ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 513, 2011-12-07 09:30

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, נפתח את ישיבת ועדת החינוך.

אלכס מילר: התאריך 7.12.2011, י"א בכסלו תשע"ב.

אלכס מילר: הנושא – הדו"ח על המחלקה לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן גוריון.

אלכס מילר: קראנו לזה בן גוריון בגלל שכל העניין יצא לכותרות בתקשורת.

אלכס מילר: לאחר בדיקה שאני עשיתי עם המועצה להשכלה גבוהה, הובהרו לי הדברים.

אלכס מילר: נבדקו כל המחלקות, זה מנגנון שבעצם קיים במל"ג שוועדות בין לאומיות בודקות פקולטות שונות במוסדות להשכלה גבוהה והם מביאים ממצאים בנושאים מסוימים.

אלכס מילר: היה לנו את העניין אז עם הנושא של מינהל עסקים, שהייתה אז בדיקה והיו כל מיני המלצות ובסופו של דבר גם על העניין ההוא דיברנו והתגברנו.

אלכס מילר: עכשיו, פה אנחנו מדברים על ---

ניצן הורוביץ: מה עם הגנים האתיופיים?

יהודית גידלי: שבוע הבא.

אלכס מילר: חבר הכנסת ניצן, אתה הגעת, אנחנו מברכים אותך, אז אנא לשמור על השקט.

אלכס מילר: זה לא דו"ח שנכתב על ידי תנועות ימין, כך שיכולים לצבוע אותם אם זה "אם תרצו" או מישהו אחר.

אלכס מילר: הדו"ח נכתב באותן הוועדות שבעצם בתפקידן לבדוק פקולטות שונות במקצועות שונים באוניברסיטאות, ואנחנו רואים כמה דברים.

אלכס מילר: תיכף המועצה להשכלה גבוהה תציג לנו את המצגת ואת הדו"ח ואת הממצאים והמסקנות סביב העניין הזה.

אלכס מילר: אני רק רוצה להגיד שמבחינתי, כשאני הסתכלתי על העניין לא הופתעתי ואני חושב שזה דווקא מחזק את מה שגם נאמר קודם, כאשר אנחנו ראינו שיש פה איזו שהיא בעיה בפקולטות שונות, ואם כבר מדברים על בן גוריון, אז כמובן שאנחנו גם רואים שהכוונה וההחלטות והאצבע כביכול על העניין הזנה, על הפקולטה בבן גוריון.

אחמד טיבי: מה זה?

אחמד טיבי: סליחה אדוני יושב הראש, שמעתי שאתה אומר כשראינו שיש בעיות בפקולטות שונות.

אחמד טיבי: מי זה ראינו?

אחמד טיבי: מי זה אנחנו?

אלכס מילר: אדוני, היה כאן דיון בוועדת החינוך על העניין שקשור לאג'נדה מסוימת שמקודמת בפקולטות שונות באוניברסיטאות בישראל ---

שלמה מולה: איזו אג'נדה, תספר לנו.

דני דנון: תספר, מדברים על הדרה.

אלכס מילר: יש אג'נדה פוליטית אישית שמקודמת על ידי פרופסורים כאלה ואחרים במוסדות להשכלה גבוהה.

שלמה מולה: באוניברסיטת בר אילן?

שלמה מולה: איפה?

דני דנון: הדרה של פרופסורים מהימין, חבר הכנסת טיבי.

דני דנון: מדברים על הדרת נשים, יש גם הדרה בפקולטות.

אחמד טיבי: מה הקשר בין שניכם לבין אוניברסיטה, אני רוצה להבין.

אחמד טיבי: מה אתם אפוטרופוס?

אחמד טיבי: סופרווייזר, מה אתם?

אחמד טיבי: המועצה להשכלה גבוהה?

אלכס מילר: סליחה, קודם כל יש ועדת חינוך.

אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, למזלנו עדיין אדוני לא מאשר ולא כותב סילבוסים של מיטב המחלקות שלדעתי כבר חלק מהן התחילו לעבוד לפי הראייה שלך ולפי מה שאתה מדבר במליאת הכנסת כבר נכתב אצלם בספרים ומקיימים את זה.

דני דנון: ברשות הפלסטינית הוא מאשר.

אלכס מילר: אבל זה כבר סיפור אחר.

אלכס מילר: אני מציע ---

אחמד טיבי: אני חושב שזה מביך שאנשים כמוך מנהלים כאלה ועדות בכנסת.

אלכס מילר: אותך זה משמח, אני יודע.

אחמד טיבי: זה מביך שאנשים כמוך מנהלים ועדות בכנסת.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: טוב, אני אבקש מהמועצה להשכלה גבוהה, יש לנו כאן את המצגת להציג לנו אותה ואני מציע שאם זה לא חברי כנסת וכל מי שמעוניין להתייחס, אם זה לא נציג רשמי של גופים, אז להעביר לנו פתק, הנה התחילו כבר, עם שם, שם משפחה ותפקיד, שאנחנו נוכל לתת זכות דיבור.

אלכס מילר: רבותי, הישיבה עד השעה 11:00, אז כל אחד שמדבר יקצר.

אלכס מילר: כן, המועצה להשכלה גבוהה.

משה ויגדור: משה ויגדור, מנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה והות"ת.

משה ויגדור: נמצא פה איתי גם פרופסור משה מאור, שהוא גם חבר המועצה להשכלה גבוהה, וגם הסמנכ"לית לאבטחת איכות מיכל נוימן, שנמצאת פה.

משה ויגדור: אנחנו נציג מצגת קצרה לטובת הדיון וברשות היושב ראש וברשות חברי הכנסת, כדי לתת את התמונה הכוללת.

משה ויגדור: וכפי שאתם רואים, אנחנו נתחיל בכלל לדבר על העניין של דו"ח הוועדה הבינלאומית להערכת איכות, המחלקות למדעי המדינה ויחב"ל, במסגרת המערכת לאבטחת איכות של המועצה להשכלה גבוהה.

משה ויגדור: כמה מילים על המערכת להערכת איכות ואבטחתה של המועצה להשכלה גבוהה שהוקמה כבר ב-2004 ויש לה כמה מטרות – לשפר את ההשכלה הגבוהה בארץ, להבטיח את המשך השתלבותה של המערכת האקדמאית הישראלית במערכת האקדמאית העולמית, למסור לציבור מידע ....

משה ויגדור: מערכת הלימודים, ועד סוף השנה הזו עברו כבר הערכה 47 תחומים בכ-300 מחלקות ברחבי הארץ.

משה ויגדור: פה אתם יכולים לראות שאנחנו עובדים על פי תכנית רב שנתית להערכת תחומי לימוד.

משה ויגדור: מדעי המדינה, ממשל, יחב"ל וגם מדיניות ציבורית, נקבעו לשנת 2009-2010, ועל פי תכנית העבודה הרב שנתית, באמת הוקמה ועדה שתיכף אני אתייחס אליה, לבדיקה של כל החוגים בכל האוניברסיטאות.

משה ויגדור: אתם יכולים לראות לפי התכנית שבודקים את כל החוגים בתחום של עיצוב תעשייתי, הנדסה כימית, כל תחום שהוא על פי שנים.

משה ויגדור: אפשר לראות גם מה הולך להיות בשנים הבאות, הולכים לבדוק השנה גיאוגרפיה, לשון, ספרות עברית, ריפוי בעיסוק.

משה ויגדור: שנה הבאה רפואה.

משה ויגדור: יש תחומים שעוברים בצורה מסודרת.

משה ויגדור: כל אחד מהנושאים האלה, הנה תהליך העבודה.

משה ויגדור: קודם כל האוניברסיטה עצמה, המוסד האקדמאי שהוא לפי תכנית העבודה, מבצע הערכה עצמית של המחלקות, לאחר מכן המועצה להשכלה גבוהה מקימה ועדה בין לאומית לכ תחום, שיש בה אנשי אקדמיה בכירים בתחום מהארץ ומחו"ל, יש רוב לחברים מחו"ל, יש לזה חשיבות רבה.

משה ויגדור: יושב ראש הוועדה הוא תמיד מחו"ל.

משה ויגדור: החברים מומחים בהתמחויות העיקריות באותו תחום, מומחים בין לאומים בתחומם.

משה ויגדור: מה שעושה הוועדה זה בחינת דו"חות הערכה עצמית וביקורים במוסדות.

משה ויגדור: הוועדה נפגשת עם הנהלת המוסד, הפקולטה והחוג, עם הסטודנטים ועם הבוגרים.

משה ויגדור: הבדיקה היא בדיקה מאד יסודית.

משה ויגדור: בין הנושאים שנבדקים – מטרות התכנית ויעדיה, תכנית הלימודים עצמה, הקוריקולום, היקף, מבנה, הסגל, איכות המחקר, איכות ההוראה, מה חושבים הסטודנטים, תשתיות פיזיות ותוצאות הלמידה.

משה ויגדור: הוועדה מגישה דו"ח למועצה להשכלה גבוהה, דו"ח מפורט, דו"חות פרטניים לכל מוסד ודו"ח כללי שמעיד על מצב התחום בארץ, כדי שהמועצה להשכלה גבוהה תוכל לקבל החלטות איך לשפר את האיכות האקדמית בכל מקום שהדבר נחוץ.

