כי זאת הייתה התחייבות שלטונית.

משה גפני: אבוי לנו אם התחייבויות שלטוניות כאלה יתמוססו באוויר כיוון שהתחלף שלטון.

אורן משה: הדברים יובאו אבל מה המשמעות האופרטיבית שלהם, זאת לא החלטה שלי אלא זאת החלטה אם להתחייבות הזאת יש תוקף שמחייב אותנו.

בנימין בן-אליעזר: אני ביקשתי שתהיה החרגה לגבי המפעל המסוים הזה.

אורן משה: אני אעביר את הדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: מתי זה היה?

רוחמה אברהם-בלילא: לפני שנתיים, שלוש, ארבע?

בנימין בן-אליעזר: כן.

קריאה: ב-2009.

עמיר פרץ: אתה בחנת איזה תקדימים יוצר לך מסלול תעסוקה?

עמיר פרץ: כאן אין לך שום תקדים.

אורן משה: לא יכול להיות תקדים אבל יכול להיות שבשנתיים האחרונות הקימו בישראל עוד שלושים מפעלים וכל אחד מהם יוכל לבוא ולגשת לאותו מסלול.

עמיר פרץ: אחד שקיבל הבטחה ליצוא.

אורן משה: אני לא יכול לעשות מסלול למישהו שקיבל הבטחה.

עמיר פרץ: מכיוון שהבטחת לו הוא ויתר על המסלול.

עמיר פרץ: תחריג אותו מכלל זה.

חזי צאיג: גם את זה אנחנו בוחנים.

חזי צאיג: אנחנו בוחנים את כל הנושא של הרטרואקטיביות.

משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה ואחריו חבר הכנסת אורי אריאל.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, שר התעשייה לשעבר כיבד אותנו בישיבה.

גאלב מג'אדלה: חזי ואורן, הדברים מופנים אליכם.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, הגיע הזמן ואומר את זה ביושר שוועדת הכספים הזאת תוכיח לאלה שרוצים לדעת פעם נוספת מה המשמעות האמיתית של ועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: ישבו ביום ראשון, ישבו במוצאי שבת, זה לא מעניין אותנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שפרי הגליל ימשיך לפעול.

גאלב מג'אדלה: אוצר ונגב וגליל שכל יום מעלים דגל חדש, סיסמה חדשה, יצירת מקומות עבודה, שיצילו מקום עבודה קיים.

גאלב מג'אדלה: ללכת ליצור מקום עבודה, עולה פי חמש ממה שמשקיעים במקום עבודה קיים.

גאלב מג'אדלה: אתם רוצים לפתור את הבעיה ואחר כך לפתור אותה כך שיעלה לציבור פי חמש?

גאלב מג'אדלה: אומרים לכם שיש כאן מפעל שצריך להציל אותו.

גאלב מג'אדלה: נקודה.

גאלב מג'אדלה: תקדימים, תחכומים ורטרואקטיבי, זה לא מעניין את העובדים.

גאלב מג'אדלה: הם רוצים בסוף החודש לבוא הביתה כשהם יודעים שיש להם פרנסה תמורת עבודתם.

גאלב מג'אדלה: כל התחכומים האלה, כל ההצעות האלה, כל התקנונים האלה, זה לא מעניין, עם כל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: זה לדיון אקדמי אצלכם במסדרונות האוצר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים היום ויש לנו כלים לתקוע אותם – ועכשיו בשפה ברורה, בשפת הפלאח – עד שפרי הגליל יצא לדרך סופית ולא זמנית.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל.

משה גפני: אחריו חבר הכנסת אורלב.

אורי אריאל: תודה ליושב ראש.

אורי אריאל: תודה על המעקב הרצוף.

אורי אריאל: בסוף שאלת אם יש משכורת וגם מהדיבורים שלי אני יכול לומר שלנו, שלא בטוח שתהיה משכורת.

אורי אריאל: אני רוצה להציע לך שתי הצעות.

אורי אריאל: האחת, להצטרף להצעת גאלב שעד שלא יגמרו בין האוצר למשפטים למרכז ההשקעות, כל האנשים הטובים, גם אנחנו עסוקים בכמה דברים אחרים.

אורי אריאל: דבר שני הוא כן להגיש הצעת חוק.

אורי אריאל: יכול להיות שלא נצטרך להעביר אותה, יכול להיות שנעביר אותה בטרומית ולא נתקדם.

אורי אריאל: אני חותם עכשיו שאם תהיה הצעת חוק, יימצא הפתרון ואתה מכיר את זה טוב ממני.

אורי אריאל: זאת לא התגרות בממשלה.

משה גפני: לא, אבל אם זאת התגרות בממשלה, גם לא איכפת לי.

משה גפני: ממשלה באה, ממשלה הולכת והעובדים נשארים.

אורי אריאל: זה לעזור לממשלה לפתור את ההתחייבויות שנתן פואד ונתנו אחרים ובגלל סיבוכים חוקיים לא ניתן היה אז לממש.

אורי אריאל: זה בכלל לא בעימות אלא להפך.

אורי אריאל: היות שכולם רוצים לפתור את הבעיה, בואו ניתן את התשובות ולא רק את השאלות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אורלב ואחריו חבר הכנסת עמיר פרץ.

זבולון אורלב: הסיפור הזה של פרי הגליל הוא ממש סיפור מקומם כי הוא בעצם מערער על כל הסדר השלטוני במדינת ישראל.

זבולון אורלב: באה הממשלה, קובעת מדיניות – במקרה הזה אני חושב שזאת מדיניות מאוד מאוד נכונה – להעדיף תעסוקה במקום שאין חלופות אחרות לתעסוקה וזה הפתרון החברתי, הכלכלי, מכל היבט זהו הפתרון הנכון, אבל המדיניות הזאת בעצם מתנפצת אל קיר אטום של פקידות שאמורה לבצע את המדיניות הזאת.

זבולון אורלב: אני לא מקבל, ודווקא מפני שאני בוגר שירות המדינה בכל השלבים שלו, ואני כופר בכך שישנם מחסומים בירוקרטיים חוקתיים שאי אפשר להתגבר עליהם.

זבולון אורלב: לכן יש ממשלה שאם רואים שבמסגרת החוק הקיים או במסגרת הנהלים, אז הממשלה רשאית להביא לאישור הכנסת הסדרים אחרים.

זבולון אורלב: מצדי שיקראו לזה חוק פרי הגליל, אם זה המוצא היחידי.

זבולון אורלב: אנחנו יודעים שהיו תקדימים מהסוג הזה.

זבולון אורלב: זאת חובתה של ממשלה לשלוט.

זבולון אורלב: זה כמו מדינת חלם.

זבולון אורלב: זה לא יאומן הדבר הזה.

