ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 931, 2011-12-20 10:00

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: אני מקדם בברכה את סגן שר האוצר, הרב ידידי ומכובדי, באמת כבוד הוא לנו.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתבוא לעיתים יותר תכופות.

יצחק כהן: תזמין אותי, אני בא.

משה גפני: אני מזמין אותך, באופן קבוע אני מזמין אותך לכל הישיבות – איזה שאתה רוצה אתה בא.

רוחמה אברהם-בלילא: מעכשיו פעם בשבוע אתה פה, לפחות.

משה גפני: כן, פעם בשבוע אתה צריך להיות לפה ואם הוא רוצה הוא יכול לבוא כל השבוע ושהוא לא יגיד לך שמשעמם בוועדת הכספים, בגלל שהוא חבר ותיק בוועדת הכספים.

רוחמה אברהם-בלילא: קואליציה ואופוזיציה כאחד.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: אנחנו נעשה היום, יש פה סעיפים קצרים מכיוון שהישיבה קצרה בגלל חנוכה נשתדל לגמור את הכל.

משה גפני: אני מתחיל בסעיף הראשון, הצעת הממשלה לשימוש בתקציב ההתאמות ולהקצאתו בשנת 2012 בהתאם לחוק יסוד: תקציב המדינה לשנים 2009 ו-2010 (הוראות מיוחדות) (הוראת שעה) (תיקון), התש"ע-2010.

משה גפני: כאשר הועבר חוק התקציב הדו שנתי, אני ביקשתי והוועדה הכניסה את זה בתוך החוק שהיות ואנחנו מדברים על תקציב של שנתיים, שאני לא אהבתי את זה, אני חשבתי שתקציב דו שנתי לא צריך שיהיה.

משה גפני: אנחנו נמצאים במדינה שבה ההתפתחויות הכלכליות הן התפתחויות מהירות.

שלמה מולה: אבל בסוף הצבעת בעד.

משה גפני: בסוף הצבעתי בעד.

משה גפני: אני אמרתי, בגלל שאני מפא"יניק.

משה גפני: אני ראיתי שבלאו הכי מעבירים את זה.

משה גפני: בקריאה הראשונה במליאת הכנסת הצבעתי נגד.

שלמה מולה: אז אתה מזכיר שאתה גם מפא"יניק?

משה גפני: לא, אני אומר היות וראיתי שאני לא אוכל לשנות את זה בגלל שהקואליציה החליטה כולה, כולל החברים בסיעה שלי, החליטו לתמוך בתקציב הדו שנתי, אז עשיתי חשבון, עדיף להכניס סעיפים בחוק שהם ימזערו את הנזק של התקציב הדו שנתי.

משה גפני: התברר שצדקתי, למה?

משה גפני: מכיוון שחלו התפתחויות.

מגלי והבה: תמיד אתה צודק אדוני.

משה גפני: לא, לא, לא, תמיד.

משה גפני: יש לפעמים שאני טועה.

מגלי והבה: כשאתה נגד הממשלה אתה צודק.

משה גפני: כן, טוב, לפעמים אני בעד הממשלה, זה לא חייב.

משה גפני: אני ביקשתי, בין יתר הסעיפים שהוכנסו לחוק, שר האוצר גם הודיע על כך במליאת הכנסת, זה מופיע בחוק.

משה גפני: לא מופיע אמנם הסכום אבל יש תקציב התאמות.

משה גפני: אמרנו כאן בוועדה שבמעבר בין 2011 ל-2012 ברור שיצטרכו תקציב התאמות.

משה גפני: הרי אם היה תקציב נפרד היו מוסיפים לתקציב של המשרדים סכומי כסף, שכרגע אני לא יכול לדעת את גודלם.

משה גפני: וסכום ש-1.6 מיליארד יוכנס כתקציב התאמות על מנת להתאים את המשרדים החברתיים, רווחה, בריאות, חינוך וכו', שיובאו על ידי הממשלה, הממשלה תחליט על חלוקת הסכום הזה בין המשרדים וזה יובא לאישור ועדת הכספים.

משה גפני: אני פניתי לשר האוצר ואמרתי לו שהזמן מתקרב על פי החוק וזה לא מגיע וכו'.

משה גפני: ודיברו איתי גם ממשרד האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת שהתרעת והזהרת ---

משה גפני: לא הזהרתי, שלחתי מכתב.

רוחמה אברהם-בלילא: והדלקת נורית אדומה מאד לממשלה העבריינית הזו, שהיא עוברת על החוק, נקודה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה מה שעשית ואף אחד לא שועה לאזהרות שלך.

משה גפני: רגע, רגע.

יצחק כהן: רוחמה, אני עבריין?

רוחמה אברהם-בלילא: לא אתה באופן אישי, הממשלה הזו כן.

רוחמה אברהם-בלילא: עוברת על החוק פעם שנייה.

רוחמה אברהם-בלילא: זו ממשלה שעוברת על החוק פעם שנייה, על חוק שהיא בעצמה העבירה.

משה גפני: תיכף נברר את העניין הזה לגבי אם היא עבריינית או לא, נברר.

משה גפני: בגלל שזו פעם שנייה אנחנו דנים בעניין.

משה גפני: אז אני קיבלתי ---

רוחמה אברהם-בלילא: היא עוברת על החוק שהיא בעצמה יוזמת.

משה גפני: קיבלתי מכתב ממזכיר הממשלה, מצבי האוזר, ואני ביקשתי ממנהל הוועדה לחלק אותו לחברי הוועדה ואני אקריא אותו: "הנדון: הודעת ראש הממשלה בישיבת הממשלה של יום ראשון אני מתכבד להביא לידיעתך את הודעת ראש הממשלה שנמסרה בישיבת הממשלה שהתקיימה היום, 18.12.2011.

משה גפני: בהתאם לחקיקה המלווה את התקציב הדו שנתי מחויבת הממשלה להגיע לקראת סוף שנת 2011 לוועדת הכספים של הכנסת, עם הצעה להתאמות פנימיות בתקציב שנת 2012.

משה גפני: בהתחשב בטלטלה" --- רכזת האופוזיציה תקשיבי, עכשיו מדברים פה במילים גבוהות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקשיבה, קראתי כבר את המכתב הזה ו"בטלטלה העולמית".

רוחמה אברהם-בלילא: כאילו שבישראל לא הייתה טלטלה של טרכטנברג.

יצחק כהן: אני אסביר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תיכף תסביר.

משה גפני: "בהתחשב בטלטלה הכלכלית העולמית, בחוסר היציבות הכולל באזורינו, ובפעולות הנדרשות ליישום דו"ח הוועדה לשינוי כלכלי חברתי", אגב, אם היה כתוב פה טרכטנברג לא הייתי מקריא את המכתב.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני מזכירה לך, אתה יודע.

משה גפני: אתמול אמרתי בטלוויזיה שזה ספין ממשלתי.

משה גפני: "תקבל הממשלה במהלך חודש ינואר את ההחלטות לעניין ההתאמות הפנימיות בתקציב 2012.

משה גפני: אבק שממזכיר הממשלה לפנות בשם הממשלה אל ועדת הכספים של הכנסת, ולהודיע לה כי הממשלה תביא בפני הוועדה תכנית כוללת של ההתאמות הפנימיות בתקציב 2012, עד סוף חודש ינואר 2012 ולבקש מהוועדה כי הדיון בנושא הזה יתקיים זמן קצר לאחר מכן.

משה גפני: אבקש להביא את האמור בפני ועדת הכספים של הכנסת, ולהיערך לדיון שעניינו תכנית כוללת אשר תובא כאמור לאישור הוועדה לא יאוחר מיום 31.1.2012".

משה גפני: כלומר, מבקש ראש הממשלה דחיית הדיון בעניין הזה עם דד ליין, עם תאריך מאוחר של חודש נוסף, על מנת שיוכלו לטפל בטלטלה שקיימת בכלכלה העולמית.

שלמה מולה: אגב, ראש הממשלה אוהב את 31 בינואר, אני מבין שיש לו פריימריז באותו יום גם.