משה ויגדור: לאחר מכן יש דיון במל"ג.

משה ויגדור: מל"ג מקבלת המלצה מוועדת המשנה לאיכות של המועצה ומסכמת את הדיון ולאחר מכן עוקבת אחרי חשיפת השינויים ואחרי יישום ההמלצות.

משה ויגדור: הוועדה להערכת איכות הלימודים במדעי המדינה ויחב"ל, הנושא שאנחנו מדברים עליו היום, מונתה בנובמבר 2010.

משה ויגדור: הנה רשימת החברים.

משה ויגדור: בראש הוועדה עמד פרופסור תומאס ריסה, מהאוניברסיטה החופשית בברלין.

דני דנון: תמיד זה מישהו מחו"ל?

משה ויגדור: כולם, כולם פה מחו"ל.

משה ויגדור: אני אומר כל אחד והמקום שלו.

משה ויגדור: פרופסור תומאס ריסה, האוניברסיטה החופשית מברלין.

משה ויגדור: גבריאל בן דור מאוניברסיטת חיפה, פרופסור בנימין ג'רי כהן מאוניברסיטת קליפורניה מסנטה ברברה, פרופסור אברהם דיסקין מהאוניברסיטה העברית והמרכז הבין תחומי, פרופסור גליה גולן מהמרכז הבין תחומי, פרופסור אלן אימגרוט מאוניברסיטת הומבולדט בברלין, ופרופסור רוברט ליוור מאוניברסיטת ג'ורג' טאון בארצות הברית.

שלמה מולה: מי יוזם את מינוים?

משה ויגדור: מינוים, המועצה להשכלה גבוהה קובעת את מינוים.

שלמה מולה: בישראל?

משה ויגדור: בישראל.

משה ויגדור: המועצה להשכלה גבוהה.

שלמה מולה: איך היא מגיעה למשל ---

דני דנון: אף אחד מהם הוא לא חבר מרכז ליכוד, חבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: רגע, ---

משה ויגדור: חברים, רגע, רגע, תנו לי להציג את הצד המקצועי.

דני דנון: גם לא מישראל ביתנו.

שלמה מולה: סליחה, אין לך פה מונופול על השאלות שלך.

שלמה מולה: אני רק רוצה להבין.

שלמה מולה: הפרופסורים שמתמנים, איך המועצה להשכלה גבוהה מגיעה אליהם?

שלמה מולה: זאת אומרת הרי הם אלפי ----

משה ויגדור: מתקיימת ועדת משנה לאיכות ואבטחתה שהזכרתי אותה קודם.

משה ויגדור: ועדת המשנה יש בה חברים, מעלים הצעות, שואלים נשיאים של אוניברסיטאות, שואלים רקטורים, מתייעצים, מביאים שמות, השמות האלה נדונים, הוועדה ממליצה למל"ג, מל"ג יכולה להעיר, מל"ג יכולה להוסיף, מל"ג יכולה להוריד.

שלמה מולה: באיזו שנה הוקמה הוועדה?

משה ויגדור: הוועדה הזאת הוקמה בשנת 2010.

משה ויגדור: עכשיו, לפי תכנית העבודה שהראיתי, לא משהו מיוחד.

משה ויגדור: הייתה תכנית עבודה שנקבע כבר לפני 5 שנים.

משה ויגדור: לפי תכנית העבודה הזאת, השנה הזאת הגיע הנושא הזה לדיון.

משה ויגדור: לפני שנה דנו בארכיטקטורה, היו הרבה הערות גם לארכיטקטורה.

משה ויגדור: יש בכל פעם הערות.

משה ויגדור: המטרה היא ל ---

קריאה: אבל על זה לא עשינו פה דיון.

משה ויגדור: לא, לא, אני יודע.

משה ויגדור: אז אפשר גם על זה לעשות דיון, עוד לא מאוחר.

דני דנון: כדאי.

משה ויגדור: אבל בכל מקרה, המטרה היא לשפר את האיכות האקדמית ואת האיכות של התפוקות המחקריות וההוראתיות במוסדות.

משה ויגדור: המחלקות שנבדקו במסגרת הוועדה הזו, כפי שאמרתי, הוועדות בודקות את כל המחלקות.

משה ויגדור: אוניברסיטת בן גוריון, אוניברסיטת בן אילן, אוניברסיטת חיפה, האוניברסיטה הפתוחה, אוניברסיטת תל אביב, המכללה האקדמית תל אביב-יפו, המרכז הבין תחומי והייתה בדיקה חלקית של האוניברסיטה העברית, כי שם היה צורך לעשות בדיקה נוספת.

משה ויגדור: המלצות כלליות של הוועדה.

משה ויגדור: אני אתייחס קודם כל להמלצות לכל המוסדות.

משה ויגדור: בתחום המשאבים: יש הערות לוועדה שצריך לגייס אנשי סגל בכירים נוספים בליבה.

משה ויגדור: זאת אומרת אין מספיק חברי סגל בליבה של התחום.

משה ויגדור: צריך להשקיע משאבים נוספים בתכניות המובנות לתואר שלישי.

משה ויגדור: בתחום תהליכי מינויים וקידום – להגביר שקיפות ולצמצם את משך הזמן של התהליך של קידום חברי סגל, לתמוך וללוות סגל זוטר בכלל ונשים בפרט, לתת סיוע בתחום הזה.

משה ויגדור: בתחום של ההטיה, יש להקפיד על הצגת דעות פוליטיות של הסגל כעמדות אישיות.

משה ויגדור: זו אמירה של הוועדה.

משה ויגדור: על תכנית הלימודים לשקף את הטווח המלא של התחום, תהליכי מינויים וקידום צריכים להיעשות לפי סטנדרטים אקדמאים מקצועיים בלבד.

משה ויגדור: תכניות הלימודים – להוסיף קורסים בשיטות מחקר, כלכלה פוליטית, לימודי אירופה לתכניות הלימודים ולקיים התמחויות ברמת התואר הראשון והשני.

משה ויגדור: להעביר קורסים בשפה האנגלית, העמקת הבינלאומיות, לערוך רפורמה בתכניות לתואר שלישי.

משה ויגדור: זאת אומרת יש לוועדה ביקורת בכלל על תכניות לתואר שלישי בכל המוסדות.

משה ויגדור: מלבד זה, בתחום המחקר על המוסדות לסייע, לתמוך ולתמרץ את הסגל בפעילותו המחקרית.

משה ויגדור: זאת אומרת יש ביקורת כללית שאין מספיק תוצרי מחקר בכל המחלקות.

משה ויגדור: מלבד זה, הייתה גם המלצה ליצור מרכז מצוינות במסגרת מרכזי המצוינות של המל"ג והות"ת, ליצור מרכז מצוינות במדע המדינה.

משה ויגדור: המלצות נוספות ספציפיות לגבי שתי אוניברסיטאות – בר אילן ובן גוריון – קודם בר אילן ולאחר מכן בן גוריון ואחר כך אני אראה לכם את ההחלטה של המל"ג.

משה ויגדור: לגבי בר אילן, לחזק את היחסים בין המחלקה להנהלת האוניברסיטה.

משה ויגדור: היו הערכות שהיחסים בין המחלקה להנהלת האוניברסיטה אינם טובים מספיק כפי שצריכים להיות.

משה ויגדור: צריך להגדיר יעדים ותכנית אסטרטגית של המחלקה ומלבד זה, הערה כללית שמצב התשתיות הפיזיות בבר אילן, בתחום של המחלקה ירוד, וצריך להשקיע משאבים בשיפורם, משרדים, ספרייה וכו'.

משה ויגדור: זה לגבי בר אילן.

משה ויגדור: לגבי בן גוריון – ליבת תכנית הלימודים חסרה.

משה ויגדור: יש להוסיף קורסים מתחומי הליבה של מדעי המדינה לתכנית ולגייס שלושה עד ארבעה חברי סגל חדשים.

משה ויגדור: יש להבטיח איזון בתכנית הלימודים ובקורסים.

משה ויגדור: יש ליישם את ההמלצות באופן מיידי, תחת פיקוח של האוניברסיטה והמל"ג.

משה ויגדור: החלטת המל"ג מ-29 בנובמבר בעקבות דיון בדו"ח.

משה ויגדור: הדו"ח נדון קודם כל בוועדה לאיכות ואבטחתה, ולאחר מכן הועבר עם ההמלצות למל"ג.

משה ויגדור: מל"ג קיימה דיון וקיבלה החלטה ברוב של 16 חברים מתוך 17 שהשתתפו.

משה ויגדור: קודם כל להודות לוועדה להערכת איכות על כל מה שהיא עשתה, בראשות פרופסור תומאס ריסם מברלין, על עבודתה הרבה והמקצועית.

משה ויגדור: לאמץ את הדו"חות המסכמים של הוועדה.

משה ויגדור: אימצו באופן מלא את הדו"ח הכללי והדו"חות הפרטניים.

משה ויגדור: לפרסם את דו"חות ההערכה באתר האינטרנט של המל"ג.