זבולון אורלב: לשם מה צריכים שרים.

זבולון אורלב: חבל על השלושים משרות.

זבולון אורלב: בסופו של דבר יש פקידות, היא קובעת והיא אומרת מה אפשר ומה לא.

זבולון אורלב: אין כזה דבר אי אפשר.

זבולון אורלב: לכן אדוני, אני תומך בהצעה – חשבתי להציע אותה ואני שמח גם קודמי הציע אותה – שוועדת הכספים תציע מטעמה חוק שיונח לקריאה ראשונה והוא ייקרא חוק פרי הגליל או שהוא ייקרא חוק הפקת לקחים או לימוד לקחים לפקידות הממשלתית.

זבולון אורלב: כל פעם שלא תעשו את מה שמוטל עליכם, הכנסת תעשה את מה שמוטל עליה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת עמיר פרץ ואחריו חבר הכנסת אילן גילאון.

עמיר פרץ: תודה רבה לך אדוני.

עמיר פרץ: אני באמת מצטרף קודם כל לברכות והתודה לשר התעשייה והמסחר לשעבר שבא לכאן.

עמיר פרץ: הוא כל הזמן אמר שהוא מוכן לבוא ולתת עדות ראשונה מה זאת התחייבות שלטונית.

עמיר פרץ: זה בהחלט טסט קייס חשוב מאוד בשאלה של מהי התחייבות שלטונית.

עמיר פרץ: אני גם מודה לך על הכינוס המהיר ועל ההחלטה שאנחנו נוסעים לחצור.

עמיר פרץ: בסך הכול זה יכול להיות דבר מעניין.

עמיר פרץ: אבל כאן מדובר בהונאה.

עמיר פרץ: אין שאלה אחרת ואין לי כל תרגום אחר.

עמיר פרץ: באים כאן יזמים בשיא המשבר של פרי הגליל, בימים של החלפת בעלים כאשר כמעט כל מה שהיו דורשים באותה עת הם היו מקבלים.

עמיר פרץ: אומר להם שר בישראל שהם הולכים למסלול יצוא למרות שאין להם 25 אחוזים יצוא והוא ייתן להם מעמד של מפעל מועדף.

עמיר פרץ: הוא מנחה והפקידות מקבלת זאת ובעקבות כך מחליטה הנהלת המפעל לוותר על מסלול תעסוקה.

עמיר פרץ: היא מוותרת על כך מידיעה כי היא לא יכולה ליהנות משני העולמות.

עמיר פרץ: יש או מענק ליצוא או תחליף תעסוקה.

עמיר פרץ: אני הייתי משבח את המנהלים ואת הבעלים כי כשאני ביקרתי במפעל שאלתי אותם מה החישוב שלו אם הוא הולך למסלול היצוא כפי שהובטח לו, והוא אמר לי 18 מיליון.

עמיר פרץ: שאלתי אותו מה החישוב שלו אם הוא הולך למסלול תחליף תעסוקה והוא אמר תשעה מיליון.

עמיר פרץ: הם אומרים ביושר שהם מוכנים להסתפק בתשעה מיליון.

עמיר פרץ: זאת אומרת, הם לא באים כאן כמו חבורה שאומרת שננצל את הסיטואציה של חצור, בואו ננצל את המצוקה של ועדת הכספים וייקוב הדין את ההר, הבטיחו לנו מסלול יצואנים, תנו לנו 18 מיליון.

עמיר פרץ: תשעה מיליון?

עמיר פרץ: שומו שמים.

עמיר פרץ: על תשעה מיליון אנחנו מטרטרים את ראש העיר, את ועד העובדים שהם הפכו מומחים להפגנות במקום להמשיך להיות מומחים לייצר ירקות.

עמיר פרץ: למה הם צריכים להיות מומחים להפגנות?

עמיר פרץ: למה הם צריכים למצוא את עצמם כל יום מחדש כשהם נחשפים מול הילדים שלהם עם צמיגים בוערים?

עמיר פרץ: על תשעה מיליון?

עמיר פרץ: אדוני, אני חושב שזה לא סתם מבחן עבור ועדת הכספים אלא זה מבחן עבור הכנסת והיכולת שלה לומר.

עמיר פרץ: אני זוכר ימים בהם היינו אומרים לפקידי האוצר והתעשייה שעם סכום כזה, אל תפריעו לנו לעבוד אלא תמצאו פתרון.

עמיר פרץ: הם היו הולכים ובאים.

עמיר פרץ: זה נראה לי ממש חלם מוחלט.

עמיר פרץ: לכן אני חושב אדוני היושב ראש שגם ההצעה של מג'אדלה פלוס ההצעה שלך לנסוע לשם, סנקציות וסנקציה מאוד חריפה, לבצע את הסנקציות בפרי הגליל, לפי דעתי לפני שהאוטובוס יוצא לדרך, הם יביאו לך פתרון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אילן גילאון ואחריו שלי יחימוביץ.

אילן גילאון: הנושא הזה הוא באמת לא חדש ולפעמים זה ממש מעצבן הנונשלנטיות שדנים והקצב המאוד איטי הזה מול אנשים שרוצים להרוויח 3,500 שקלים או 4,000 שקלים בחודש.

אילן גילאון: זה פשוט דבר שהוא בלתי אפשרי והוא אסור.

אילן גילאון: זה צריך להיות החוק של פרי הגליל, חבר הכנסת גפני.

אילן גילאון: כל אדם שרוצה להרוויח 4,000 או 5,000 שקלים, יבוא איזשהו פתרון מאותו מקור שאתה כבר מחפש אותו נדמה לי שנה ואתה לא מוצא אותו כי הייתה גם קרן כזאת פעם שהייתה צריכה לתת איזושהי רשת מיידית וזה מה שחשוב לייצר כאן.

אילן גילאון: האנשים האלה לא צריכים להיות בתווך.

אילן גילאון: אני כמובן מצטרף לכל ההצעות האחרות.

אילן גילאון: אני מאוד מעריך את זה ששר התעשייה לשעבר הגיע לישיבה.

אילן גילאון: זה באמת חשוב מאוד.

אילן גילאון: אני רק רוצה לומר שבפעם האחרונה שדיברתי עם שר התעשייה הנוכחי, הוא אמר לי שבאמת ללכת למתווה הזה, זאת עבירה על החוק והוא לא יכול לעשות את הדברים האלה.

אילן גילאון: בעיניי יש חמישים דרכים שונות ללכת ולפתור את הבעיה הזאת.

אילן גילאון: זה מזכיר לי את ההתייחסות של ביטוח לאומי למטופלים שלו.

אילן גילאון: הם לא ביקשו, אז לא ממלאים.