ציון פיניאן: הוא כבר אין לו פריימריז.

ציון פיניאן: זה לא יעזור לו, הוא כבר נבחר.

משה גפני: יש פריימריז לאחרים.

משה גפני: אדוני סגן השר, אני מבקש הסבר ממך בנוסף לעניין הזה, אני שמח שאתה כאן.

משה גפני: אנחנו נמצאים במצב שהוא מצב לא טוב.

משה גפני: לא טוב, אני אומר את זה גם כחבר קואליציה ואני אומר את זה גם כמי שאוהב את משרד האוצר, מה אמרתי, אוהב את משרד האוצר?

משה גפני: לא את כל משרד האוצר, חלקים ממנו.

רוחמה אברהם-בלילא: איך אתה אומר את הדבר הזה.

משה גפני: לא משנה.

רוחמה אברהם-בלילא: היום אתה אוהב אותו, הבוקר אתה אוהב אותו אבל ככה אתה לא.

משה גפני: לא, לא, לא, חלקים ממנו, זה תלוי באיזה יום, תלוי באיזו שעה ותלוי באיזה חלק.

רוחמה אברהם-בלילא: זהו, בדיוק, היום באיזה חלק אנחנו נמצאים?

משה גפני: אני לא יודע, תיכף נחליט.

משה גפני: על כל פנים, יש פה מצב שהוא באמת לא בסדר.

משה גפני: הממשלה, חברת הכנסת רוחמה אברהם אמרה את זה באופן קיצוני אבל אני אגיד את זה באופן יותר עדין.

משה גפני: הממשלה עוברת על החוק.

משה גפני: היא ידעה שדצמבר מגיע, היא ידעה.

משה גפני: הנה נמצא פה היועץ המשפטי של משרד האוצר.

משה גפני: היא ידעה גם לגבי הנושא הזה של החוק שקבע בהסכם פשרה בחוק מיסוי רווחי הנפט והגז, היא ידעה שהתאריך מגיע והיא צריכה להניח על שולחן הכנסת את החוק שקובע את הקרן של החברתי כלכלי, על מנת לחלק את רווחי הנפט והגז.

משה גפני: אמרתי בישיבה ההיא ואני אומר את זה גם עכשיו.

משה גפני: אם אני הייתי מאחר בתשלומים למס הכנסה, הייתי מאחר בשלושה ימים, היו מתחילים בהליכים נגדי.

קריאה: וגם זה לא טוב.

קריאה: אם היית מספק הסבר ענייני היית מקבל חודש.

משה גפני: כן, אז יש לי הסבר.

משה גפני: יש מצב כלכלי במשפחה שלי לא טוב ואני צריך את הכסף, למי הייתי אומר את זה?

קריאה: לנסרדישי.

משה גפני: ב ט ח.

משה גפני: לנסרדישי אני אגיד היום דברים טובים בגלל שזה פרידה ממנו, אבל למי הייתי אומר את זה?

משה גפני: היו מעקלים לי את הנכסים.

משה גפני: אדוני סגן השר, בבקשה.

יצחק כהן: תודה רבה אדוני יושב הראש.

יצחק כהן: אז קודם כל להרגיע את כולם, הממשלה לא מתכוננת לעבור על החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל היא עוברת.

יצחק כהן: היא לא עוברת על החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: היא עוברת.

רוחמה אברהם-בלילא: בחוק התקציב ---

משה גפני: תאפשרי לו, רוחמה.

משה גפני: אחרי זה את תאמרי, את רשומה.

יצחק כהן: את בעצמך אמרת, חוץ מהטלטלות בכלכלה העולמית ---

רוחמה אברהם-בלילא: שזו עבירה על החוק.

יצחק כהן: לא, לא, זה לא עבירה, זה מיסוי, זה פורס מז'ור, את לא יכולה, ואת גם ציינת שיש גם אצלנו לא מעט בעיות של אי ודאות, אז יש דברים שצריכים לחשוב עליהם.

יצחק כהן: סך הכל לא ביקשו לדחות את הסעיף הזה, לבטל את הסעיף הזה, לדלג על הסעיף הזה, לחבר אותו לאיזו שהיא תכנית אחרת, לא.

יצחק כהן: אמרו אנחנו נקיים אותו ככתבו וכלשונו, בגלל המציאות הכלכלית בעולם, בגלל המציאות הגיאופוליטית באזור, השינויים, הכל מכניס אותנו לאי ודאות.

יצחק כהן: במקביל, אתם יודעים שקרה משהו בקיץ האחרון, עכשיו גם נכנסה איזו שהיא תכנית של קשב רב לטענות על צדק חברתי, נכנסה איזו שהיא תכנית, הוא לא רוצה שאני אגיד טרכטנברג, אז אני אגיד, יש לך שם תחליפי לטרכטנברג?

משה גפני: כן, ועדת הכספים עושה את כל מה שצריך לעשות.

יצחק כהן: ועדת הכספים עושה את מה שטרכטנברג, לא משנה.

יצחק כהן: אתם מבינים מה שאני אומר.

משה גפני: מה אתם מבלבלים?

משה גפני: הטרכטנברג הזה, חוץ מתקציב הכיבוד אני לא ראיתי מה יצא משם.

שלמה מולה: 800,000 שקלים.

משה גפני: 790.

משה גפני: 794.

יצחק כהן: שלמה, שינוי חברתי כלכלי מתוך קשב, קשב רב לרחשי העם וכל זה גם מתוך אחריות לחוסן הכלכלי של המדינה.

יצחק כהן: זה לא שביקשנו – תבטלו את הסעיף הזה, תנטרלו את הסעיף הזה, לא לקיים, חלילה וחס.

יצחק כהן: עכשיו, להזכיר לכם, הממשלה אישרה את פרק בנושא המיסוי בתוך אותה ועדה, אבל פה הוועדה במהירות שיא ---

רוחמה אברהם-בלילא: מזל שהוועדה עשתה את זה בראשותו של יושב ראש הוועדה, שגם באותו ערב שהוא סיים את זה, בגלי צה"ל ניסו טרכטנברג לגנוב את זה ולומר שזה הוא עשה את זה ולא ועדת הכספים.

יצחק כהן: לא משנה נו.

יצחק כהן: אני מפרגן לך ואתה לא שומע.

יצחק כהן: הוא עשה מעשה הרואי והעביר את זה במהירות שיא, אבל זה התאים לנו, מאד התאים לנו הסיפור הזה, אז פחות או יותר זה היה חופף לאישור הממשלה.

יצחק כהן: ביום ראשון האחרון הממשלה אישרה שוב חבילה נוספת במה שקשור ליוקר המחייה, לתחרותיות, לשיפור השירות ---

רוחמה אברהם-בלילא: איזו חבילה?

יצחק כהן: תעקבי, תעקבי אחרי הודעות הממשלה.

יצחק כהן: וגם בנושא הזה אנחנו נבוא אליכם במהירות, כמה שיותר מהר, שאתם תצטרכו לאשר את החקיקה, פה בשולחן הזה.

משה גפני: מתי יגיע הנושא של חוק חינוך חינם?

רוחמה אברהם-בלילא: לא יגיע.

אייל אפשטיין: אין צורך בחקיקה.

משה גפני: מתי זה ייושם?

אייל אפשטיין: אמרנו, בסופו של דבר מה שסגן השר אמר, עד סוף ינואר ---

משה גפני: לא את זה שאלתי.

אייל אפשטיין: אמרתי, אני עונה על השאלה.

אייל אפשטיין: חוק חינוך חינם, הנושא הזה לא מצריך תיקון חקיקה ---

משה גפני: נכון יש חוק.

אייל אפשטיין: אלא החלטת ממשלה בלבד.

אייל אפשטיין: כפי שסגן השר, אני לא רוצה להקדים את סגן השר ולומר את מה שהוא יבוא ויאמר בעוד מספר שניות, אבל בסופו של דבר אנחנו מדברים על חבילה כוללת שתובא לאישור ועדת הכספים, כפי שסגן השר יגיד עכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: בפרק האחרון שדנה הממשלה הסעיף הזה לא הוכנס, זה לא מתן הסתם.