משה ויגדור: באתר האינטרנט של המל"ג אפשר למצוא את כל הדו"חות ואת ההחלטה.

משה ויגדור: תמיד זה נמצא שם אחרי שזה מתקבל באופן שקוף לחלוטין.

משה ויגדור: על כל מוסד להגיש עד חודש יוני 2012 תכנית פעולה ליישום כלל המלצות הוועדה הנוגעות אליו, כולל לוח זמנים מפורט, זה מתייחס לכל המוסדות.

משה ויגדור: על כל מוסד להגיש עד חודש יוני 2013 דו"ח ביניים אודות יישום תכנית הפעולה, כמפורט, כי זה עוד פעם תפקידה של הוועדה ושל המל"ג לוודא איכות אקדמאית ושיפורים אקדמאים.

משה ויגדור: המשך, לגבי אוניברסיטת בר אילן, המל"ג מתייחסת בדאגה רבה להערות ועדת ההערכה בעניין היחסים ההדדיים בין הנהלת האוניברסיטה והמחלקה, ולמצב התשתיות העומדות לרשות המחלקה, מבקשת לקבל עד ליום 1 במרס 2012, זה עוד ארבעה חודשים, תכנית פעולה וצעדים שהמוסד מתכנן לנקוט, על מנת לשפר מצב זה.

משה ויגדור: לגבי בן גוריון – המל"ג רואה בחומרה רבה את הממצאים האקדמאים עליהם מצביעה הוועדה, והעדר טיפול בהם יעלה ספקות לגבי המשך התכנית.

משה ויגדור: יש בתוך הדו"ח אמירה שאם לא יהיו תיקונים, סימן שאלה לגבי היכולת והצורך להמשיך את התכנית, אפילו עם אמירות ועם רמיזה לאפשרות של סגירה.

משה ויגדור: הנהלת האוניברסיטה, הנשיאה והרקטור, מתבקשת להודיע על מחויבות המוסד לנקוט בצעדים הדרושים ליישום המלצות ועדת ההערכה.

משה ויגדור: נכון להיום התקבל אתמול מכתב מהנשיאה והרקטור, שהם מתחייבים ליישם את כל המלצות הוועדה באופן מלא, לפי לוחות הזמנים שנקבעו.

משה ויגדור: המוסד, זאת אומרת בן גוריון, ימציא למל"ג עד ליום 15 בינואר 2012, זה בתוך חודש וחצי, התחייבות זו, כולל צעדים שבדעתו לנקוט.

משה ויגדור: המוסד ימציא עד 1.4.2012, תכנית פעולה כולל לוח זמנים ליישום ההמלצות.

משה ויגדור: המועצה מצפה מהאוניברסיטה לערוך את התיקונים בהיבטים האקדמאיים, בהתאם להמלצות ועדת האיכות הבין לאומית, כך שהדברים יחלו לבוא לידי ביטוי בשנת הלימודים תשע"ג, זאת אומרת 1 באוקטובר 2012.

משה ויגדור: המלצה נוספת ואחרונה ואני מסיים.

משה ויגדור: יושב ראש הוועדה הבינלאומית, פרופסור תומאס ריסה וחברת הוועדה פרופסור אלן אימגרוט, שניהם מגרמניה, מברלין, היא מאוניברסיטת הומבולדט והוא מהאוניברסיטה החופשית בברלין, התבקשו לפעול כצוות אשר ילווה יישום ההמלצות במוסדות בכלל ובאוניברסיטאות בר אילן ובן גוריון בפרט.

משה ויגדור: זאת אומרת ההמלצה היא לא המלצה באוויר, יש צוות מלווה שצריך לברר, לעשות מוניטורים לתהליך, לעשות בקרה ולעדכן את המל"ג על ההתקדמות.

משה ויגדור: תודה על ההקשבה.

אלכס מילר: שאלה, בקשר לאותן ההמלצות שיש לוועדה ולמועצה להשכלה גבוהה למוסדות, מה בעצם הסנקציות, חוץ מהיבט של המלצה ושל שיקולים שאתם מציעים לאוניברסיטאות, אתם רוצים להפעיל, אתם יכולים להפעיל.

משה ויגדור: אז בוא אני אומר לך, למועצה להשכלה גבוהה יש ועדת אכיפה ופיקוח.

משה ויגדור: מוסד שלא מקיים את החלטות המועצה, מובא לוועדה הזאת שהוקמה אגב רק לפני שנתיים.

משה ויגדור: הוועדה הזאת מוסמכת להקטין תקציבים, להמליץ לסגור מחלקות ולנקוט סנקציות שונות שהן בעיקר בתחום התקציבי.

משה ויגדור: זאת אומרת אפשר, והוועדה כבר נקטה פעם צעד נגד אחד המוסדות סביב עניין משמעתי, של הורדת תקציבים עד שאותו מוסד התיישר והתקציבים הוחזרו.

משה ויגדור: למל"ג יש שיניים חזקות באמצעות הוועדה לפיקוח ואכיפה, גם בפן התקציבי וגם המלצות לגבי החלטות שיכולות להיות החלטות אקדמאיות, שאותן רק המל"ג יכולה לקבל, אבל הוועדה יכולה כן להמליץ ולבצע הורדה תקציבית.

מוחמד ברכה: הייתה דעת מיעוט בוועדה?

משה ויגדור: איפה?

משה ויגדור: בוועדה הזו?

משה ויגדור: כן, הייתה דעת מיעוט.

משה ויגדור: אפשר לראות את זה אני אומר באתר של המל"ג.

משה ויגדור: הייתה דעת מיעוט שנמצאת שם, של חברת ועדה שהסתייגה, אני לא זוכר בדיוק את הנוסח, אולי משה מאור, פרופסור מאור יכול להשלים אותי בעניין הזה.

משה ויגדור: הייתה דעת מיעוט שהייתה שם.

מוחמד ברכה: אתם אמרתם את כל מה שבעד, אנחנו רוצים לשמוע גם ---

משה ויגדור: יש אגב גם בעבר בוועדות, זה לא דבר שהוא חריג דווקא לוועדה הזו, יש ועדות בעבר שגם המליצו על מחלקות שאם לא יתקנו יסגרו אותן, יש בוועדות בעבר והראינו לכם ש-300 מחלקות נבדקו ושהיו גם ---

מוחמד ברכה: לא, מה הטיעונים ---

משה ויגדור: אני אומר גם בעבר היו דעות מיעוט, זה לא משהו שהוא חריג.

מוחמד ברכה: מה הטיעונים?

משה ויגדור: אני לא זוכר את הטיעונים, את זוכרת את זה מיכל נוימן, סמנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה בתחום אבטחת איכות?

מיכל נוימן: פרופסור גליה גולן הסכימה עם הוועדה בטיעונים על כך שחסר בליבה, שהתכנית קצרה בליבה.

מיכל נוימן: היא לא הסכימה עם הוועדה על ההמלצה שהיא כתבה בדו"ח שלה, שאם הליקויים שנמצאו, הליקויים השונים שמפורטים בדו"ח נמצאו לא יתוקנו, הרי שצריך לשקול את סגירת המחלקה.

מיכל נוימן: עם זה היא לא הסכימה.

מוחמד ברכה: ואיך היא הצדיקה?

מוחמד ברכה: זאת אומרת היו דיבורים על שיקולים זרים למשל, על למשל לחץ פוליטי שביסוד העניין.

מיכל נוימן: אני לא מכירה.

משה ויגדור: על המל"ג לא היה שום לחץ פוליטי.

משה ויגדור: המל"ג היה מקצועי ---

מוחמד ברכה: לא, לא, שיקולים פוליטיים של חברים בוועדה.

אלכס מילר: של איזה ועדה?

אלכס מילר: איזה שיקולים פוליטיים יש לה?

מוחמד ברכה: אני שואל.

מוחמד ברכה: אתה שואל אותי?

מוחמד ברכה: אני שואל.

משה ויגדור: אני יושב פה כמנכ"ל המל"ג, לא היו שום שיקולים פוליטיים, לא היה שום לחץ.

מוחמד ברכה: הייתה טענה על לחץ פוליטי על ---

משה ויגדור: אני לא יודע, היו כל מיני טענות שאני לא יודע מאיפה להביא אותן.

משה ויגדור: אני אומר עוד פעם, אנחנו עושים עבודה מקצועית, קיבלנו עבודה מקצועית.

מוחמד ברכה: למה לא נותנים תשובה ישירה?

משה ויגדור: אני אומר לך בצורה ישירה.

מוחמד ברכה: היה לחץ פוליטי ---

משה ויגדור: אני אומר לך עוד פעם, אנחנו באים לפה כגוף מקצועי שנותן את ההיבט האקדמי המקצועי.

משה ויגדור: לא היה שום לחץ פוליטי, הוועדה עבדה עבודה מסודרת.

משה ויגדור: יושב ראש הוועדה שהוא פרופסור נכבד מהאוניברסיטה החופשית בברלין אמר במפורש שהעבודה נעשתה כמו שצריך, בצורה מקצועית, לא היו לו שום הערות על עבודת הוועדה.

אלכס מילר: אין בעיה.

אלכס מילר: טוב, אני רוצה רק ---

משה ויגדור: רגע, אולי פרופסור מאור מהמל"ג יוסיף כמה מילים.