אילן גילאון: אם כן, קודם כל, צריך להיות חוק מיידי.

אילן גילאון: שנית, החוק הזה צריך פעם אחת ולתמיד לגרום לכך שמוטי חזיזה ואנשים מהסוג הזה, אנשים מסלינה ואנשים במקומות עוד יותר קטנים שאף אחד לא שומע עליהם, הם צריכים לדעת שיש כאן רשת ביטחון ובצורה יצירתית בכל הטירוף הזה חייבים להקים כאן חוק שיש בו גשר שברגע שנופל מפעל מן הסוג הזה, קודם כל עוצרים את זה.

אילן גילאון: יכול להיות שהממשלה תקנה את זה, יכול להיות שהיא תגשר עד שהעובדים יקנו את זה, יכול להיות שיהיה בעל בית חדש.

אילן גילאון: כל האפשרויות קיימות ובלבד שערך העבודה כאן נשמר וזאת החשיבות בחוק.

אילן גילאון: מכל הדברים שנאמרו כאן אני לא שומע איך מוטי חוזר למפעל מחר.

אילן גילאון: זה שיעשו לו חנוכה בשבוע הבא, זה לא מחמם אותו.

אילן גילאון: מה הוא צריך לעשות עכשיו כשהוא עובד היום?

אילן גילאון: אנחנו מתנצלים כולנו, יש לנו דיון בנושא גיל פרישה שקשור לאותו נושא.

אילן גילאון: אני כמובן תומך במה שאמר עמיר וחברים אחרים.

אילן גילאון: תודה רבה.

משה גפני: מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: בהמשך למה שנאמר עד כה, העניין של פרי הגליל הוא מאבק שהסתיים אז ופתיחתו היום היא כתוצאה מנוכלות שלטונית ולא מהתחייבות שלטונית.

מוחמד ברכה: לכן אני בעד לסיים את מה שאפשר לסיים אבל בכל מקרה לא להמתין עד ה-1 בינואר.

מוחמד ברכה: אני מבין שהוועדה או הייעוץ המשפטי מתכנס ביום ראשון ה-25 בחודש.

משה גפני: הם מתכנסים יחד עם משרד המשפטים.

מוחמד ברכה: כן, ב-25 בחודש ואני מבקש מכבוד יושב ראש ועדת הכספים שיכנס את ועדת הכספים ביום שני ה-26 בחודש שם ושיבואו עם תשובות לשם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שלי.

משה גפני: אחריה רוחמה.

שלי יחימוביץ': שואלים אותי למה אנחנו נאבקים בשביל 58 עובדים מפרי הגליל כשיש פיטורים של אלפי עובדים מחברות הסלולר.

שלי יחימוביץ': קודם כל, צריך להילחם גם נגד הפיטורים מחברות הסלולר, אבל חייבים לומר את האמת.

שלי יחימוביץ': הפרופיל הגילי וההשכלתי של מפוטרים באזור המרכז שהם אנשים צעירים ומשכילים שונה לחלוטין מהפרופיל של המפוטרים האלה.

שלי יחימוביץ': מפוטר צעיר שמפוטר מחברת סלולר, זה חמור ביותר וצריך להיאבק נגד זה, אבל יש לו סיכוי גבוה למצוא עבודה.

שלי יחימוביץ': 58 העובדים של פרי הגליל לעולם לא ימצאו עבודה אם הם יפוטרו.

שלי יחימוביץ': מדובר על מוות תעסוקתי.

שלי יחימוביץ': אנחנו גוזרים עליהם מוות תעסוקתי שממנו אין חזרה.

שלי יחימוביץ': לכן העקשנות שלנו ולכן אנחנו מתכנסים כאן שוב ושוב.

שלי יחימוביץ': האבסורד הוא שיש הבטחה שלטונית.

שלי יחימוביץ': יושב כאן השר בכבודו ובעצמו ואומר במו פיו שניתנה הבטחה שלטונית ויש כסף.

שלי יחימוביץ': הסוגיה היא לא כסף אבל לא מצליחים לתפור את התפרים כדי להגיע לסיטואציה בה הכסף מועבר כדי להמשיך את חייו של המפעל.

שלי יחימוביץ': ראיתי אותנו כל כך הרבה פעמים מחליטים החלטות ייחודיות.

שלי יחימוביץ': ערבות של מיליארדים לתחנות הכוח הפרטיות, 300 מיליון שקלים שהועברו אתמול ל – ואגב, אני בעד להחזיק את השידור הציבורי בחיים – וזאת החלטה ייחודית שלא דומה לשום החלטה אחרת.

שלי יחימוביץ': ראינו אלף ואחת תפירות ייחודיות גם במאבק עכשיו על ערוץ 10.

שלי יחימוביץ': מה אנחנו מבקשים?

שלי יחימוביץ': תפירה ייחודית לערוץ 10 לפריסת חובות.

שלי יחימוביץ': אז כן, אנחנו מבקשים כאן הסכמה ייחודית למפעל פרי הגליל כיוון שמדובר במפעל ייחודי.

שלי יחימוביץ': המתסכל במפגש הזה הוא שיש כסף, יש הבטחה שלטונית, יש אפשרות להעביר את הכסף אלא שהם לא מצליחים לסגור בינם לבין עצמם איך הם יעשו את זה ובינתיים גורלם של 58 העובדים נתון לחסדיהם.

שלי יחימוביץ': אני מציעה שוועדת הכספים בראשותך, שידעה כבר לחלץ את המפעל הזה ממשברים, פשוט תציב תנאי בל יעבור שאין העברות תקציביות, אין הליכה עם האוצר, אין כלום עד שפותרים את נושא פרי הגליל.

משה גפני: לא, אי אפשר.

משה גפני: אפשר לעשות דברים אחרים יותר חמורים.

שלי יחימוביץ': העברות תקציביות שאנחנו מבקשים, כן.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רוחמה, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה אדוני היושב ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, המפעל הזה מדמם לא שנה אחת ולא שנתיים אלא הרבה יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שכשאתה מסתכל על מה קורה כאן מסביב לשולחן, אתה רואה את הנציגים של כל סיעות הבית מאוחדים בדעתם לעזור למפעל פרי הגליל.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו רואים כאן את הסאגה הזאת של הפקידות, של האוצר ושל התמ"ת והיא לא מוצאת את הפתרון והיא לא תמצא פתרון אלא אם זה לא יהיה בחוק כפי שאמרנו בתחילת הישיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: ידענו ימים בהם יכולנו לחוקק חוקים מיוחדים לצורך העניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: האחריות שלנו היא לא רק לתת מענה מיידי.

רוחמה אברהם-בלילא: האחריות שלנו היא גם באיזושהי נקודת זמן לראות את הנולד.