אייל אפשטיין: ועדת טרכטנברג נחלקת לארבעה פרקיםן.

רוחמה אברהם-בלילא: בסבר, אז את זה אולי אולי תביאו בפרק האחרון.

רוחמה אברהם-בלילא: אולי.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מבין באיזה פרק זה יהיה.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך, אין צורך.

משה גפני: לא מעניין אותי איזה פרקים ובאיזה סעיף נמצא הכיבוד.

רוחמה אברהם-בלילא: שיטת הסלאמי רק בקטע הזה של החוק.

משה גפני: אני שאלתי, סגן השר אמר שמאשרים את כל ההמלצות וזה.

משה גפני: שאלתי מתי יאושר יישום חינוך חינם מגיל 3, מתי זה ייושם?

קריאה: והדיור.

משה גפני: כן, הדיור אין להם מה ליישם בגלל שאין שום דבר בדו"ח הזה.

משה גפני: אין שם שום דבר.

משה גפני: אבל הנושא הזה זה מצריך שהממשלה תכניס יד לכיס ותוציא כסף כדי ליישם את החוק.

משה גפני: כל הדברים האלה של הרגולטור והריכוזיות והתחרותיות וכל הדברים האלה, הממשלה לא מוציאה כסף.

משה גפני: אפילו ברפורמה במס שאנחנו העברנו פה, כל הזמן ניסינו להצמיד את סעיף השימושים לסעיף התקבולים.

משה גפני: לא הצלחנו כל כך, יש יותר שימושים מתקבולים, אבל אני סומך עליכם שאתם תמצאו את התקבולים בדברים אחרים, בסדר.

אייל אפשטיין: למיטב זכרוני ההיפך הוא הנכון.

משה גפני: אבל שם הולך לצאת כסף, איך תעשו את זה?

אייל אפשטיין: אבל אדוני יושב הראש, אתה אמרת ומי כמוך יודע שבחוק התקציב הדו שנתי, ובגלל זה אנחנו יושבים פה, אושר תקציב התאמות שבסופו ---

משה גפני: אה, זה כן, אז לא הבאתם אותו?

רוחמה אברהם-בלילא: 1.6 מיליארד שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: נחלק את זה.

אייל אפשטיין: ועל זה אנחנו יושבים פה עכשיו שבסופו של דבר ההודעה לוועדה היא שעד סוף ינואר 2012 תגבש הממשלה תכנית כוללת והקצאת תקציב ההתאמות תבוא לאישור ועדת הכספים, זאת סמכותה.

משה גפני: אבל בסעיף ההתאמות יש רק 1.5 מיליארד שקלים, צריך 1.6 מיליארד.

אייל אפשטיין: החוק הוא חוק.

אייל אפשטיין: אתה חוקק את החוק, אדוני יושב הראש.

אייל אפשטיין: הוועדה חוקקה ואישרה את החוק בשלוש קריאות והכנסת.

אייל אפשטיין: חוק התקציב הוא חוק תקציב, מה שהכנסת אישרה ---

משה גפני: אתם מתכוונים להביא 1.6 מיליארד או 1.5 מיליארד?

משה גפני: אם תביאו 1.5 מיליארד, אין לי טענות אליכם.

משה גפני: בסדר, אז אתם תיצמדו.

משה גפני: אני גם אצמד לכל מיני דברים שאני צריך לעשות, בגלל שדובר על 1.6 מיליארד.

משה גפני: אז אני מבקש שתביאו את תקציב ההתאמות ב-1.6 מיליארד.

משה גפני: מה דעתך?

אייל אפשטיין: אני אומר שהכנסת חוקקה את חוק התקציב ---

משה גפני: מה שהכנסת עשתה אני יודע, אתה רוצה שאני איישם עוד משהו?

משה גפני: הכנסת חוקקה את החוק שצריך חינוך חינם מגיל 3.

משה גפני: היא חוקקה את זה בשנת 1984.

משה גפני: הכנסת חוקקה.

שלמה מולה: זה אפילו עוד לפני שהגעתי לארץ.

משה גפני: לפני שהגעת לארץ.

משה גפני: הקדמנו לו את העלייה.

אייל אפשטיין: בתכנית יש סכום שתוקצב, שהוחלט על ידי המחוקק.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: השר דיבר על 1.6 מיליארד נדמה לי.

אייל אפשטיין: עם מספרים אי אפשר להתווכח, מה שהחוק אומר זה מה שיהיה.

משה גפני: בסדר, גנבתם 100 מיליון שקל, אה ---

אייל אפשטיין: גנבתם?

משה גפני: לא גנבתם, סליחה.

משה גפני: יואל, מה אתה אומר?

יואל באריס: אני מכיר את המילים, לא את המספרים.

משה גפני: לא, אייל, אתה מפחד לומר את העניין הזה, מה?

רוחמה אברהם-בלילא: תסביר במילים איך ממשלה עוברת על החוק פעמיים.

רוחמה אברהם-בלילא: תסביר במילים.

משה גפני: לא, זה סגן השר.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, למה, הוא היועץ המשפטי.

רוחמה אברהם-בלילא: גם בקרן שאתה אמרת, נקבת וציינת וגם הפעם הזו עוברת על החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: היא עוברת על החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אם בחוק כתוב ---

אייל אפשטיין: היא לא עוברת על החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, אם בחוק כתוב שיש תאריך מסוים שזה הדד ליין והממשלה לא מביאה, אז זו עבירת על החוק.

שלמה מולה: חודש שלם היא עוברת על החוק.

שלמה מולה: האזרח שעובר על החוק כל יום, מה המשטרה הייתה עושה לו?

שלמה מולה: לממשלה הזו צריך להצמיד לכל שר שוטר, תאמין לי.

יצחק כהן: החוק הוא חוק והחוק, אבל החוק לא צופה התרחשויות.

יצחק כהן: החוק לא צופה התרחשויות.

יצחק כהן: הוא לא צפה את זה שיהיה משבר עולמי, זה לא, שתהיה כזו מחאה ציבורית שנצטרך להקים את ועדת טרכטנברג ולהגיש מסקנות שהממשלה תאשר אותן.

שלמה מולה: מה זה קשור אבל?

שלמה מולה: תביאו את ההתאמות עכשיו, עד סוף השנה, למה לחכות ל-21 בינואר?

יצחק כהן: אנחנו נביא את ההתאמות, אדוני היקר, אנחנו נביא את ההתאמות.

משה גפני: אוקי, עד 31 בינואר אתם מביאים.

שלמה מולה: אז תעבירו גם אלינו לחקיקה.

יצחק כהן: עכשיו, בתחילת חודש אוקטובר השנה, בהתאם לחוק, היה פה השר והציג את ---

שלמה מולה: זה סקנדל, אני אומר לך.

יצחק כהן: את התחזית המקרו כלכלית בהתאם לחוק אבל גם מאז גם היו שינויים.

יצחק כהן: תחזית הכנסות, תחזית הוצאה תקציבית.

יצחק כהן: היו שינויים.

יצחק כהן: עכשיו, גם מה שהוצג בפניכם פה באוקטובר היה לפי מיטב המידע המדויק שהיה בידי האוצר לאותה עת.

יצחק כהן: על כל פנים, בגלל מה שראש הממשלה כתב מכתב, מה שאני אמרתי כרגע, בגלל ההתרחשויות, אנחנו את תקציב ההתאמות, שאתם צודקים, הוא נועד להתמודד עם אי ודאות של תקציב ארוך טווח, של דו שנתי.

שלמה מולה: אבל כתוב עד 31, התקציב, אני לא מבין מה הסיפור.

מגלי והבה: סגן השר, לפני חודש לא צפיתם את זה?

יצחק כהן: לא, לא צפינו שום דבר.

מגלי והבה: לפני חודשיים לא צפיתם את זה?

יצחק כהן: אנחנו מאוקטובר עד היום ---

מגלי והבה: אבל המשבר הכללי העולמי לא התחיל אתמול.

יצחק כהן: יקירי, מה ביקשנו, לבטל את הסעיף?