אלכס מילר: לא צריך, תודה.

אלכס מילר: אנחנו כבר שמענו את המל"ג.

אלכס מילר: מקסימום את תתייחסו אחרי סיבוב אחד של אורחים, אתם תתייחסו אולי לכמה נקודות שיעלו.

אלכס מילר: אני רוצה בבקשה לשמוע את אוניברסיטת בן גוריון, אין פרופסור דני פילק.

אלכס מילר: תשמע אדוני, אנחנו שמענו שבעצם נעשתה בדיקה ---

צבי הכהן: סליחה, אם אפשר בבקשה קודם את העצמה הרשמית של המוסד, אם לא איכפת לך?

אלכס מילר: תראה, סליחה, איכפת לי כן, כי אני הולך לפי סדר הנרשמים, אני רוצה לשמוע מבחינת הפקולטה עצמה, כי גם האוניברסיטה יכולה להגיד, אני אתן לכם זכות דיבור.

אלכס מילר: מה שחשוב לי זה ככה ---

דני פילק: אני מוכן לוותר לרקטור של האוניברסיטה.

אלכס מילר: סליחה, אולי לא תנהלו אותי, באמת.

אחמד טיבי: מה אתה צועק עליו?

אחמד טיבי: מה אתה צועק?

אלכס מילר: אתם תקבעו לי מתי ומי ידבר.

אחמד טיבי: מה אתה צועק על מרצה שהוא אורח שלך.

מיכאל בן-ארי: מה אתה צועק?

מיכאל בן-ארי: כל מחבלים ----

אחמד טיבי: הוא אמר לך שהוא מוותר לרקטור.

אלכס מילר: אל תנהל אותי.

אלכס מילר: אני יודע לנהל את הוועדה הזאת.

אחמד טיבי: אתה?

אחמד טיבי: אתה לא יכול לנהל אוניברסיטה אבל.

אלכס מילר: אני אתן זכות דיבור למי ש---

אחמד טיבי: בושה שאתה מנהל את הישיבה הזאת בכלל.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע את ---

אחמד טיבי: אתה גוער באנשי אקדמיה, מי אתה בכלל?

אחמד טיבי: מי אתה?

מיכאל בן-ארי: כן, המחבלים מגנים על איש ---

אחמד טיבי: תסתום את הפה, פרחח.

אחמד טיבי: פרחח.

אלכס מילר: מספיק.

אחמד טיבי: תסתום את הפה.

מיכאל בן-ארי: לך לקדאפי.

מיכאל בן-ארי: קדאפי ייתן לך שמלה.

אחמד טיבי: פרחח.

מיכאל בן-ארי: מי הלך לקדאפי?

אחמד טיבי: הנעל שלו יותר טובה ממך.

אלכס מילר: תודה, תודה, מספיק.

אלכס מילר: באתם לעשות פה קרקס אני רואה.

מיכאל בן-ארי: את מי אתה מעריך?

מיכאל בן-ארי: לך ...

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע את ההתייחסות לאותם הממצאים ומבחינת ההמלצה שהייתה הכי חריפה כלפי אוניברסיטת בן גוריון, האם אתם קיבלתם את ההמלצות והולכים ללכת בכיוון של יישום, או שיש הסתייגויות, ומה מבחינת

אלכס מילר: כם כאוניברסיטה וכמחלקה, אתם הולכים לעשות סביב הנושא הזה ואנחנו נוכל לשמוע אחר כך גם את עמדת האוניברסיטה, ואנחנו נעבור אחר כך לחברי הכנסת.

דני פילק: קודם כל אנחנו הולכים ליישם את ההמלצות גם בנוגע להוספת קורס ליבה.

דני פילק: בעצם אנחנו כבר הוספנו לפני זה קורסי ליבה.

דני פילק: אנחנו הולכים ליישם את ההמלצה לגבי הגדלת, זו הייתה המלצה שלא הוזכרה פה, לגבי קורסים שיש להם מימד של ...

דני פילק: דבר שכבר נעשה.

דני פילק: בתמיכת האוניברסיטה אנחנו הולכים להגדיל את מספר הסגל בתחומי הליבה, אבל יחד עם זאת אני רוצה להגיד ארבע נקודות.

דני פילק: דבר אחד הדו"ח קובע ולא הוזכר פה, שבוגרי המחלקה שהשתלבו בתואר שני במחלקות אחרות העידו שהשתלבו במחלקות אחרות בצורה יוצאת מן כלל, בלי שום בעיה, מה שמעיד כנראה בכל זאת על הרמה.

דני פילק: תראו, אני לפני שעשיתי את הדוקטורט בארץ במדיניות בריאות, למדתי רפואה בארגנטינה.

דני פילק: כשעליתי ארצה כרופא והייתי צריך להתחיל סטאז', היה לי מאד קשה להשתלב, כי הרמה ברפואה בארגנטינה יותר נמוכה מהרמה של רפואה בישראל.

דני פילק: אם הייתי מרגיש שמשתלב בקלות – זאת אומרת שהרמה בארגנטינה הייתה כמו הרמה בארץ.

דני פילק: זאת אומרת שאם הסטודנטים שלנו, אם הבוגרים שלנו העידו שהשתלבו במחלקות אחרות בתואר שני באוניברסיטאות אחרות בלי שום בעיה, כנראה שזה בכל זאת מעיד משהו על הרמה של המחלקה.

דני דנון: זה לא קשור לרמה, זה קשור להומוגניות של התכנים.

דני פילק: לא, לא, לא, זה קשור לרמה.

דני פילק: הרי עלתה פה בעיה על הרמה.

דני פילק: דבר שני, סליחה, אני מקווה שיתנו לי לדבר בלי ---

אלכס מילר: אתה מדבר.

אלכס מילר: אני אגיד לך, רק לחברי כנסת מותר להתפרץ.

אלכס מילר: אין לי פה, אם זה בקצרה אז אני לא יכול להגיד להם לא, אבל ---

דני פילק: אוקי, לא הכרתי את הכללים, בסדר.

דני פילק: דבר שני, לגבי מחקר, הדו"ח לא מציין שחברי סגל של הוועדה גייסו.

דני פילק: הרי היום גיוס מענקי מחקר זה אחד מהפרמטרים המחקריים לאיכות מחקרית.

דני פילק: בשלוש שנים האחרונות מתוך 9 חברי מחלקה יש 5 שגייסו מה שנקרא קרנות תחרותיות, קרנות מקרן כמו GIF – קרן ישראל גרמניה, ששיעור הזכייה בקרן הזה זה פחות מחמישה אחוז.

דני פילק: יש לנו חמישה מתוך תשעה חברי סגל שגייסו מה-FP7, מ-GIF, ומקרן ישראלית למדע.

דני פילק: בסך הכל גייסו בשלוש שנים האחרונות מיליון דולר בקרנות מחקר.

דני פילק: עכשיו, בהערות הכלליות של הוועדה ובהערות לגבי מחלקות אחרות, יש ציון לגבי הבעייתיות בגיוס כספים.

דני פילק: אין מילה בדו"ח לגבי גיוס הכספים של המחלקה שלנו, שמעיד על איכות המחקר וחבל שזה לא צוין.

דני פילק: דבר נוסף לגבי מחקר.

דני פילק: הדו"ח של מחלקה מצוינת, כמו חוג באוניברסיטת תל אביב, מציין את המצוינות המחקרית של המחלקה.

דני פילק: החוג בתל אביב זה 18 חברי סגל.

דני פילק: אצלנו יש 9 חברי סגל.

דני פילק: בתקופה הנבדקת בחוג בתל אביב מציין הדו"ח שפורסמו שני ספרים ושלושים מאמרים שנספרים במה שנקרא – I.S.I.

דני פילק: במחלקה שלנו, עם מחצית חברי סגל בשלוש שנים האחרונות, פורסמו שישה ספרים בהוצאות מובילות, חמישה בהוצאות בין ה-15 הטובות האקדמאיות בעולם באנגלית, וספר אחד על ההתנגדות היהודית בשואה, בהוצאה המובילה בצרפת.

דני פילק: הספר פורסם בצרפתית ופורסמו 30 מאמרים ב-I.S.I.

דני פילק: זאת אומרת שעם כל הביקורת על החוג שלנו, עם מחצית מה---

דני דנון: אבל סליחה, מדברים על איזון, מדובר באיזון.

דני דנון: החוג מצוין.

ניצן הורוביץ: הוא יגע במה שהוא יגע.

ניצן הורוביץ: אתה לא תגיד לו גם מה להגיד.

דני פילק: עיקר ה---

דני דנון: המחלקה מסודרת, אנחנו מצדיעים לפעילות שלכם, אבל האיזון, איזון, זו הבעיה שלנו.

דני פילק: אני אגיע.

דני דנון: אנחנו מצדיעים להכל.

מוחמד ברכה: תרבות והאקדמיה זה לא התחום שלך, מה לעשות.

דני דנון: אתה תלמד אותי מה היא תרבות, חבר הכנסת ברכה?

מוחמד ברכה: כן, כן, כמובן.