רוחמה אברהם-בלילא: שנת 2012 הולכת להיות שנה קשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נראה מפעלים כדוגמת פרי הגליל באים לפתחנו ומיד בתום הדיון הזה יש את מפעל סלינה מנצרת עלית שגם הוא מפעל בפריפריה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שיבואו עוד ועוד מפעלים כאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אדוני היושב ראש, אני חושבת שאין לנו אלא פתרון אחד ואמר את זה חזי צאיג, לחוקק חוק שיחריג מפעלים בפריפריה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהכנסת הזאת ידעה ימים בהם יכולנו לחוקק חוק ולהעביר אותו במסגרת פרק זמן של יומיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו יודעים לעשות את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצטרפת לדברי חבריי ואני אומרת שנחוקק את החוק הזה, ניתן לאותה פקידות מענה על מנת שגם היא לא תעבור על החוק כי היא לא יכולה לתת פתרונות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: איציק וקנין ואחריו ציון.

יצחק וקנין: רבותיי, כל הסיפור של פרי הגליל, אנחנו מכירים על כל העליות והמורדות שבו, אבל אני רוצה לגעת כאן במשהו מאוד חשוב.

יצחק וקנין: רבותיי, מי שזוכר, לפני כשנתיים וחצי היה דיון בוועדת הכספים כאשר היינו עוד בתחילתו של המשבר כאשר הממשלה הזאת התחילה את כהונתה ודיברו על קרן שתסייע למפעלים.

יצחק וקנין: ישב כאן עופר עיני וישבו כאן נציגי האוצר ושר האוצר ואמרו מה יחס הגומלין.

יצחק וקנין: דיברנו על הנושא הזה ואמרנו שתהיה קרן שתציל מפעלים במצב שבעצם החוק לא מאפשר.

יצחק וקנין: מה זה החוק לא מאפשר?

יצחק וקנין: לצערי הרב הממשלה לא עושה שום דבר.

יצחק וקנין: הממשלה היא זו שצריכה לקבל את ההחלטה ולומר שיש לנו מפעל כזה שאין לנו ברירה אלא חייבים למצוא את הפתרון.

יצחק וקנין: אני הייתי לוקח את היועץ המשפטי לממשלה, הייתי לוקח את משרד האוצר ולא יוצאים עד שיצא עשן לבן.

יצחק וקנין: גומרים את העניין של פרי הגליל.

יצחק וקנין: כך צריך לפתור בעיה אבל מה קורה?

יצחק וקנין: כולם אומרים שאם נחליט כך, יגיעו עוד עשרה מפעלים.

יצחק וקנין: אני מצדיק את דבריו של נציג האוצר.

יצחק וקנין: בקריטריונים אין אפשרויות.

יצחק וקנין: היועצים המשפטיים הם אלה שמכתיבים.

יצחק וקנין: לכן הממשלה הייתה צריכה למצוא מתווה שכן יכול לפתור את הבעיה לפרי הגליל.

יצחק וקנין: רבותיי, היום זה פרי הגליל אבל כפי שאמרה רוחמה, יהיו עוד הרבה מפעלים.

יצחק וקנין: הלוואי ולא יהיו אבל זאת המציאות אותה אנחנו מוצאים דווקא במפעלים בפריפריה.

יצחק וקנין: המציאות הזאת היא קשה מאוד.

יצחק וקנין: כל מפעל שנסגר בפריפריה, זה אסון.

יצחק וקנין: הממשלה צריכה לצאת מגדרה כדי לפתור את הבעיה.

יצחק וקנין: איך?

יצחק וקנין: הממשלה הייתה צריכה לתת את חלקה לקרן הזאת ומכאן היו יכולים להעביר את הכסף ביתר קלות, ללא יועצים משפטיים ובלי בירוקרטיה.

יצחק וקנין: המפעל הזה היום מדשדש ואנחנו נסיים את הישיבה בעוד שעה, אתם תלכו לחצור וכלום לא קרה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם שביום ראשון הבא לא יהיה פתרון.

יצחק וקנין: חזי צאיג ונציג האוצר יושבים כאן ואני אומר את הדברים האלה.

יצחק וקנין: תזכרו, לא יהיה פתרון ביום ראשון הבא וגם לא ביום שני אחרי שאנחנו נהיה שם כי אם הממשלה לא תקבע את המדיניות, אנחנו יכולים רק לברבר כאן

יצחק וקנין: או להגיש הצעות חוק ובזה אולי לגמור את העניין אבל אני לא יודע מתי זה ייגמר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ציון.

ציון פיניאן: אני רוצה לשאול מתי תהיה הישיבה הבאה על פרי הגליל?

משה גפני: ב-1 בינואר.

ציון פיניאן: מספר הישיבות על פרי הגליל הוא המספר הגבוה ביותר שאני זוכר שהתקיימו כאן.

ציון פיניאן: אני רואה שבנושא הזה מתעמרים לא רק בעובדים אלא התחילו להתעמר גם בחברי הכנסת.

ציון פיניאן: ההתעמרות עברה מהעובדים לחברי הכנסת.

ציון פיניאן: זאת שיטה חדשה של הפקידות.

ציון פיניאן: צריך לעשות עוקף.

ציון פיניאן: בלי עוקף לא נשיג שום דבר.

ציון פיניאן: עוקף פקידות וכמו שאתה הצעת, זה יכול להיעשות באמצעות חקיקה.

ציון פיניאן: אם לא תהיה חקיקה, יבואו עוד מפעלים לכאן.

ציון פיניאן: אנחנו בדרך לסלינה, לאחר מכן איתוראן ומה עשינו באיתוראן?

ציון פיניאן: התכופפנו והתכופפנו, אבל איתוראן הגיע לקריית שמונה?

משה גפני: לא הגיע.

ציון פיניאן: לא הגיע ואפילו לא הגיע לצומת גולני.

ציון פיניאן: אם לא נעשה חקיקה כלשהי למען יראו ויראו, חבל על הזמן.

ציון פיניאן: לכן אני שואל שוב, אם לא נעשה את זה, מתי תהיה הישיבה הבאה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני ישבתי עם ציון פיניאן ועם אנשי משרד האוצר בשבוע שעבר.

משה גפני: אנחנו נצטרך למצוא פתרון כי כנראה פתרון של כסף יש אבל יש בעיה של קריטריון.

משה גפני: ליה שמטוב ואחרי כן אבישי ברוורמן.

ליה שמטוב: אדוני היושב ראש, לא סתם חבר הכנסת ציון פיניאן שכן שלי.

ליה שמטוב: אני בדיוק רציתי להתחיל את דבריי בדברים שהוא אמר.

ליה שמטוב: מה שקורה במפעל פרי הגליל זה לא רק 58 עובדים אלא מדובר על 58 משפחות.