יצחק כהן: מה ביקשנו למחוק את זה?

יצחק כהן: מה ביקשנו?

מגלי והבה: לא.

מגלי והבה: למה ---

יצחק כהן: ביקשנו בגלל המציאות ---

מגלי והבה: אנחנו הרי כאופוזיציה, ביקשנו בכלל לפתוח את התקציב.

מגלי והבה: היו גם כמה מהקואליציה, אמרו תקציב דו שנתי לא מתאים, לא תואם.

יצחק כהן: יקירי, אני מודיע לך, הממשלה תעמוד במחויבות שלה ועל פי החוק.

יצחק כהן: מה שמתבקש זה לדחות את זה בחודש ימים, לבצע התאמות שדרושות, זה הכל.

משה גפני: תודה, תודה רבה.

משה גפני: עכשיו רוחמה.

יצחק כהן: אני מאד מודה לך אדוני.

משה גפני: בסדר, פה זה בין חברים.

משה גפני: יואל, רק תגיד לי בכן או לא, זאת אומרת יש פה דיון.

משה גפני: האופוזיציה טוענת שהממשלה עוברת על החוק, היא עוברת על החוק או לא עוברת?

משה גפני: תגיד כן או לא.

משה גפני: טוב, לא חשוב.

משה גפני: אין בעיה, עזוב.

רוחמה אברהם-בלילא: כן, אבל.

יצחק כהן: אני יכול לענות במקומו?

יצחק כהן: תרשה לי.

יצחק כהן: אם הממשלה הייתה אומרת רבותי, לא מקבלת את הסעיף הזה, יכול להיות ש ---

משה גפני: אז זה היה עבירה על החוק.

יצחק כהן: אבל הממשלה אומרת אני הולכת לקיים אותו ככתבו וכלשונו.

שלמה מולה: לא, לא, אבל היא דוחה את זה, חודש ימים היא עוברת על החוק.

יצחק כהן: היא לא עוברת על החוק.

יצחק כהן: היא מבקשת לדחות את זה בחודש ימים.

שלמה מולה: מה לא?

יצחק כהן: וזה סביר וזה נכון וזה ראוי.

משה גפני: בסדר.

שלמה מולה: אני רוצה לשמוע מה היועצת המשפטית אומרת לנו על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני ברשות דיבור, אדוני.

משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם, רכזת האופוזיציה בוועדת הכספים.

משה גפני: אתה מכיר את רוחמה אברהם?

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב אדוני השר.

רוחמה אברהם-בלילא: תראה, האמת היא שכששולחים את השר איציק כהן ---

יצחק כהן: סגן השר.

רוחמה אברהם-בלילא: בעיני אתה שר, אתה יודע, זה לא יעזור.

משה גפני: נכון, צודקת.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מנהל שם את העניינים, אתה מביא ---

יצחק כהן: לא, לא, לא.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מביא ומוציא בפני הכנסת הזו.

יצחק כהן: ממש לא.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מסביר את הפעולות שהממשלה הזו עוברת על החוק ואתה מנסה לעשות את זה בדרך הכי טובה, אני מבינה.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל גם כשאתה, אתה יודע, אתה מנסה להסביר את זה במילים הכי טובות, אתה לא, זה לא מצליח לך.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה לא מצליח לשכנע אותנו בשני תהליכים שרק לאחרונה קורים, אחד מהם היום והשני היה לפני שבועיים, כפי שציין יושב הראש.

רוחמה אברהם-בלילא: הייתה אמורה לקום קרן לצורך חלוקת רווחי הגז, לפני שבועיים.

רוחמה אברהם-בלילא: ופה אין כוונה אפילו להביא את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה גם, אז מה, זה לא עבירה על החוק?

רוחמה אברהם-בלילא: אם זה לא עבירה על החוק אז מה זה אדוני, אתה מוכן להסביר לי את זה?

יצחק כהן: אני אסביר.

רוחמה אברהם-בלילא: רגע, שנייה, אני רוצה את היועץ המשפטי, אני לא רוצה שאתה תסביר לי במילים יפות של פוליטיקאי, לא רוצה.

יצחק כהן: לא, לא, ממש לא.

יצחק כהן: אני עניתי במליאת הכנסת על השאלה הזאת ואמרתי שיושבים כרגע על המדוכה ביחד עם ---

רוחמה אברהם-בלילא: אבל שנייה אחת, 'יושבים על המדוכה', אם אני אקח את המשפט הזה בשנה וחצי האחרונות והמשפט הזה נאמר בכל הוועדות, נאמר לא אחת מעל הדוכן בכנסת – 'יושבים על המדוכה'.

רוחמה אברהם-בלילא: זה המשפט הכי שגור בפני ההסברים של הממשלה הזו.

רוחמה אברהם-בלילא: למה לא מביאים את זה על פי חוק – 'כי יושבים על המדוכה'.

רוחמה אברהם-בלילא: מעניין עוד כמה זמן יישבו על המדוכה.

יצחק כהן: אז מה, שישלפו איזה כותרות לאחר יד?

רוחמה אברהם-בלילא: רגע, שנייה, אני רוצה לומר משהו.

רוחמה אברהם-בלילא: הרי השנה הזו לא הייתה שנה רגילה ואנחנו רואים שמהרגע הראשון התקציב הדו שנתי שהונח על שולחן הכנסת ואושר, הוא לא הוכיח את עצמו והמזל הגדול שיושב ראש הוועדה ככה ידע לחזות את העניינים ואמר – אנחנו נגיע ל-2011 - הוא לא ידע לחזות את המשבר הכללי חברתי, הוא לא ידע.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא ידע לבוא ולומר שיהיו ---

יצחק כהן: זו הסיבה שעשינו התאמות.

רוחמה אברהם-בלילא: שנייה, ולכן הוא אמר נשים קופה קטנה, חבילה בצד של 1.5 מיליארד, 1.6 מיליארד שקלים על מנת לעשות התאמות, וזה בסדר מבחינתו.

רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו, כאשר באים ואומרים אנחנו ניקח את החבילה, אתה יודע, אני חוזרת לימי הילדות שלי ואני אומר חבילה.

רוחמה אברהם-בלילא: בואו נחשוב עכשיו על חבילה מה היא.

רוחמה אברהם-בלילא: חבילה זה קרטון עם סרט אדום וכחול, וכשנותנים אותה במתנה הילד מצפה לקבל הפתעה, משהו טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אז מה קורה עם החבילות של הממשלה?

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת בא המשבר החברתי כללי, שהיה אחד מהמשברים שכל אחד מחברי הכנסת, כאשר טרכטנברג, ויושב הראש לא אוהב את השם הזה, כאשר מזכירים את השם הזה כולנו קופצים.

רוחמה אברהם-בלילא: אז הובאה חבילה בדמות טרכטנברג, והילד הקטן, ועדת הכספים והציבור כולו, פותח את הסרטים.

רוחמה אברהם-בלילא: טרכטנברג מתפוצץ לו בפנים ולא מקבל כלום.

רוחמה אברהם-בלילא: שום דבר הוא לא קיבל עד עכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: הציבור מאז ועד הרגע הזה, כולל הסעיף הזה שהממשלה בהחלט עוברת על החוק, זה לא יעזור שום דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם חוקקתם אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: זה חוק שאתם חוקקתם על ידי ועדת הכספים.

רוחמה אברהם-בלילא: הכנסת אישרה אותו, אתם לא עומדים בזמנים, אז אתם באים ---

משה גפני: לא הם חוקקו את זה, חוקקה את זה הכנסת, ועדת הכספים.

משה גפני: הם לא אהבו את זה כל כך.

רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו תסביר לציבור איך הממשלה מחודש אוגוסט, כשכל המשבר הכלכלי הזה קרה, החל מרגע הקמתה של ועדת טרכטנברג, עברו מאז חודשיים אדוני יושב הראש ---

משה גפני: אני אענה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: יושבים מיטב אנשי המקצוע על המדוכה ולא מצליחים להביא את הכסף ---

משה גפני: אני אענה לך.