דני דנון: אולי ברשות הפלסטינית אתה יכול ללמד, לא במדינת ישראל.

מיכאל בן-ארי: האקדמאי הבכיר.

דני דנון: ברשות הפלסטינית, שם.

אלכס מילר: אולי תפסיקו אתם ביניכם?

אלכס מילר: אדוני, תשמע, אני אגיד לך, אנחנו צריכים, אם אתם רוצים שאנחנו נתקדם ---

מיכאל בן-ארי: השאלה אדוני יושב הראש אם כל התקציבים האלה לא מושגים בגלל שזו שנאת ישראל.

שלמה מולה: אתה רוצה להסביר להם איך ללמד את תורת הכיבוש?

מיכאל בן-ארי: ידידי, אני גאה בזה שאני מתיישב בארץ ישראל כולה, כמו שאתה גאה שבאת מחוץ לארץ ---

אלכס מילר: חבר הכנסת בן ארי, הדיון הוא לא עליך ולא על חבר הכנסת דנון ולא על חבר הכנסת ברכה.

אלכס מילר: הדיון הוא כרגע על המוסדות להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: מספיק.

אלכס מילר: בבקשה.

דני פילק: אני פשוט התייחסתי למה שחשבתי ולמה שאני חושב שהן הבעיות העיקריות שהדו"ח מציין, שזה הביקורת על הנושאים האקדמאים בהוראה, ובגלל זה התייחסתי לזה.

דני פילק: עכשיו לגבי הנושא של האיזון.

דני פילק: אני רוצה לומר שהדו"ח אומר שהסטודנטים במחלקה ציינו שיש אווירה פתוחה של דיון, ושאפילו מעודדים אותם לבקר את המרצים.

דני פילק: זה כתוב בדו"ח.

דני פילק: ככה שהטענה לגבי סתימת פיות או אינדוקטרינציה, הן טענות שהועברו בתקשורת בלי שום קשר למה שכתוב בדו"ח.

דני פילק: אני גם אחד שעלה ממקום אחר, כך שהמחויבות שלי לגבי הדברים האלה גם ברורה ברמה האישית, אבל היא לא משנה.

דני פילק: אני חושב שצריך גם לקחת בחשבון שנוצר ציד מכשפות סביב המחלקה.

דני פילק: הכותרת – לסגור את המחלקה השמאלנית שהייתה כותרת של ידיעות אחרונות, א' היא לא משקפת את מה שהיה בדו"ח, לא היה בכלל אזכור למילה שמאלנים בדו"ח.

דני פילק: אני רוצה לומר שרק במדינות כמו סוריה, איראן או סין, סוגרים מחלקות על פי הדעות של המרצים בהן.

דני דנון: אבל למה אין איזון במרצים?

דני דנון: למה אתה הולך סחור סחור?

דני פילק: במדינות דמוקרטיות אין --- במדינות דמוקרטיות אין קשר בין דעות המרצים לבין ---

דני דנון: פרופסור פילק, יש לי שאלה אליך.

דני דנון: אתה מדבר סחור סחור, שאלה אליך.

דני דנון: מספר המרצים, מספר המחקרםי, יש הדרה של מרצים מכיוון מסוים באוניברסיטה שלך.

דני פילק: לא נכון.

דני דנון: כן, תסתכל על הנתונים.

דני דנון: אתה הולך סחור סחור.

דני פילק: רק נתונים.

דני פילק: רק שנייה ---

דני דנון: אבל אתה יודע, הדרת נשים, אצלך בפקולטה יש הדרה של הימין, של דעות הימין.

דני דנון: אז אולי יש סטודנטים שמבקרים ויש פה סטודנטים שיושבים פה, אבל יש הדרה של ימין בפקולטה, ולא אני אומר את זה.

דני פילק: אז אני רוצה לומר לך שבמחלקה שלנו יש עיתון סטודנטים ---

ניצן הורוביץ: מי אומר את זה?

דני דנון: תקראו את הדו"ח.

ניצן הורוביץ: מי אומר?

ניצן הורוביץ: לא כתוב.

דני דנון: תקראו את הדו"ח.

דני דנון: בדו"ח כתוב שלא קיים איזון.

שלמה מולה: דני דנון אומר.

אלכס מילר: אה, סתם החליטו שצריך לאזן.

דני דנון: אני לא למדתי בבאר שבע.

דני דנון: למדתי תואר שני בירושלים.

דני דנון: כשכתוב חוסר איזון אני אסביר לך מה זה אומר, חוסר איזון זה שמספר המרצים בעלי דעה מסוימת, הוא לא קרוב למספר המרצים עם דעה שונה.

דני דנון: זה חוסר איזון.

שלמה מולה: כן, כן, טוב.

דני דנון: אם לא הבנת את זה, אני אסביר לך את זה.

דני דנון: זה חוסר איזון.

שלמה מולה: אדוני יושב הראש – הוא מרצה פה?

שלמה מולה: הוא מרצה פה או מה?

אלכס מילר: סליחה.

שלמה מולה: הוא מרצה, הוא מרצה.

שלמה מולה: תשלח אותו לבן גוריון.

דני פילק: זה בדיוק מה שאני אומר.

דני פילק: השאלה של איזון של הדעות הפרטיות של המרצה היא לא רלבנטית לאקדמיה.

דני פילק: בשום מדינה דמוקרטית בעולם לא שואלים את הדעות ---

דני דנון: אבל המרצים שלך קוראים להחרים את חיילי צה"ל, המרצים שלך מגרשים חייל צה"ל במדים.

יעקב אדרי: זה שהוצאתם חייל במדים החוצה זה בעיה שלכם.

יעקב אדרי: משמה זה נובע, שהוצאתם חייל במדים.

יעקב אדרי: זאת הבעיה.

אחמד טיבי: אינקוויזיציה, אינקוויזיציה, זה מה שקורה פה.

אלכס מילר: תודה.

מיכאל בן-ארי: תראה מי מדבר.

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע עכשיו את רקטור האוניברסיטה מבחינת המסקנות, מבחינת התאריכים ומבחינת יישום המסקנות.

אלכס מילר: האם אוניברסיטת בן גוריון קיבלה את המסקנות של המועצה להשכלה גבוהה והולכת ליישם אותן במליאה, או שיש לכם הסתייגויות.

אלכס מילר: אנחנו צריכים לשמוע מבחינת

אלכס מילר: כם איפה אנחנו עומדים בהיבט של יישום ההחלטות של המועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: בבקשה אדוני.

צבי הכהן: תרשה לי רק להעיר הערה פה.

צבי הכהן: נאמר פה, מישהו, שהקרן הישראלית למדע זה נובע מתוך שנאת ישראל.

צבי הכהן: אני חושב שצריכים דבר כזה מהפרוטוקול.

צבי הכהן: זה בושה וחרפה.

מיכאל בן-ארי: אני מוכן לבדוק מאיפה קיבלתם את כל הקרנות, לא רק את זה.

צבי הכהן: תבדוק את כל הקרנות.

מיכאל בן-ארי: אני רואה מי מגן עליך פה, אז אני יודע מי אתה.

יעקב אדרי: איפה קבעו שחייל במדים לא יכול להיכנס להרצאה של מרצה?

יעקב אדרי: אולי תגיד לי איפה זה כתוב?

דני פילק: אבל זה לא קרה במחלקה שלנו.

קריאה: מאיפה הבאת את זה, זה סתם שקר.

דני פילק: זה פשוט לא אמת.

דני פילק: מה לעשות, אפשר להגיד הרבה דברים לא אמיתיים.

שלמה מולה: יעקב, הוא אומר לך שזה לא נכון.

יעקב אדרי: אם זה לא נכון, אז ---

אלכס מילר: זה היה במוסד אחר, חבר הכנסת אדרי, בסדר.

אלכס מילר: רבותי, כרגע אנחנו ---

אחמד טיבי: אבל לא נורא, כולם שמאלנים.

אלכס מילר: סליחה, אנחנו לא מדברים כאן על עניין, חבר הכנסת אדרי, תקשיב.

אלכס מילר: אנחנו לא בדיון ---

אחמד טיבי: אולי אדרי רוצה להתנצל בפני ---

יעקב אדרי: אם זה לא היה שם אני מתנצל, אבל זה היה.

יעקב אדרי: לא יודע אם שמה, אבל זה היה.

אחמד טיבי: אבל מה הוא אשם?

אחמד טיבי: א' מבחינתי זה לא אשמה, אבל מה הוא אשם?

אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, תודה.

אלכס מילר: בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אבל הוא לא צדיק.

אחמד טיבי: אה, אם הוא לא עשה את זה הוא בטח עשה דברים אחרים אתה אומר.

אלכס מילר: כן.

צבי הכהן: אולי גם תאשימו אותנו ב---

אלכס מילר: סליחה אדוני.

יעקב אדרי: עדיין לא האשמתי אותך.

צבי הכהן: אני רוצה לציין שאישור המל"ג להקמת המחלקה התקבל על בסיס הידיעה שהמחלקה הזאת תהיה עם אופי שונה.

צבי הכהן: זה לא מקרה שהיא נקראת פוליטיקה וממשל ולא מדעי המדינה או יחב"ל.