ליה שמטוב: לא מדובר רק על 58 משפחות אלא מדובר קודם כל על מפעל בפריפריה, על מפעל שהוא נמצא בחצור וזה לא רק המפעל הזה אלא זה כל מה שמסביב המפעל.

ליה שמטוב: אם המפעל הזה ייסגר, יכולים לקרוס עוד מפעלים כמו דומינו כי פרי הגליל לא רק מייצר את הסחורה שהוא מייצר אלא הוא גם עובד עם עוד מפעלים ונותן פרנסה לאחרים.

ליה שמטוב: בכל זאת אנחנו כל כך הרבה דיברנו על הנושא הזה ואני מקווה מאוד שהיום, כאשר נדבר על מפעל סלינה, כאן תהיה ישיבה ראשונה ואחרונה ושלא נמשוך את הזמן כפי שאנחנו עושים במפעל פרי הגליל.

ליה שמטוב: אני סומכת עליך אדוני היושב ראש ואני מקווה שב-25 בחודש וב-1 בחודש תהיה בשורה טובה והמפעל ימשיך להתקיים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אבישי ברוורמן.

אבישי ברוורמן: ב-25 זה חג המולד ולכן אולי נדחה את הישיבה ל-26 דצמבר.

משה גפני: מה לי ולחג המולד?

משה גפני: לא הבנתי.

אבישי ברוורמן: זה מה שרציתי לומר.

שלי יחימוביץ': יש ערבים נוצרים.

משה גפני: בסדר, אבל אני לא עושה את זה ב-25 בחודש אלא ב-1 בינואר ובגלל סיבות אחרות לגמרי, סיבות ענייניות.

אבישי ברוורמן: יש לי שתי הערות.

אבישי ברוורמן: לפני שהגעתי לכאן, לפני חמש וחצי שנים, עסקתי בעשייה.

אבישי ברוורמן: אתה רואה את הפלונטר הבירוקרטי החקיקתי ואני מסתכל כאן על ידידי מוטי חזיזה שהוא כאח לי, וגם כשהייתי יושב ראש ועדת הכספים היו קרנות ודיבורים.

אבישי ברוורמן: יושב כאן אחד השרים האפקטיביים בישראל שהיה כשר התעשייה והמסחר וחזי שהוא באמת אדם שעושה מלאכה נאמנה, ואתה מרגיש שאתה לא יכול להתקדם.

אבישי ברוורמן: יש משהו בשיטת המשטר הישראלי שהיא לא אפקטיבית.

אבישי ברוורמן: חיים נחמן ביאליק אמר פעם על עמנו שהוא לא ייקץ עד לא יראנו השוט.

אבישי ברוורמן: אמרה זאת גם רוחמה ואכן שנת 2012 תהיה שנה קשה מנשוא, לאירופה תהיה שנה קשה, לארצות הברית, וגם כאן תתחיל להיות האטה עם פיטורים.

אבישי ברוורמן: המפעל הזה, חשבנו שהוא דוגמה.

אבישי ברוורמן: הייתה התארגנות של העובדים, היה מוטי, היה מנהל המפעל, היו שרים, והמפעל היה הדוגמה איך בכל זאת אפשר לעשות את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אם לא נצליח לפתור את הבעיה לגבי פרי הגליל, יהיו לנו כאן בדרך עוד עשרים מפעלים ואנחנו נהיה בצרות צרורות.

אבישי ברוורמן: למרות שמתגאים כאן שהאבטלה היא הנמוכה ביותר במערב, אנחנו שוכחים שחלק גדול מהעובדים עובדים בשכר רעב וחלקם בעבודה זמנית.

אבישי ברוורמן: גם הסטטיסטיקות האלה שלא לוקחות בחשבון את אלה שלא משתתפים במעגל העבודה, יעלו פלאים.

אבישי ברוורמן: לכן אני פונה אליך, אתה איש חכם, יודע תורה, במקרה הזה צריך למצוא פתרון.

אבישי ברוורמן: אני חושש שבלי שינוי חלק מהתנהלות המשטר הישראלי, אנחנו לא נפתור את רוב הבעיות האלה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מירי רגב.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: פרי הגליל הוא אחד הדוגמאות למפעלי עוגן בפריפריה ודיברנו על כך כמה פעמים.

מירי רגב: , בזמנו כל התפיסה הייתה שמקימים מפעל והעובדים שגרים שם עובדים במפעלים האלה.

מירי רגב: זה אומר שכל מפעל מהסוג הזה שנסגר, בעצם משאיר את האוכלוסייה בפריפריה חסרת עבודה.

מירי רגב: אילו היינו מביאים מפעלים לפריפריה והיו להם תחליפים, הייתי אומרת מילא, יפוטרו מפרי הגליל או מנצרת עלית או מסודה סטרים, מילא, הם יעברו למקום אחר.

מירי רגב: אבל אני כבר שנתיים בוועדה הזאת ופרי הגליל עלה לפחות ארבע פעמים בדיונים כאן ויותר, שלא לדבר על הסיורים עשינו אצל חזיזה ואצל ראש העיר.

מירי רגב: בלי שום קשר עכשיו, יש לנו מפעלים נוספים.

מירי רגב: אפשר לתת פתרון נקודתי לכל מפעל, בסדר, נבוא לכאן כל שבוע עם מפעל אחר, נעלה הצעות לסדר, דיונים מהירים, נבוא לוועדת הכספים ונקיים דיונים, אבל השאלה אם אנחנו לא יכולים לבוא לכאן עם איזשהו פתרון מערכתי למפעלי עוגן בפריפריה.

מירי רגב: בזמנו של פואד כשר התעשייה קבעו שיש קרן להצלת מפעלים בפריפריה.

מירי רגב: זה נקבע או לא נקבע?

מירי רגב: נקבע.

מירי רגב: מה קרה עם זה?

מירי רגב: כלום.

מירי רגב: יש קרן אבל הקרן לא מופעלת ולקרן אין קריטריונים.

מירי רגב: מה הבעיה של קריטריונים לקרן?

מירי רגב: זה מאוד פשוט.

מירי רגב: אם דרך מפת העדיפות הלאומית קבענו מי נמצא בתוך המפה ומי לא, אז קח את הקריטריונים לפחות איך מוגדרת הפריפריה בתוך מפת העדיפות הלאומית.

משה גפני: אני אענה לך.

מירי רגב: תקבע קריטריונים שכבר נמצאים שם.

מירי רגב: יש קרן ויש כסף אבל זה לא הולך לטובת הפריפריה וזה לא הגיוני.

מירי רגב: לכן אני אומרת שהפתרון צריך להיות פתרון מערכתי.