משה גפני: הייתה מחאה חברתית, בעקבות המחאה החברתית, ואנחנו דרך אגב התרענו על זה הרבה קודם, אמרנו שזה יגיע.

משה גפני: בעקבות המחאה החברתית הקימה הממשלה את ועדת טרכטנברג.

משה גפני: הוועדה ישבה חודשיים בערך.

משה גפני: בתוך הוועדה הזאת ישבו פקידים בכירים באוצר באגף התקציבים, במשרד האוצר, במשרדים נוספים, מנכ"ל משרד ה-, והיו עסוקים בעניין הזה.

משה גפני: מהוועדה הזאת לא יצא שום דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: גם לא ייצא.

משה גפני: גם לא ייצא.

משה גפני: כל החודשיים האלה הלכו לאיבוד.

משה גפני: למה הם הלכו לאיבוד?

משה גפני: בגלל שרצו למסמס את העניין הזה ואז הם באו בצדק ואומרים רגע, יש לנו את ועדת הריכוזיות שאת זה אנחנו דרשנו, יש לנו את ועדת טרכטנברג שזה אנחנו התנגדנו, וכל האנשים עסוקים בעניין הזה.

משה גפני: אמר את זה גם יושב ראש המועצה הלאומית לכלכלה, יוג'ין קנדל, הוא אמר את זה.

משה גפני: אני הייתי עסוק, הוא דיבר איתי בטלפון.

משה גפני: ולכן, הם מגיעים עכשיו למה שבאמת צריך לעשות ולא עושים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא סיימתי, אני רוצה לסיים.

יצחק כהן: עושים, עושים.

משה גפני: לא עושים, לא עושים.

משה גפני: זה נדחה בחודש.

רוחמה אברהם-בלילא: ברמה האישית, מאד קשה לי לתקוף את השר, כי ---

משה גפני: אגב, אם נדחה בחודש, המשמעות של העניין שאם היה צריך להיות כסף עכשיו בבריאות או בחינוך או ברווחה – החודש הזה אין אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: אין אותו.

משה גפני: זה אשמת טרכטנברג.

רוחמה אברהם-בלילא: מאד קשה לי לתקוף את סגן השר, באמת באופן אישי, אתה יודע.

משה גפני: לא, הוא רציני מאד.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה אחד השרים שאולי באמת בודדים השרים שמקבלים תיק או ילקוט ובאמת עושים עבודה ואתה עובד במשרד הזה ואני יודעת, ואנחנו מנהלים הרבה מאד משאים ומתנים על כל מיני דברים טובים שאתה, בזכותך אנחנו עכשיו ערב חנוכה, אולי אתה האור של ממשלת החושך הזאת.

יצחק כהן: לא בזכותי, בזכותם.

משה גפני: הוא אומר שבזכותכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אדוני יושב הראש ---

משה גפני: למה אתה מגיע כל כך מעט לכאן, תראה איזה מחמאות אתה מקבל פה.

רוחמה אברהם-בלילא: ועוד ממני, על הבוקר.

משה גפני: לא, ממך זה ודאי, מה השאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה את הדבר הבא.

רוחמה אברהם-בלילא: חודש ימים זה הרבה זמן, בפרק זמן של החודש הזה אנחנו פחות או יותר יודעים מה עברנו בפרק הזמן האחרון של השלושה-ארבעה חודשים.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו יודעים מה הכיוונים, אנחנו יודעים איך אפשר לקחת ולחלק את התקציב של 1.6 מיליארד שקלים, לטובת הציבור ואיפה לסייע באמת.

רוחמה אברהם-בלילא: לא נדרשת פה איזו עבודה, אתה יודע, סמינריונית של חודשים על גבי חודשים.

רוחמה אברהם-בלילא: והתירוצים של מזכיר הממשלה, בהתחשב בטלטלה הכלכלית העולמית, בחוסר יציבות, אתה יודע, זה מילים, זה מכבסת מילים לחוסר המעש של הממשלה הנוכחית הזאת, ולכן אדוני יושב הראש חודש זה הרבה זמן.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים באמצע חודש דצמבר.

רוחמה אברהם-בלילא: יפה תעשה אם תתכנס הממשלה, יישבו בשבועיים הקרובים, יבואו אלינו, אתה יודע מה, בשבוע האחרון של סוף חודש דצמבר, דהיינו 27-28 בדצמבר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לשבת ---

משה גפני: גם ביום שישי, עד כניסת השבת.

רוחמה אברהם-בלילא: גם ביום שישי עד כניסת השבת.

משה גפני: בסדר.

קריאה: עד צאת השבת.

משה גפני: מה צאת השבת, מה אתה מתערב עכשיו?

רוחמה אברהם-בלילא: בתנאי שלא תעברו על החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, אני פעם שנייה, אני דואגת לכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שלמה מולה, בוא נתקדם עם העניין.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני יושב הראש.

שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, איציק, ידידנו הטוב, אתם הסברתם לנו כמה שחשוב שיהיה תקציב דו שנתי.

שלמה מולה: בין היתר השתמשתם במילים גרנדיוזיות כשאמרתם לנו – טלטלה עולמית, בעיה קשה.

שלמה מולה: זאת אומרת מה עכשיו עוד פעם, אבל זה הדבר המשכנע, שבגללו אתם העברתם את התקציב הדו שנתי.

שלמה מולה: אני אפילו לא מגיע למחאה החברתית.

שלמה מולה: מה את הטלטלה העולמית לא חשבתם?

שלמה מולה: לא ראיתם?

שלמה מולה: פתאום עכשיו זה הגיע אלינו?

שלמה מולה: זה באמת אחיזת עיניים.

שלמה מולה: עדיף לבוא ולהגיד ביושר – הממשלה הזאת היא עבריינית לחודש, אבל תרשמו שהיא עבריינית ואז האזרח יידע שהממשלה הזאת עבריינית.

שלמה מולה: לא רק שיתפסו אחד שעובר באור אדום בכביש, זאת אומרת סוג של הצלת חיים, זה צריך להיות בכל זאת, אבל לכן אי אפשר לעבוד על הציבור כל הזמן.

שלמה מולה: אתה יודע מה אדוני יושב הראש?

שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, לתת לך איך הממשלה הזאת בצורה חלמאית מתנהגת.

שלמה מולה: תראה, אתמול ביקשו לעשות חקיקה מזורזת של פטור מחובת ההנחה.

שלמה מולה: ביקשו לכנס את ועדת הכנסת, לעלות ארנונה לכל אזרחי מדינת ישראל.

שלמה מולה: פתאום עכשיו, ארנונה.

שלמה מולה: עכשיו, לפני שבוע דנו, קיימנו דיון, רגע, אנחנו עצרנו את זה.

שלמה מולה: אמרנו רבותי, שום דבר לא בוער.

משה גפני: מי ביקש את זה?

שלמה מולה: מי ביקש?

שלמה מולה: יושב ראש הקואליציה, זאב אלקין ביקש מיריב לוין לכנס את ועדת הכנסת, לתת פטור מחובת הנחה.

שלמה מולה: אתמול רצו להניח את זה בכנסת ולהעביר.

שלמה מולה: שמע, זה אחד.

שלמה מולה: שניים, לפני שבוע דיברנו על הנושא של החשמל.

שלמה מולה: זה עולה עוד.

שלמה מולה: איציק, היה לנו ויכוח, אבל אני מבין עכשיו, זה עולה 18% חשמל לאזרחי מדינת ישראל.

יצחק כהן: זה לא 30.

שלמה מולה: נכון, אז ירדתם ל-30 כדי להגיע ל-18.

שלמה מולה: אבל אתה מבין מה זה 18% חשמל עולה לאזרחי מדינת ישראל?

שלמה מולה: עכשיו רגע, אני אגיד לך עוד משהו.

שלמה מולה: מחר ברבע לעשר, אדוני יושב הראש, יש דיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט, בכל פנייה של אזרח, תשמע טוב, לבית משפט בכתב, כולל צו הרחקה לגבר שמכה את אשתו, ישלם 100 שקלים.

שלמה מולה: זה עומד מעמסה.