צבי הכהן: יש לה אופי שונה ממחלקות אחרות וזה היה התנאי, כי המל"ג לא ביקש עוד מחלקה שהיא דומה למחלקות הקיימות, ולכן זו הסיבה שהקורסים שלה שונים במידה מסוימת מקורסים של מחלקות למדעי המדינה.

צבי הכהן: יחד עם זאת ---

אלכס מילר: רגע, האופי הזה אושר במועצה להשכלה גבוהה?

צבי הכהן: בוודאי.

צבי הכהן: אנחנו מגישים תכנית של הקורסים.

אלכס מילר: מתי בפעם האחרונה הגשתם לאישור סילבוס מתוך המחלקה?

צבי הכהן: לא מגישים סילבוס כל שנה.

צבי הכהן: כשמקימים את המחלקה אומרים מה ---

אלכס מילר: נכון.

אלכס מילר: אם אנחנו עכשיו אדוני נבדוק את הסילבוס שכן הוגש, לפני, מתי זה היה ---

אחמד טיבי: צריך להגיש סילבוס אחרי כל בחירות.

אלכס מילר: האם יש שינוי ---

אחמד טיבי: סילבוס אחרי כל בחירות, כל ארבע שנים סילבוס.

ניצן הורוביץ: הוא רוצה לבדוק את הסילבוס שלך כאן בוועדת חוקה שהוא יהיה ---

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע האם ----

צבי הכהן: אני מציע שחברי כנסת גם יבדקו את העבודות של הסטודנטים, כי אין לנו תקציב לבדוק את כל העבודות.

צבי הכהן: אני אשמח לקבל עזרה.

אחמד טיבי: כדי לצמצם הוצאות.

אלכס מילר: לאחר ההערה הצינית שלך, אדוני, אני כן אבקש ממך לענות ---

מיכאל בן-ארי: תגיד לי מי חבריך ואגיד לך מי אתה.

אלכס מילר: חבר הכנסת בן ארי, אל תפריע לי.

אלכס מילר: אני כן שואל אותך שאלה מאד פשוטה.

צבי הכהן: אני עונה.

אלכס מילר: אתה מדבר כאן על אופי שונה.

אלכס מילר: אני שואל – האם הסילבוס שהוגש לאישור המועצה להשכלה גבוהה במשך השנים שונה לאותו האופי שאתם רוצים לקדם?

אלכס מילר: מה הבעיה לענות על השאלה?

אלכס מילר: ואני לא מקבל את כל ההערות הציניות שלך לגבי הבדיקות של חברי הכנסת של העבודות של הסטודנטים.

צבי הכהן: אם היית נותן לי לענות אז הייתי עונה.

צבי הכהן: אני משער, לא בדקתי את זה, אני משער שהסילבוס משתנה והוא משתנה משנה לשנה לפי כשמתקבלים חברי סגל חדשים עם תחומי ידע חדשים, משתנים הקורסים.

צבי הכהן: בדרך הטבע אנשים יוצאים לפנסיה, חלק מהקורסים אני מניח ששונה.

צבי הכהן: יחד עם זאת, כשהוועדה של המל"ג דרשה לחזק את קורסי הליבה, הודענו מיד שאין לנו שום בעיה עם זה, ואנחנו לא מבינים למה צריכים לאיים עלינו, כשאנחנו אומרים כן.

צבי הכהן: אז למה, בשביל מה איומים?

צבי הכהן: אמרנו רוצים לחזק את קורסי הליבה, אמרנו בסדר, בבקשה.

צבי הכהן: רוצים שנגייס עוד חברי סגל חדשים?

צבי הכהן: בין כה וכה רצינו לעשות זאת כי המחלקה הזאת היא מחלקה מצטיינת.

צבי הכהן: רף הקבלה למחלקה הזאת הוא הגבוה ביותר בארץ.

צבי הכהן: רק 1 מכל 3 סטודנטים שמבקש להתקבל מתקבל למחלקה הזאת.

צבי הכהן: המחלקה הזאת היא המחלקה הצעירה ביותר בארץ, והיא עדיין עוד לא מגובשת.

צבי הכהן: כמו ששמעתם קודם יש לחצים ממספר חברי סגל מה שיש באוניברסיטת תל אביב, עם תפוקה דומה או לפעמים אפילו יותר טובה.

אלכס מילר: בנוגע להטיה ולאיזון.

צבי הכהן: אנחנו מוחים על השימוש הפוליטי שנעשה בדו"ח הזה.

צבי הכהן: אנחנו מוחים על ההדלפות ---

אלכס מילר: על ידי מי?

אלכס מילר: איזה שימוש פוליטי לא הבנתי?

מוחמד ברכה: אנשים פוליטיים שעושים שימוש פוליטי.

צבי הכהן: כל אחד ש---

אלכס מילר: אדוני, אם אתה מעלה כאן בוועדת הכנסת בפרוטוקול, אם אתה מעלה סוגיות, אז תסביר לנו בדיוק.

שלמה מולה: אדוני יושב הראש, כולל אתה בעצמך אתמול, אמרת שאחמד טיבי כותב את הסילבוס של המחלקה הזאת.

שלמה מולה: קוראים לזה שימוש ציני פוליטי מובהק.

שלמה מולה: אז כשאתה ---

אחמד טיבי: כדי להבהיר דברים, אף אחד לא פנה אלי, אדוני.

אלכס מילר: היית רוצה.

שלמה מולה: אני רק מצטט את היושב ראש שמנהל את הישיבה אתמול.

אלכס מילר: אין בעיה.

שלמה מולה: זה שימוש ציני.

צבי הכהן: אני אסביר למה אני מתכוון.

צבי הכהן: בדו"ח אין שום אמירה פוליטית כנגד המחלקה.

צבי הכהן: בדו"ח נאמר, יש דרישות אקדמיות ועל הדרישות האקדמיות באות ההמלצות.

צבי הכהן: יש דרישות לחיזוק קורסי הליבה, יש דרישות להגדלת מספר חברי הסגל.

צבי הכהן: צריכים לשמור על איזון, אנחנו משתדלים לעשות את זה.

צבי הכהן: אני לא יכול לעשות ועדת קבלה לבדוק מה הדעות הפוליטיות של חברי סגל, אין לי מושג מה הדעות הפוליטיות של ---

יעקב אדרי: אתם יודעים מה הן.

צבי הכהן: בוודאי, אנחנו יודעים הכל.

יעקב אדרי: אתם יודעים, אתם יודעים.

אלכס מילר: שנייה, אני רוצה לשאול את משה ויגדור.

אלכס מילר: איך באמת אתם הולכים לבחון את הסוגיה הזאת ---

צבי הכהן: תרשה לי בבקשה לסיים, עוד שני משפטים.

אלכס מילר: שנייה, שהיא לא סוגיה טכנית בהיבט של גיוס סגל, בסדר, אין בעיה לבדוק את זה.

אלכס מילר: אבל בקשר לאותה המלצה ---

שלמה מולה: לבדוק מה?

שלמה מולה: לשאול אותו – תגיד, אתה מצביע ישראל ביתנו או איחוד לאומי או הבית היהודי?

שלמה מולה: מה אתה רוצה שהוא יענה?

יעקב אדרי: הם יודעים את הדעות שלהם מראש.

אלכס מילר: תודה.

שלמה מולה: תשאל שאלה הגונה לא מתריסה, זה הכל.

אלכס מילר: אני כן רוצה להבין באיזה מנגנון הולכת להיות הבדיקה של סוגיות שהן סוגיות אקדמאיות ולא סוגיות מנהליות.

אלכס מילר: אם זו סוגיה מנהלית של גיוס סגל של כך וכך תקנים וכל אותם הסוגיות שהן סוגיות מנהליות ---

יעקב אדרי: אבישי, כל מי שלא מסכים עם האוניברסיטאות או כבר לא מתאים לכנסת?

אלכס מילר: להיבט האקדמי.

משה ויגדור: שני חברי הוועדה, כפי שציינתי קודם, והוועדה כולה אגב, הוסכמה גם על ידי האוניברסיטה כשיצאו לדרך, שני חברי הוועדה ששניהם מגרמניה, משתי אוניברסיטאות בגרמניה, הם אלה שילוו את התהליך.

משה ויגדור: הם יראו באמת שקורסי הליבה הנכונים נכנסים, שיש שם את התכנים שחסרים.

יעקב כץ: מגרמניה.

יעקב כץ: מגרמניה.

משה ויגדור: הם שניהם מאוניברסיטאות מובילות מגרמניה, נכון.

יעקב כץ: מגרמניה.

אלכס מילר: אוקי, תודה.

צבי הכהן: אני יכול להמשיך?

אלכס מילר: רק לקצר.

יעקב כץ: מגרמניה.

אלכס מילר: חבר הכנסת כץ, מה קשור גרמניה עכשיו?

יעקב כץ: לא, גרמניה, רק אמרתי גרמניה, זה הכל.

יעקב כץ: גרמניה.

אלכס מילר: מה קשור עכשיו?

צבי הכהן: אני רוצה להגיד שבדו"ח אין שום אמירה על הטיה פוליטית.