מירי רגב: היום אנחנו מדברים על פרי הגליל עם 58 מפוטרים.

מירי רגב: מה אתם עושים מאבק כזה על 58 משפחות?

מירי רגב: אני הייתי שם.

מירי רגב: האנשים האלה מקבלים פחות ממשכורת מינימום והם עובדים שם שנים ואומרים שהם שם כדי לקבל את המשכורת שלהם.

מירי רגב: הרב גפני, בוא ניתן פתרון נקודתי היום לשני המפעלים אבל בוא נבוא גם עם הצעה כוללת שהקרן תיתן תמיכה למפעלים בפריפריה תתחיל להיות ממומשת.

בנימין בן-אליעזר: משפט אחד.

בנימין בן-אליעזר: שלא יצא מדבריי שאני בא לומר שתלכו ותפרו חוק.

בנימין בן-אליעזר: להפך.

בנימין בן-אליעזר: אני אומר שתפקיד המשפטנים הוא לתת תשובה למצבים האלה.

בנימין בן-אליעזר: זאת החכמה.

בנימין בן-אליעזר: משפטן חייב להבין את המצב ולכן בזמנו כשאני דיברתי, דיברתי על החרגה.

בנימין בן-אליעזר: עם כל הכבוד ועם כל ההערכה, במציאות הזאת בה אנחנו חיים – ונדמה לי ששלי תיארה את ההבדל בין עובדי ההיי-טק כאן לבין העובדים שנמצאים שם – צריך להבין שיש אזורים במדינת ישראל שברגע שאתה חותך להם שם את הפרנסה, גזרת עליהם כליה.

בנימין בן-אליעזר: הכנסת לא יכולה לחיות עם הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: לכן לא לפחד מהמשפטנים.

בנימין בן-אליעזר: משפטנים צריכים לתת תשובה למצב הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני אאפשר לראש המועצה ולמוטי חזיזה, אבל אני רוצה קודם כל להתייחס.

משה גפני: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שהיה כאן חוק עידוד השקעות הון, היה לנו ויכוח עם הממשלה ואנחנו טענו שאנחנו רוצים את הקריטריונים לקבוע בחוק.

משה גפני: אמרה הממשלה לא.

משה גפני: נקבע בחוק שהשרים, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאים לפי הצעת המינהלה או לאחר התייעצות עמה לקבוע את הקריטריונים בשלהם יינתנו מענקים או הלוואות, מסלולים וכולי.

משה גפני: אני לא נכנס לכל הפרטים.

משה גפני: אנחנו סבורים, לאחר שגם חבר הכנסת בן-אליעזר, השר לשעבר, אמר את מה שהוא אמר, שיש התחייבות שלטונית, אנחנו סבורים כולנו ללא יוצא מן הכלל – קואליציה ואופוזיציה כאחד, כל הסיעות בבית – שפרי הגליל הוא מפעל עוגן, כי אחרת חצור נופלת.

משה גפני: זה לא רק שנופל פרי הגליל.

משה גפני: אני כבר לא מדבר על פיקוח נפש על כל משפחה ומשפחה שיוצאת מהמפעל ומקבלת מכתבי פיטורים.

משה גפני: אני סומך עליכם.

משה גפני: אין לי בכלל טענות אליכם, לא לחזי ולא לאורן משה.

משה גפני: אין לי טענות.

משה גפני: יש לי טענות כלפי עצמנו למה הסכמנו לממשלה על כך שהם יקבעו.

משה גפני: עובדה, אתם לא מצליחים לפתור את הבעיה של פרי הגליל.

משה גפני: המשפטנים ישבו יחד אתכם, משרד המשפטים ישב יחד אתכם בתחילת שבוע הבא – אני לא יודע אם זה יום ראשון או שני, אבל זה לא משנה – לכן גם קבעתי את הישיבה הבאה ב-1 בינואר, כדי לאפשר לממשלה לעשות את כל מה שנדרש ממנה.

משה גפני: אין ספק שצריך לפתור את הבעיה.

משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להכין חוק, להחתים עליו את כל חברי הוועדה ולהניח אותו על שולחן הכנסת.

משה גפני: החוק יקבע את הקריטריונים.

משה גפני: אנחנו לא סומכים על כך שהשרים יביאו לאישור ועדת הכספים את הקריטריונים של מסלולים חדשים וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: אנחנו נקבע בחקיקה ואני אבקש שחרור מחובת הנחה מוועדת הנחה.

משה גפני: אני מבקש ממוטי חזיזה, אם אתה יכול להביא כשיהיו דיונים כאן בכנסת על החוק, את כל העובדים.

משה גפני: שכולם יראו מי משחרר מחובת הנחה, מי מצביע בעד, מי מצביע נגד, מי מצביע במליאת הכנסת בעד הקריאה וכולי.

משה גפני: לחוק הזה הרי יהיו השלכות רוחב.

משה גפני: אם לא יפתרו את הבעיה של פרי הגליל, החוק הזה יעבור ואם החוק הזה יעבור, תתחילו לשלם לעוד מפעלים.

משה גפני: אני מבקש מפואד לתת מכתב על מה שהוא אמר.

משה גפני: אם אכן הדברים יהיו ברורים מבחינת מה שהוא ייתן, בחוק הזה ייכנס סעיף על פרי הגליל.

משה גפני: זאת אומרת, אז היועצת המשפטית תנסח מעבר למה שאנחנו קובעים, היא גם תנסח, היות שהייתה התחייבות שלטונית, בשעה שיש התחייבות שלטונית של שר שמופקד על הנושא הזה, תהיה התחייבות מיוחדת לגבי הנושא של פרי הגליל רטרואקטיבית.

בנימין בן-אליעזר: החרגה.

משה גפני: החרגה.

משה גפני: אז נפתור את הבעיה של המשפטנים.

משה גפני: תגידו להם בישיבה ביום ראשון או ביום שני, לא חשוב מתי, שהולך להיות נס חנוכה.

משה גפני: אנחנו משחררים את המשפטנים מלהחליט אלא אנחנו נקבע, אם זאת הבעיה.

משה גפני: אתם רק תגידו להם כמה זה יעלה למדינה עם השלכות הרוחב.

משה גפני: את זה אני מציע שנעשה.

עמיר פרץ: איך ייקרא החוק הזה?

זבולון אורלב: חוק פרי הגליל.

עמיר פרץ: חוק פרי פואד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני בעד.

משה גפני: ראש המועצה, בבקשה.

שמעון סויסה: קודם כל, תודה על אין ספור דיונים שמתקיימים כאן אבל בסופו של יום מבחן התוצאה הוא מה שקובע.

שמעון סויסה: אני חושב שהגעתו של השר לשעבר היקר פואד שפכה אור על מה שקרה בכל תהליך פרי גליל.