שלמה מולה: אני אומר לכם, אני באמת באמת ---

משה גפני: ואישרו את זה?

רוחמה אברהם-בלילא: גבר שמכה את אשתו צריך לא לשלם 100 שקלים, צריך ללכת לבית סוהר.

שלמה מולה: רגע, אין לי ספק בזה.

שלמה מולה: לא הגבר פונה, האישה פונה, האישה משלמת.

שלמה מולה: תראה, מה שאנחנו רואים, אתם מספרים לנו על המחאה החברתית.

משה גפני: אישרו את זה?

שלמה מולה: מחר יש דיון.

שלמה מולה: עכשיו, מה שאני רוצה לבוא ולהגיד, תראו, כשאתם צריכים להביא שינויים בתקציב ואתם לא מביאים ---

רוחמה אברהם-בלילא: על חשבון הנשים המוכות, אולי ניקח את זה ונממן ---

שלמה מולה: את הדברים המשמעותיים אתם לא עושים, מה כן?

שלמה מולה: לעבור על החוק למה לא? אדרבא.

שלמה מולה: אדוני סגן השר, אני מציע לך, תגיד למרות מכתבו של מזכיר הממשלה, אנחנו מתקפלים, אנחנו לא רוצים, לא רוצים להיות עברייני חוק ונגמר העניין.

שלמה מולה: תמשכו את זה.

יצחק כהן: אנחנו רוצים להיות מסודרים, רוצים להיות מקצוענים, מסודרים.

יצחק כהן: אנחנו רוצים לעשות התאמות נכון.

משה גפני: טוב, רבותי, תודה רבה.

משה גפני: יש עוד מישהו באוצר שרוצה להתייחס?

מגלי והבה: האם אנחנו הולכים להצביע על זה?

משה גפני: לא, לא, לא מצביעים.

מגלי והבה: למה?

משה גפני: מה פתאום שאני אצביע?

משה גפני: על מה להצביע?

מגלי והבה: שנדע מי עם הממשלה, מי נגדה.

משה גפני: לא, אז זה סתם להביע אי אמון בממשלה, אז לא.

רוחמה אברהם-בלילא: קודם כל להביע בממשלה אי אמון זה אף פעם לא סתם.

משה גפני: לא, לא, לא, אין הצבעה כזאת.

משה גפני: מגלי מביע את מחאתו ---

רוחמה אברהם-בלילא: למה אין הצבעה?

משה גפני: ואני מצטרף למחאה הזאת, זה לא קשור בכלל לעניין של ה---

יצחק כהן: אבל אתה מבין את הבקשה.

משה גפני: כן, כן, בסדר.

משה גפני: יש מישהו מהאוצר שרוצה עוד להתייחס לעניין?

משה גפני: גברתי היועצת המשפטית, משפט בבקשה.

שלמה מולה: אני מבקש שהיא תגיד לנו אם זה חוקי או לא חוקי.

משה גפני: בסדר, היא תגיד.

משה גפני: את רוצה להגיד?

משה גפני: את לא חייבת.

שלמה מולה: לא, למה?

שגית אפיק: אני אגיד שהסעיף לגבי תקציב ההתאמות שהוכנס בחוק יסוד תקציב דו שנתי לשנים 2011 ו-2012 ובחווק ההתייעלות, שגם עסק בתנאים האלה, הוכנס על ידי ועדת הכספים.

שגית אפיק: זה לא סעיף שהגיע במקור בהצעת החוק הממשלתית והמטרה של הסעיף הזה לגבי תקציב ההתאמות, וזה גם מופיע בסעיף, זה לאפשר את אותה גמישות ואת אותו פיקוח שהכנסת הרגישה שהיא מאבדת לגבי תקציב דו שנתי.

שגית אפיק: המטרה הייתה לעשות התאמות בתקציב 2012 ביחס לדברים שקרו בשנת 2011, וביחס להתבוננות עתידית מסוימת.

שגית אפיק: והמטרה הייתה באמת שלפני תום שנת הכספים 2011, וזה גם מה שמופיע בחוק, יביאו בפני הוועדה, כדי לאפשר לה פיקוח סביר ולאפשר שקיפות וגילוי, שהיא תוכל לראות את החלוקה שהממשלה מציעה לנושאים ולתכניות, לאותו 1.5 מיליארד, 1.6 מיליארד, או כל דבר אחר שסוכם.

שגית אפיק: בחוק עצמו לא נקבע הסכום וזה נעשה בהסכמות, ולאחר מכן עוגן בחוק התקציב הדו שנתי עצמו.

שגית אפיק: אז ברור שלפי החוק הממשלה הייתה צריכה להגיע לכאן לפני תום שנת הכספים.

יצחק כהן: אבל זה סביר לבקש חודש ימים.

שגית אפיק: בסדר.

יצחק כהן: בתחום הסבירות.

שגית אפיק: רגע, לא סיימתי.

משה גפני: רגע, חבר הכנסת כהן, אותנו לימדו בכולל שלא מפריעים ליועצים משפטיים.

שגית אפיק: לנשים אולי.

משה גפני: לנשים, וודאי.

שגית אפיק: אז ברור שזה היה נכון וזה החוק והיה צריך להביא את זה לכאן.

שגית אפיק: לפי מכתב מזכיר הממשלה, שהבנתי שגם ניתן כהודעה על ידי ראש הממשלה עצמו אתמול בממשלה, שלשום, ככל הנראה הממשלה לא מסוגלת לעמוד במועד הזה והיא מבקשת זמן ---

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה לא מסוגלת לעמוד בשום דבר ממה שהיא ---

משה גפני: רגע, רוחמה, שנייה.

שגית אפיק: שהוא נראה כסביר, בין היתר משום, ככה לפחות אני מבינה את המכתב, משום שייתכן שהסכום שיידרש לצורך תקציב ההתאמות יהיה גבוה יותר, ויהיה צורך בגמישות גדולה יותר מזאת שיש כרגע לוועדת הכספים ולכנסת.

שגית אפיק: ולכן אני חושבת שזה היה נכון יותר שזה היה מגיע במועד, אבל הבקשה שמונחת בפניכם היא בקשה סבירה.

רוחמה אברהם-בלילא: שאלה – האם אנחנו צריכים להצביע על זה?

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: מה פתאום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שואלת אותה.

שלמה מולה: רגע, רגע, האם הדחייה לחודש ימים זה מחייב חקיקה, כולל הצבעה במליאה או לא?

שגית אפיק: אין ספק שהדרך הנכונה הייתה לתקן את החקיקה ולקבוע את המועד שבו הממשלה יכולה לעמוד.

משה גפני: היום אתם מתנהגים כמו אופוזיציה על הכיפאק.

משה גפני: עכשיו זה היה מאה אחוז.

רוחמה אברהם-בלילא: רגע, שנייה אחת, אז אם את באה ואומרת שהממשלה הייתה צריכה לבוא ולהביא תיקון לחוק ---

שלמה מולה: לתקן את החקיקה, כן.

רוחמה אברהם-בלילא: זה מה שאת אומרת.

שלמה מולה: נכון, היא חייבת לתקן.

שלמה מולה: אז תביאו תיקון חקיקה.

רוחמה אברהם-בלילא: אז תבוא הממשלה לפנינו, תתקן את החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: זה מילה אחת, רק את התאריך.

משה גפני: אני לא מסכים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה לא מסכים, אבל רגע.

משה גפני: מה איכפת לך שהיא עוברת על החוק?

משה גפני: אתה רוצה לתת לה גם הכשר?

משה גפני: מה נהיית רב עכשיו שנותן הכשרים?

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אבל לא ענית לי על השאלה, לא קיבלנו תשובה, האם אנחנו צריכים להצביע על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אנחנו צריכים להצביע על הודעת הממשלה.

שגית אפיק: תראי, החוק קובע שהממשלה צריכה לחלק את התקציב ---

רוחמה אברהם-בלילא: לא הודעת הממשלה, הודעת ראש הממשלה.

שגית אפיק: זה מזכיר הממשלה.