צבי הכהן: יש אמירות שסטודנטים אומרים, לא שהוועדה קובעת שסטודנטים אומרים שיש למחלקה קו ברור, נטייה פוליטית, אבל אין טענות של הוועדה.

צבי הכהן: הסטודנטים אמרו שאין להם בעיה עם זה.

צבי הכהן: אין שום קביעה שמרצים קודמו על פי הדעות שלהם.

צבי הכהן: אם מישהו רוצה לדעת ורוצה באמת להתעניין, הוא יכול לדעת מה התהליך המסובך והארוך והמייגע של קידום חברי סגל.

צבי הכהן: ועדות שונות ומשונות פועלות בנושא הזה, בחלקן בפנים יושבים חברי שמאל, חברי ימין, והקידום הוא אך ורק על פי המאמרים שלהם, על פי הממליצים שלהם, ואין שום דבר שאפילו קרוב לקידום על פי פוליטיקה.

צבי הכהן: נטען על ידי איזה שהוא ארגון קיקיוני כזה או אחר, שכאילו הוועדה הוקמה בגלל הדרישות שלהם ---

מיכאל בן-ארי: אתה מחלק ציונים מה קיקיוני ומה לא?

צבי הכהן: כן, בהחלט כן.

צבי הכהן: אם תבין את הטענות שלהם אז תבין גם למה.

צבי הכהן: שבגלל הטענות שלהם המל"ג הקים את הוועדה הזאת.

צבי הכהן: זה מזכיר לי את הסיפור של קרוב משפחה שלי שנולד ב-1 במאי ושנים היה משוכנע שכל הדגלים שהתנופפו בעיר זה היה לכבודו.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת ברוורמן ואחריו "אם תרצו" ואחריהם שלמה מולה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: תודה אדוני יושב הראש.

אבישי ברוורמן: אני אינני חבר ועדת החינוך.

אלכס מילר: בסדר.

אבישי ברוורמן: אני שמח שמותר לי לדבר.

אבישי ברוורמן: אני באתי לכאן רק מכיוון ש-16 שנה גם כנשיא האוניברסיטה, יש לי ניסיון מסוים באקדמיה אולי יותר מחברי כנסת, שהיה בעבר פרופסור בן ששון, אבל לצערי הוא לא הצליח להיבחר בפריימריז, אז הוא חזר לתפקיד, להיות נשיא האוניברסיטה העברית.

אבישי ברוורמן: אני רוצה קודם כל להסביר כמה דברים מבחינה אקדמאית.

אבישי ברוורמן: קודם כל, אני לא נכנסתי לדיון הזה בעבר, כי באמת, יושב פה ידידי משה ויגדור, בזמני, כשאני התחלתי באוניברסיטה, כשהיו 5,700 סטודנטים ועזבתי כשהיו למעלה מ-17-20,000, פנינו אני חושב את המפעל הציוני אולי המוצלח ביותר בישראל, שאנשים באו, התיישבו.

אבישי ברוורמן: רוב הפרופסורים יש להם דעות או ימין, שמאל, לאף אחד העניין לא חשוב.

אבישי ברוורמן: בתהליך האקדמי, כדי לחזק מחלקות, יש את הנושא של ועדות הערכה.

אבישי ברוורמן: ועדות הערכה, הצלחנו באמצעות ועדות הערכה בינלאומיות לשפר ולבנות מחלקות מהמובילות בעולם, כולל המכונים.

אבישי ברוורמן: ולכן, מבחינת התהליך, אני רוצה קודם כל להסביר, היה פה תהליך של המועצה להשכלה גבוהה, הסתכלתי עליו.

אבישי ברוורמן: יש בו שתי המלצות, המלצה אחת אומרת להוסיף תקנים, המלצה שנייה – להוסיף לימודי ליבה.

אבישי ברוורמן: ציין את זה הרקטור, פרופסור צבי הכהן, שבאמת ביצירת המחלקה, מכיוון שהרבה מאד מחלקות בעולם התייחסו בנושא מדעי המדינה, וזה הפך להיות נושא משעמם ולא כל כך רלבנטי, הנושא של ממשל וממשלות הפך להיות גם במחלקות אחרות בעולם.

אבישי ברוורמן: הוועדה הזאת שהייתה אמרה שיש חוסר איזון.

אבישי ברוורמן: פניתי לנשיאה ולרקטור, הם הולכים ליישם את זה גם במסגרת גיוס המשאבים שיש למחלקה.

אבישי ברוורמן: אז מבחינתי, כשאני צופה מבחוץ, הדבר הזה זה סוף פסוק.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה צורך בכנסת לעשות דיונים מעבר לצורך בפריימריס לזה או אחר.

אבישי ברוורמן: אבל אני רוצה להסביר משהו לגבי מחלקות, ולא אקח את זה מנושא מדעי המדינה, אם ירשו לי חברי הכנסת, למשל ידידי היקר, שהוא אחד מהאנשים שאני מעריך בפועלו, יעקב אדרי.

אבישי ברוורמן: קחו את נושא הכלכלה.

אבישי ברוורמן: למשל, כשאני הגעתי ועשיתי דוקטורנט באוניברסיטת סטנפורד, הוצע לי גם מלגה משיקגו ויכולתי לבחור בין שיקגו וסטנפורד.

אבישי ברוורמן: בתקופה ההיא לשיקגו הייתה תפיסה מאד ברורה בכלכלה, שהוביל אותה הכלכלן הידוע מילטון פרידמן, שלקחה תפיסה ימנית בכלכלה.

אבישי ברוורמן: סטנפורד, כשאני הגעתי אליה, רוב המרצים שהיו, היה פרופסור קנת טרול, לאחר מכן פרופסור ג'וזף שטיגליץ ואחרים, היינו בתפיסה ליברלית דמוקרטית שונה.

אבישי ברוורמן: גם בכלכלה יש school of sort.

אבישי ברוורמן: קרה שבשיקגו, רוב המרצים שהגיעו היו ב- school of sort מסוים, אבל קיבלו את הקידום בדרך זו או אחרת.

אבישי ברוורמן: מישהו אי פעם בארצות הברית אמר שבגלל שבשיקגו יש יותר אנשים בתפיסה אחת, או בסטנפורד בתפיסה שנייה צריך לסגור מחלקה, לא.

אבישי ברוורמן: מחלקות יש להן אפיונים מסוימים.

אבישי ברוורמן: יש דברים שאני אישית גם לא אוהב במחלקה זו או אחרת.

אבישי ברוורמן: זה חלק מהחיים.

אבישי ברוורמן: איזונים צריך להשיג.

אבישי ברוורמן: אבל אני לא זוכר שלא בסנט האמריקאי, לא בגרמניה, ישבו דיונים, כאשר בעצם יש דו"ח ספציפי.

אבישי ברוורמן: הדו"ח הזה, יושב פה פרופסור צבי הכהן והנשיאה אומרים, שהוא יושם.

אבישי ברוורמן: ולכן אני אומר, הפרלמנט הישראלי היום, אני חוזר מברלין.

אלכס מילר: חבר הכנסת דנון, אתה רוצה לשבת?

דני דנון: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור שלי לאחד הסטודנטים פה, אם יושב הראש יאשר לי.

אחמד טיבי: מתכננים פה הצגה, בקיצור, אני כבר חשפתי את זה.

יעקב כץ: ואתה לא עשית הצגות אף פעם פה.

אחמד טיבי: מתכננים פה הצגה רגשית, בוודאי.

יעקב כץ: אחמד, אתה לא עשית פה אף פעם הצגות.

אנסטסיה מיכאלי: אתה המומחה הגדול בזה.

אנסטסיה מיכאלי: אתה צריך להנחות וללמד את זה.

אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, אתה מפריע לחבר הכנסת ברוורמן.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שאתם תראו סטודנטים, שתרבות הדיבור בכנסת היא שמותר להפריע כל הזמן ולדבר.

אבישי ברוורמן: תרבות ההקשבה, מה שמחנכים אותנו, ולכן אני רוצה לסיים, אני באמצע דיון בכלכלי, ורק לומר את ניסיוני.

אבישי ברוורמן: אני לא חושב שיש מקום לדיון הזה.

אבישי ברוורמן: הוא לא יהיה גם בברלין, אני חוזר משלושה ימים בברלין.

אבישי ברוורמן: אני לא חושב שבברלין יש מקום כזה.

אבישי ברוורמן: היו אלפי ועדות בישראל עם ביקורות על מחלקות.

אבישי ברוורמן: פעם ראשונה שהדבר הזה יוצא.

אבישי ברוורמן: נכון שבארץ יש ויכוח בין שמאל וימין.

אבישי ברוורמן: הויכוח הזה והוא ויכוח לגיטימי.

אבישי ברוורמן: סביר גם שיש מחלקות מסוימות באוניברסיטאות אחרות, שיש להן מקבץ יותר גדול של אנשים שנקראים ימין ואנשים שנקראים שמאל.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא שזה לא תפקידו של הפרלמנט.

אבישי ברוורמן: בדברים האלה, ברגע שהייתה ועדת ההערכה, וועדת הערכה נתנה המלצות והנשיאה והרקטור קיבלו את ההמלצות והולכים ליישם, מעבר לצורך אני אומר, צורך של אנשים מימין, צורך של אנשים משמאל לקראת פריימריז, וגם אני אומר העיתונות משתמשת בזה כקרדום לחתור בו.