שמעון סויסה: מרוב דיונים, החושים מתקהים ואני רוצה להזכיר ארבע עובדות: האחת, ב-2008 המפעל קרס ופשט את הרגל.

שמעון סויסה: השנייה, ב-2009 הגיעו בעלים ושילמו 200 מיליון שקלים על השקעה במפעל בתשלומי חובות כדי שהמפעל הזה יעמוד על הרגליים.

שמעון סויסה: השלישית, הבעלים פיטרו את כל העובדים, שילמו להם פיצויים כדת וכדין והעסיקו אותם מחדש.

שמעון סויסה: הרביעית, הם התחייבו שהם מעסיקים מינימום את מספר העובדים והם הוסיפו עוד מאה עובדים נוספים לתוך מצבת העובדים.

שמעון סויסה: אני שואל שאלה מאוד פשוטה.

שמעון סויסה: אתם יודעים מה יקרה עכשיו?

שמעון סויסה: האין החלטה יגרום להחלטה מאוד קשה.

שמעון סויסה: כשישבנו כאן לפני חודש, נתת חודש לפתור את הבעיה, הבעלים הסכימו לדחות את הפיטורים.

שמעון סויסה: המשמעות היא שעכשיו אנחנו יוצאים מהחדר ולא 58 עובדים מפוטרים אלא שבעים עובדים מפוטרים ואני אומר את זה לפרוטוקול, זאת תהיה החלטה שתגרור לסגירת המפעל וזה כי אנחנו לא יודעים להחליט ואנחנו לא מחליטים.

שמעון סויסה: לכן אני אומר עוד פעם ברחל בתך הקטנה ואני אומר את זה לכל החברים.

שמעון סויסה: רבותיי, חייבים למצוא פתרון.

שמעון סויסה: הבעלים דיברו על מסלול שהשר פואד אישר אותו, קבלה של 18 מיליון שקלים אבל הם ויתרו על הסכום הזה והם הולכים לשבעה ושמונה מיליון שקלים.

שמעון סויסה: באו לקראת כל העולם ואשתו.

משה גפני: מה אתה מציע?

שמעון סויסה: אני מנהל מערכת קטנה, לא גדולה.

שמעון סויסה: כשיש לי בעיה, אני קורא ליועץ המשפטי ואני אומר לו, זאת הבעיה, נותן דחיפה ופותר את השסתום הזה.

שמעון סויסה: תעשו את זה.

שמעון סויסה: באמת, כמה אפשר לדבר ולדבר?

שמעון סויסה: החבר'ה האלה הולכים עכשיו הביתה ומפטרים אותם.

שמעון סויסה: מי שקרא את הידיעה היום, מדברים על שמונים עובדים מפוטרים.

מירי רגב: אתה הלכת לקראתם והורדת להם קצת מהארנונה?

שמעון סויסה: ארנונה לא בידיי אלא זה בחוק, אבל אני רוצה לומר שתרומתו של הישוב הייתה בוויתור על חצי מיליון שקלים לבעלים הקודמים בחוב.

שמעון סויסה: אנחנו ויתרנו לבעלים הקודמים על הסכום הזה.

מירי רגב: ומשרד הפנים לא מוכן ללכת לקראתם?

עמיר פרץ: הם מסתפקים בתשעה מיליון של מסלול תעסוקה.

עמיר פרץ: הבעלים מסכימים.

משה גפני: תודה אדוני ראש המועצה.

משה גפני: מוטי חזיזה ואנחנו נסיים את הדיון.

מרדכי חזיזה: אדוני היושב ראש, קודם כל אני מודה על הכינוס הזה.

מרדכי חזיזה: אני רוצה לברך את פואד שעוד לפני הפגישה שמעתי את מה שהוא אמר נחרצות.

מרדכי חזיזה: אני מודה למי שהזמין אותו לישיבה.

מרדכי חזיזה: אני באמת חושב שאני חייב להצדיע לו.

מרדכי חזיזה: הוא היה אמיתי, מציאותי ובעצם הרבה תלו בו תקוות.

מרדכי חזיזה: אני יכול להגיד לכם שאני פניתי לשר שמחון, אמרתי לו: אדוני השר שמחון, יש החלטה של פואד והיא אומרת כך וכך.

מרדכי חזיזה: הוא אמר לי: תביאו את השר פואד שיגיד את זה.

מרדכי חזיזה: אני אומר לך השר פואד, אני כל כך גאה ושמח שהגעת לכאן ואמרת את הדברים האלה.

מרדכי חזיזה: אין לך מושג כמה נחת נגרם לאותו ציבור עובדים בפרי הגליל כי הם לא יודעים את זה.

מרדכי חזיזה: א המסר הזה אני אעביר להם.

מרדכי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני אומר בכנות.

מרדכי חזיזה: אני באתי לכאן ביום השלושים מלא תקוות ושאיפות מאדוני היושב ראש.

מרדכי חזיזה: אני רק אזכיר לו שאנחנו בפתח חג החנוכה.

מרדכי חזיזה: אני אומר לך אדוני היושב ראש שאני לא בטוח עובדי פרי הגליל יהיה להם להדליק נר חנוכה בשמחה.

מרדכי חזיזה: אני לא בטוח שהם ידליקו את החנוכייה בשמחה כי בעצם אני חוזר ללא מענה.

מרדכי חזיזה: אני חוזר כמו שבאתי.

מרדכי חזיזה: הבוקר אני יצאתי וכל אחד שאל מה יהיה, מה תגיד לציבור העובדים שבעצם מה חטאו שהוא רוצה לעבוד?

מרדכי חזיזה: איזה תשובה תיתן לעובד?

מרדכי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני אומר לך בכנות, כולם כאן אנשי אמונה אבל האמונה שלך היא גדולה מאוד.

מרדכי חזיזה: עבורי אתה רב, מנהיג ומוביל דרך.

מרדכי חזיזה: אני מצפה מאדוני היושב ראש, עם כל התמיכה שקיבלת מכל חברי הכנסת, זה מחמם את הלב אבל אני פוחד שכשאני מגיע לשם, אני מתקרר כי החום נשאר שם ולא מגיע לפרי הגליל ולא מגיע אל ציבור העובדים.

מרדכי חזיזה: אני מציע באמת לאדוני היושב ראש, קבלו את מה שנאמר כאן.

מרדכי חזיזה: אני בהחלט מכבד את חזי צאיג.

מרדכי חזיזה: אני רוצה להזמין אותם לפרי הגליל כמו שהזמנתי את כל חברי ועדת הכספים של הכנסת.

מרדכי חזיזה: קל לבוא לדיון ולעוד דיון ולעוד דיון.