שגית אפיק: החוק קובע שחלוקת תקציב ההתאמות שנקבע בחוק התקציב הדו שנתי, היא לפי הצעת הממשלה באישור ועדת הכספים.

שגית אפיק: זאת אומרת שוועדת הכספים היא הגורם המשני המאשר, המפקח, להצעת ---

רוחמה אברהם-בלילא: שאמור להצביע.

שגית אפיק: נכון.

שגית אפיק: למה הדבר דומה?

שגית אפיק: שהממשלה מחויבת להביא תקנות בפני הוועדה עד מועד מסוים, והיא מביאה אותן חודש לאחר מכן לאישור הוועדה.

שגית אפיק: בזמן שהוועדה תאשר את הצעת הממשלה, אז יש לה יותר סמכויות לבוא ולהגיד לממשלה – אני רוצה כך, אני רוצה אחרת, בין היתר משום שחרגתם במועד.

שגית אפיק: האם אתם צריכים להצביע על זה עכשיו?

שגית אפיק: אני לא חושבת.

רוחמה אברהם-בלילא: את לא חושבת, אז איך אנחנו נביא לידי מצב של אישור הוועדה?

רוחמה אברהם-בלילא: איך הוועדה מאשרת אם את לא מביאה את זה?

שגית אפיק: הם מתחייבים כאן, בהתחייבות שלטונית שהם יביאו עד 31 בינואר.

שגית אפיק: אתם יכולים לבוא ולומר שאם זה לא יקרה עד 31 בינואר ---

שלמה מולה: רק רגע, לא, לא, לא, אדוני יושב הראש, אני מבקש להצביע על ההודעה שלנו.

שלמה מולה: רגע, שנייה.

משה גפני: רגע, לפני זה, שנייה, אבל עוד לא קיבלת רשות דיבור.

משה גפני: תודה רבה, היועץ המשפטי של משרד האוצר, בקצרה, הבנו כבר הכל.

יואל באריס: אנחנו נמצאים במצב של בדיעבד לא במצב שהוא לכתחילה, אלא במצב שבדיעבד.

שלמה מולה: כל הממשלה הזאת היא בדיעבד.

משה גפני: רבותי, אתם לא מכבדים יועצים משפטיים.

רוחמה אברהם-בלילא: מכבסת מילים.

משה גפני: לא להגיד את זה על פקיד.

רוחמה אברהם-בלילא: יש פה מכבסת מילים והלבנת משפטים.

משה גפני: לא, לא, לא להגיד את זה על יואל.

משה גפני: יואל הוא יועץ משפטי וצריך לכבד אותו.

יואל באריס: הוא אדם, עזוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו מכבדים כל אחד.

רוחמה אברהם-בלילא: זה שאנחנו מעירים זה לא אומר שאנחנו לא מכבדים, אדוני יושב הראש.

משה גפני: היועץ המשפטי של משרד האוצר הוא יועץ משפטי ---

ציון פיניאן: בדרך כלל ימי שלישי זה היום של האופוזיציה.

ציון פיניאן: שני ורביעי זה לא שלהם.

משה גפני: יואל, תיקח את הכל ברוח טובה.

יואל באריס: תמיד.

יואל באריס: השאלה שעולה כאן היא, במצב שבו הממשלה מגיעה ואומרת ---

רוחמה אברהם-בלילא: במצב שבו הממשלה מגיעה לחוסר אונים.

משה גפני: רגע! רוחמה!

רוחמה אברהם-בלילא: לחוסר אונים, זה חוסר אונים.

משה גפני: חוסר אונים, אני עכשיו בחוסר אונים, אני לא יכול לעצור אותך.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, אבל זה מצב של חוסר אונים.

יואל באריס: בגלל התלכדות של נסיבות, נעשה סיכול, אנחנו לא מסוגלים, לא יכולים להביא כרגע את ההצעה.

יואל באריס: האם מחויבים להגיע לשלוש קריאות בכנסת, אני חושב שלא.

יואל באריס: כמו שאמרה גם היועצת המשפטית של הוועדה, גם במצבים אחרים, אם יש חובה לממשלה לעמוד בתאריכים, זה המחויבות שלה מול הכנסת.

יואל באריס: המחויבות הזאת אין בצידה איזה ---

משה גפני: טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, זו ממשלה, אדוני יושב הראש, אתה יודע מה הוא אמר היועץ המשפטי?

יואל באריס: אני רוצה להסביר ---

משה גפני: רגע, רוחמה.

רוחמה אברהם-בלילא: היועץ המשפטי אמר משפט חשוב.

משה גפני: אז לא שמעתי, אבל ---

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני רוצה להביא את זה לתשומת ליבך.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה הזו הוא אמר, לא מסוגלת, לא יכולה, חסר אונים, אז בשביל מה היא ---

משה גפני: הוא לא אמר חסרת אונים.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא אמר אנחנו לא מסוגלים, אנחנו לא יכולים, זה מה שהוא אמר, אני מצטטת אותו.

משה גפני: חברת הכנסת רוחמה, אני אעצור את הדיון הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: תעצור את הדיון הזה, אתה יודע מה, זה יותר טוב, כי זה דיון מביש שבו אנחנו, הוועדה הזו מנסה להכשיר את העבירה על החוק של הממשלה הכושלת הזאת, נקודה.

יואל באריס: התלכדות הנסיבות הביאה לכך שהממשלה ---

רוחמה אברהם-בלילא: הזו חסרת אונים.

יואל באריס: תקיים את חובתה באיחור של המועדים.

יואל באריס: אני רוצה להזכיר שגם בתקציב רגיל, בתקציב שנתי, כעיקרון הממשלה מחויבת להשלים את ההליך בכנסת עד ה-31 בדצמבר, אבל אנחנו יודעים שהיו מקרים ובשנים האחרונות למרבה הצער לא מעטים, שבהם אישור התקציב נגרר לתוך השנה, ועד 31 במרס לא קורה ---

משה גפני: אגב, אם זה לא יגיע עד ה-31 בינואר, אז הכנסת מתפזרת?

יואל באריס: לא.

משה גפני: אה, לא מתפזרת?

יואל באריס: לא.

יצחק כהן: יואל, אני מודה לך, הוא הזכיר דבר נכון.

יצחק כהן: גם בתקציב רגיל זה יכול להידחות עד סוף מרס.

שלמה מולה: לא, לא, לא, לא, לא.

יצחק כהן: כן, כן.

שלמה מולה: סליחה רגע, שם יש לך במפורש, רק רגע, זה לא נכון.

שלמה מולה: אדוני סגן האוצר ---

משה גפני: אתם לא נותנים ליואל להשלים, אני לא מסכים.

משה גפני: כן, יואל.

יואל באריס: אבל, שיהיה ברור שאין בעניין הזה שום כוונה לחרוג מה-31 בינואר.

יואל באריס: אנחנו נגיע לפה עד ה-31 בינואר עם אישור של הסעיף .

משה גפני: הבנתי, טוב יואל, תודה.

משה גפני: רבותי, אני מבקש לסכם את הדיון הזה.

שלמה מולה: רגע, למה?

שלמה מולה: אני מבקש ---

משה גפני: לא, לא, אין.

משה גפני: אני לא מסכים.

שלמה מולה: למה?

משה גפני: בגלל שאנחנו חוזרים על עצמנו, הכל ברור.

משה גפני: אני מבקש, אם תרצה להשלים משהו אחרי זה אני אתן לך.

משה גפני: חבל אבל על הזמן הזה, הוא זמן שעכשיו אנחנו מבזבזים אותו, אנחנו הבנו בדיוק.

שלמה מולה: טוב.

משה גפני: עצם העובדה שאנחנו עומדים היום בדצמבר 2011, כשאין תקציב ל-2012, היות ואנחנו עוסקים בתקציב דו שנתי ---

יצחק כהן: בצוק העיתים, תוסיף.

משה גפני: הרב כהן ---

רוחמה אברהם-בלילא: איזה צוק ואיזה עיתים?

משה גפני: תגיד לי, זה מתואם ביניכם שאתה מתערב והיא אחרי זה צועקת?

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא פצצה שנפלה אתמול או שריפה שהתרחשה במפתיע.

משה גפני: רוחמה, זה לא בסדר, אני באמצע הדיבור.

רוחמה אברהם-בלילא: צוק העיתים.

משה גפני: לסגן השר אני לא יכול לעשות כלום.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, אם זה לא היה עצוב היינו מתגלגלים מצחוק ואנחנו משתדלים שלא.

משה גפני: אנחנו נמצאים בדצמבר 2011.

משה גפני: אם לא היה תקציב דו שנתי אנחנו היינו בעיצומו של דיון על תקציב 2012.

משה גפני: היינו בעיצומו של דיון של כל מה שנלווה לעניין הזה, גם בנושא של התקציב, שכמובן היה התאמות במשרדים.

משה גפני: זה לא היה אותו תקציב שאישרנו אותו בדצמבר 2010, ברור לחלוטין.

משה גפני: דחיית אישור התקציב, לו היינו דנים עליו עכשיו והיו דוחים אותו על מרס, הממשלה הייתה קמה על רגליה האחוריות, כמו שהיא עשתה כשזה נדחה, והייתה צועקת נגד האופוזיציה.

משה גפני: הרי למה זה היה נדחה?

משה גפני: בגלל שהאופוזיציה הייתה מנצחת במליאת הכנסת, לא בגלל שהממשלה הייתה מבקשת לדחות.

משה גפני: הממשלה עומדת על כך שהתקציב יהיה בדצמבר.

משה גפני: מה ביקשנו?

משה גפני: מה המחוקק ביקש?

משה גפני: המחוקק ביקש – יש לכם תקציב דו שנתי, אתם לא צריכים לבוא עכשיו למליאת הכנסת, אתם לא צריכים לבוא לוועדת הכספים, תביאו את תקציב ההתאמות.

משה גפני: בזבזתם זמן ---

רוחמה אברהם-בלילא: יקר.

משה גפני: בזבזתם זמן עם דו"ח של ועדה שלא עשתה כלום, שמתברר עכשיו בפעם המי יודע כמה שכל הדו"ח טרכטנברג הזה היה למסמס את הזמן.

משה גפני: לבוא היום לוועדת כספים ולהגיד – לא יהיה תקציב נוסף ברווחה, לא יהיה תקציב נוסף בבריאות בגלל שישבתם חודשיים בוועדה מיותרת.

משה גפני: מה כל הדיון הזה?

משה גפני: מה, אנחנו לא יודעים למה אין זמן עכשיו?

משה גפני: אין זמן בגלל שישב הממונה על התקציבים וישבו הסגנים שלו וישבו האנשים ממשרד ראש הממשלה שעוסקים בכלכלה, יוג'ין קנדל ואחרים וישב בנק ישראל וישבו ודנו על שטויות.

משה גפני: דנו על שינוי נטל המס שאנחנו כבר סיכמנו אותו פה במאי, עוד לפני שהתחילה המחאה החברתית.

משה גפני: בזבזתם זמן, כסף ופגעתם במשרדי הממשלה ואתם ---

רוחמה אברהם-בלילא: ובעצמכם.

משה גפני: ואתם עברתם על החוק.

משה גפני: זה לא כמו תקנות.

משה גפני: זה כסף שהיה צריך להגיע עכשיו כדי לממן את העמותות ---

רוחמה אברהם-בלילא: לפחות.

משה גפני: שביטלתם את זה שם במשרד הרווחה.

משה גפני: הכל בגלל דו"ח טרכטנברג.

משה גפני: אתם יכולים לעבוד על כל העולם, לא עלי.

משה גפני: הוועדה הזאת קמה בחטא, היא ממשיכה בחטא, היא גרמה לכך שעכשיו אין תקציב התאמות, שבמשרדים החברתיים אין תוספת תקציב.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

שלמה מולה: רגע, אדוני.

מגלי והבה: אני רק יכול לסייע לך במילה אחת, אדוני?

משה גפני: כן, אבל מה, אני עוד מדבר, נו, יאללה.

מגלי והבה: לגבי הירקות ---

רוחמה אברהם-בלילא: רגע, ואתה לא תבקש מהם ---

משה גפני: לא, אני מבקש, רק שנייה, אייל, אדוני סגן השר.

רוחמה אברהם-בלילא: לפחות שישתדלו.

משה גפני: אני מבקש, במכתבו של מזכיר הממשלה, שנאמר גם בישיבת הממשלה על ידי ראש הממשלה, אתם אומרים שזה יהיה לא יאוחר מיום 31 בינואר 2012.

משה גפני: אנחנו מביעים מורת רוח על העניין הזה.

משה גפני: אתם מבקשים עד ה-31 בינואר, בסדר.

משה גפני: אנחנו מבקשים להביא את זה קודם.

יצחק כהן: נשתדל.

משה גפני: אנחנו יודעים בדיוק מה צריך לעשות.

משה גפני: אתם יודעים מה?

משה גפני: אנחנו מוכנים גם לשחרר אתכם מהעניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: בואו אנחנו נעשה את זה.

משה גפני: אנחנו נעשה את זה.

משה גפני: אם תביעו הסכמה, אנחנו יודעים מה צריך לעשות.

משה גפני: תאמינו לי, אנחנו עושים את זה פה יותר טוב מהממשלה.

משה גפני: אנחנו אישרנו פה חוק של הרפורמה במס ---

רוחמה אברהם-בלילא: ובלי תקציב של כיבוד של מיליון שקלים.

משה גפני: בלי כיבוד, רק עם קפה, אנחנו לא מבקשים תקציב כיבוד שום דבר.

משה גפני: אם אתם לא יכולים, במידה שאתם עסוקים בעוד איזה דו"ח טרכטנברג שתמציאו עוד מעט, אז אנחנו נעשה את זה פה.

משה גפני: אנחנו עושים את זה טוב ונעשה את זה בתיאום אתכם.

משה גפני: אבל אם אתם הולכים ---

רוחמה אברהם-בלילא: ואנחנו לא נעבור על החוק.

משה גפני: לא נעבור על החוק.

משה גפני: אם אתם הולכים במסלול הרגיל שקבוע בחוק, אנחנו מבקשים לעשות את זה קודם.

משה גפני: אנחנו חושבים שכל יום שעובר פוגע במשרדים.

משה גפני: מדברים איתי שרים בנושאים החברתיים, יש פה גם דיונים בוועדה על משרדים שונים, אנחנו מבקשים להביא את זה קודם.

משה גפני: זו בקשה לגיטימית, אדוני סגן השר?

שלמה מולה: רגע, אדוני יושב הראש, אני יכול לומר לך לפני?

משה גפני: כן.

שלמה מולה: אני חושב שאתה נוהג בסלחנות מדי לממשלה.

משה גפני: בסדר, מה אני יכול לעשות?

משה גפני: לשלוח להם משטרה?

שלמה מולה: רגע שנייה, לא, באמת.

שלמה מולה: לא יכול להיות שממשלה תודיע שהיא הולכת לעבור על החוק, ומבקשת מאיתנו לתת ---

יצחק כהן: לא, לא זה מה שהודעתי.

משה גפני: אני לא מאשר את זה.

שלמה מולה: אנחנו מתנגדים לכך.

יצחק כהן: תודה רבה.

מגלי והבה: רק רגע, רק מילה אחת, תשמע, זה חשוב.

מגלי והבה: מגדלי הירקות הגישו ל-OECD תלונה על התנהלות הממשלה.

מגלי והבה: אני מבקש שנצטרף גם אנחנו, ועדת הכספים, לאותה תלונה וגם כן נתלונן ל-OECD, כי אם לא עוזר לנו אצל יושב הראש ---

משה גפני: לא, לא, בחיים לא.

משה גפני: בחיים לא, גם אם הייתי יושב ראש האופוזיציה לא הייתי עושה את זה.

משה גפני: את הבעיות אני אעשה בבית, לא בחוץ.

מגלי והבה: יפה, כי אתה פוטר אותם בסוף.

משה גפני: אני לא, בשום אופן.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך אדוני סגן השר.