מרדכי חזיזה: ככל שיהיו יותר דיונים, חזי, מאבדים תקווה למרות שלעולם לא נאבד את האמון הזה.

קריאה: זה לא חזי.

מרדכי חזיזה: לא משנה.

מרדכי חזיזה: אני אומר להם.

מרדכי חזיזה: למי לא פניתי?

מרדכי חזיזה: לנשיא המדינה הגעתי.

מרדכי חזיזה: למה?

מרדכי חזיזה: למה אני צריך להגיע לנשיא המדינה ולבוא לכאן כל פעם.

מרדכי חזיזה: אדוני היושב ראש, אין מענה.

מרדכי חזיזה: אני חוזר עם תחושות של ריקנות ופחד איך אעמוד מול ציבור העובדים ואומר להם שבאנו, אמרנו, כל הכבוד.

מרדכי חזיזה: מה אני מבקש ממך אדוני היושב ראש.

מרדכי חזיזה: תן לי כרגע תשובה, פתרון, מה אני יכול לומר לעובדים.

מרדכי חזיזה: תעזור לי.

מרדכי חזיזה: רוצים להקים בחצור הגלילית עיר אבל איך יקימו עיר ללא מפעל?

מרדכי חזיזה: איך הוא יקים עיר אם אין לו עבודה?

מרדכי חזיזה: הוא לא יכול למצוא פתרון לעובדים הקיימים.

מרדכי חזיזה: מה תענו לו?

מרדכי חזיזה: מה תענו לנו?

מרדכי חזיזה: מה תענו לציבור העובדים?

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מבקש, אולי תפנה למפעל שידחו.

משה גפני: אני הולך לעשות את זה.

משה גפני: אתה יודע שאני הולך לעשות את זה.

משה גפני: אתה הרי מכיר אותי.

משה גפני: אתה לא יכול לנחש דבר כזה?

משה גפני: מוטי, תודה רבה על הדברים שלך.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: ראשית, אני פונה לבעלי המפעל.

משה גפני: אנחנו מצהירים, חברי ועדת הכספים ללא יוצא מן הכלל, על כך שאנחנו לא משאירים את המפעל הזה כך.

משה גפני: אנחנו קודם כל פונים לממשלה, זה לא חזי וזה לא אורן משה אלא זאת שאלה של מדיניות.

משה גפני: אנחנו פונים ומבקשים ומתחננים, שבו כמה שיותר מהר, תפתרו את הבעיה של פרי הגליל כי אנחנו לא נרפה מהעניין הזה.

משה גפני: אנחנו מניחים הצעת חוק והצעת החוק תעשה טוב יותר למפעל אבל היא תגרום להשלכת רוחב ואנחנו נכנסים לוויכוח מאוד רחב.

משה גפני: אני דווקא לא אהבתי את הדיבורים על מה הולך לקרות בשנה הבאה מבחינת המצב הקשה בעולם וכי מפעלים יקרסו.

משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על פרי הגליל ולפרי הגליל יש כסף.

משה גפני: לא מדובר על הרבה כסף.

משה גפני: מדובר על התחייבות שלטונית, מדובר על מפעל עוגן בישוב לא גדול פריפריאלי ממש, מרוחק ממרכז הארץ ולכל הדעות צריך לעשות את זה.

משה גפני: אם לא יימצא פתרון, יוגש חוק.

משה גפני: אני אומר את זה בשם כל חברי הוועדה וזה מה שאני אומר לך מוטי.

משה גפני: אתה חוזר למפעל.

משה גפני: אנחנו הודענו ואנחנו מבקשים מבעלי המפעל, אנחנו לא ברחנו מהעניין.

משה גפני: לא עשיתי ישיבה לפני חודש, נתתי חודש ואמרתי שנגמר העסק שלנו.

משה גפני: ועדת הכספים היא לא גוף ביצועי.

משה גפני: היא לא גוף שבכלל צריך לעסוק בעניין אבל אנחנו עוסקים בזה ולא מרפים מזה.

משה גפני: לכן גם קבעתי כבר עכשיו בסדר היום את המשך הדיונים והנחת הצעת חוק.

משה גפני: אני יכול לומר את דעתי האישית שהיא שבעיית פרי הגליל תיפתר.

משה גפני: כך אני מעריך.

משה גפני: אני מכיר את הממשלה, אני לא חושב שהם אנשים טיפשים אלא הם מבינים שאנחנו נחרצים בעניין הזה.

מרדכי חזיזה: רק שלא יהיה מצב שהניתוח הצליח והחולה מת.

משה גפני: אני יכול לעשות מה שאני יכול לעשות.

משה גפני: אני לא יכול לעשות משהו שאני לא יכול.

משה גפני: אנחנו עושים את מה שמוטל עלינו.

משה גפני: אנחנו מאוד מקווים שבעלי המפעל שהביעו נכונות למשוך את שלושים הימים, רואה את מה שנעשה וגם אתם תגידו לו מה נעשה.

משה גפני: אנחנו לא נרפה מהעניין הזה.

משה גפני: אין לי יכולת לעשות יותר מזה.

משה גפני: אני לא בחרתי לי תפקיד של שר התעשייה אלא בחרתי תפקיד של יושב ראש ועדת הכספים שהיא לא גוף ביצועי.

משה גפני: מי שיכול לעשות את זה, זה שר התעשייה ואנשיו, הממשלה ומשרד האוצר ואני מקווה שהם יעשו את זה.

משה גפני: יתגברו על הנושא של משרד המשפטים.

משה גפני: אם לא, יהיה כאן חוק בחקיקת בזק.

משה גפני: לכן אני מבקש שתרגיע את העובדים ותגיד להם שאם הם לא יפתרו את הבעיה בשבוע הבא, יעשו הרבה פעמים טיולים לירושלים בהצעה בוועדת הכנסת לשחרר מחובת הנחה לעשות את זה מהר, בקריאה הטרומית במליאת הכנסת ואחרי כן בראשונה, שנייה ושלישית.

משה גפני: נעשה את זה מהר.

משה גפני: העובדים יהיו כאן והם יראו מי הולך לפגוע בפרנסה שלהם.

משה גפני: כולנו נצביע בעד והחוק יעבור אלא אם כן הם פותרים את הבעיה.

משה גפני: אני מקווה שיפתרו את הבעיה.

משה גפני: עד הישיבה שלהם כבר תונח הצעת חוק.

מרדכי חזיזה: לישיבה שלהם אני מביא לפחות שני אוטובוסים עם עובדים כדי שיראו אותם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה מוטי.

משה גפני: שיהיה חג חנוכה שמח ושיהיה נס גדול.

מרדכי חזיזה: אכן, מצפים לנסים.

משה גפני: תודה רבה.