אבישי ברוורמן: אני אישית יש לי דעות משלי, חלק אני מסכים למרצה זה חלק למרצה אחר.

אבישי ברוורמן: אבל גם הדבר החשוב ביותר, מה שאנשים אינם מבינים לגבי דמוקרטיה פרלמנטארית, שיש דיונים, ושציינו על מקרתי, יש דיונים שלא צריכים להתקיים בפרלמנט.

אבישי ברוורמן: אם יש בעיות, זה לא המקום של הפרלמנט כי אף אחד כאן, אני מוכרח להגיד את האמת, אין לו ניסיון אפילו אקדמי לגבי התהליכים.

אבישי ברוורמן: ושבא פה ידידי משה ויגדור, שהיה גם מנכ"ל האוניברסיטה העברית, ואומר לכם שהוא בשם יושב ראש המל"ג, מגיש דו"ח והדו"ח הזה, יושב פה פרופסור צבי הכהן הרקטור, ואני שוחחתי עם הנשיאה הפרופסור רבקה כרמי שנמצאת ביורק, שמיישמים אותם, איני מבין מדוע יש צורך בבית הזה להתחיל את הדיון הזה.

אלכס מילר: תודה.

אבישי ברוורמן: אני מתנצל שאני צריך לעזוב.

אבישי ברוורמן: יש בוועדת הכספים דיון, אבל אני חושב שבאמת המקום הזה צריך ללכת, הדברים צריכים להיות מיושמים ואני חושב שצריך להפסיק עם הדיונים האלה.

אבישי ברוורמן: הם מורידים את כבודו של הפרלמנט.

אבישי ברוורמן: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: רונן שובל ואתה אחריו.

רונן שובל: שלום.

שלמה מולה: אבל מי זה?

אלכס מילר: מ"אם תרצו".

שלמה מולה: מי זה "אם תרצו"?

שלמה מולה: זה ארגון?

אלכס מילר: ביקשו זכות דיבור, מה קרה?

אחמד טיבי: תציג אותם אבל.

אלכס מילר: אני אמרתי, ארגון "אם תרצו".

יעקב כץ: מה אתה מתרגז עליו, זה בכוונה.

יעקב כץ: ארגון ציוני, בריא, נורמאלי, עושה קידוש השם, מה הבעיה?

יעקב כץ: אתם רוצים שאני אציג לכם את הרזומה של "אם תרצו"?

אלכס מילר: מה קרה?

אלכס מילר: אתם עוד תסתמו פה פיות לאנשים?

אחמד טיבי: בשתי שורות, שכולם יבינו.

אחמד טיבי: זה התפקיד שלך.

אחמד טיבי: תציג את האנשים.

יעקב כץ: אל תתרגש ממנו.

אלכס מילר: אני לא מבין מה אתה רוצה?

יעקב אדרי: הוא רוצה שאתה תגיד שהם משגיחי כשרות.

אלכס מילר: טוב, רונן, בבקשה.

אלכס מילר: שמענו.

מוחמד ברכה: מה הקשר?

מוחמד ברכה: איך זה מתקשר?

מוחמד ברכה: החברה האלה מומחים בסגירת כבישים.

רונן שובל: אז אני אסביר.

אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, בוועדה הזאת מי שנרשם – מקבל זכות דיבור.

רונן שובל: תראה, אנחנו הגשנו לוועדה הזאת דו"ח לפני כשנתיים.

אלכס מילר: תירגעו.

רונן שובל: בעקבות פניות רבות שקיבלנו ---

אחמד טיבי: תגיד, יש פה אנשים שמתנהגים באופן ...

אחמד טיבי: לחברי כנסת ואתה לא מעיר לו.

אלכס מילר: שמענו.

אחמד טיבי: הוא פנה לברכה בצורה משפילה.

אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, תודה.

אנסטסיה מיכאלי: יש ועדת אתיקה, תפנה לועדת האתיקה.

אנסטסיה מיכאלי: אתה יודע את הכללים של הכנסת.

אחמד טיבי: מי שאל אותך?

יעקב כץ: למה מותר לה, היא חברת כנסת.

אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, אתה מפריע לאנשים לדבר.

אחמד טיבי: אבל אתה לא מנהל את הישיבה כמו שצריך.

אלכס מילר: תודה רבה, אני אנהל אותה איך שאני רוצה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: בבקשה.

רונן שובל: אנחנו הגשנו לוועדה הנכבדת הזאת לפני כשנה וחצי דו"ח בעקבות תלונות רבות של סטודנטים, על הטיה והדרה של קולות במחלקה לפוליטיקה וממשל.

רונן שובל: במקרה או שלא במקרה, החליט המל"ג, ועדת הכנסת פנתה למל"ג בבקשה שיבחן את הדברים.

רונן שובל: המל"ג בעצם את הדברים בוועדה הנכבדת הבין לאומית, והוועדה הזו קבעה, הרחיקה לכת הרבה מעבר למה שאנחנו דמיינו, וקבעה שאנחנו עוד היינו מתונים לדעתי.

רונן שובל: ואני מצטט, כי הייתה פה די התעלמות מרשימה מהמסקנה.

רונן שובל: אני מקריא מתוך הפרסום לתקשורת של המועצה להשכלה גבוהה, מה היא כותבת.

רונן שובל: זה לא דו"ח של "אם תרצו" כרגע, זה מה שהמל"ג אמר בתקשורת.

רונן שובל: "הוועדה חוששת ---

שלמה מולה: רגע, המל"ג אמרה בתקשורת, או שאתה מצטט דו"ח?

רונן שובל: אני מצטט את ההודעה לתקשורת.

שלמה מולה: זה לא רלבנטי.

אלכס מילר: חבר הכנסת מולה, תן לו לדבר.

שלמה מולה: רגע, אני אגיד לך, אנחנו לא המקום ליחסי ציבור של ---

רונן שובל: אני לא עושה שום יחסי ציבור.

שלמה מולה: אם אתה רוצה לדבר, להדגיש ....

שלמה מולה: על הוועדה, תדבר על ה....

אלכס מילר: חבר הכנסת מולה, באמת, אתה לא יכול להגיד לבן אדם מה להגיד.

אלכס מילר: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה.

יעקב כץ: אל תפחד, תדבר חופשי, מדינה חופשית.

יעקב כץ: אל תתרגש.

אלכס מילר: אני מבקש לקצר, אין לנו את כל היום לשמוע את ההרצאה.

רונן שובל: ממש בקצרה.

רונן שובל: האוניברסיטה קצת התעלמה מהמסקנות של המועצה להשכלה גבוהה שאומרת: "הוועדה חוששת שגיוס סגל וקידומם במחלקה למדעי המדינה מושפע לעיתים משיקולים פוליטיים ולא אקדמאים.

רונן שובל: ולכן מציינת כי תהליך גיוס הסגל קידום וקביעות, צריכים להיעשות אך ורק על פי סטנדרטים מקצועיים, ללא התייחסות לדעות פוליטיות".

רונן שובל: זה בדיוק מה שאנחנו אמרנו, שיש ---

מיכל נוימן: זה לא כתוב בדו"ח.

רונן שובל: זו ההודעה לתקשורת.

רונן שובל: עכשיו, הדבר השני, הוועדה מצאה שמרצים במחלקות מבטאים דעות ואמירות פוליטיות אישיות.

יעקב אדרי: רגע, זה לא בדו"ח.

קריאה: לא.

קריאה: לא.

קריאה: לא.

קריאה: זה לא בדו"ח.

רונן שובל: זה בהודעה לתקשורת של המועצה להשכלה גבוהה וזה גם מצוי בדו"ח.

רונן שובל: הדבר הזה ---

אלכס מילר: סליחה, מיכל, זה נמצא בדו"ח או לא?

מיכל נוימן: בדו"ח הכללי ולא על בן גוריון.

אלכס מילר: תודה רבה.

רונן שובל: עכשיו, מה שמטריד אותנו זה שכתוב במקורות – מודה ועוזב ירוחם.

שלמה מולה: טוב.

רונן שובל: לנוכח מה שקורה פה עכשיו, נראה שאוניברסיטת בן גוריון מוכנה לעזוב בגלל האיום החד משמעי שיסגרו אותה, אבל היא לא מודה בעובדה שהיום 8 מתוך 9 מרצים חתומים על העצומות הכי רדיקליות שקוראות לחרם על מדינת ישראל, שמאשימות את ישראל בטיהור אתני, שקוראים לסירוב והשתמטות.

רונן שובל: זה 8 מתוך 9 מרצים.

יעקב אדרי: זה חמור מאד.

יעקב אדרי: זה חמור מאד.

יעקב כץ: אל תפחד, תגיד מה הנתונים, תגיד.

יעקב כץ: אנטי ציונים, אנטי ישראלים, אנטי צבא, אנטי מדינה, תגיד.

רונן שובל: רוב המרצים גם ....

רונן שובל: שזה סוג של קולוניאליזם.

רונן שובל: זה לא עניין של ימין ושמאל חברים, זה עניין של אנטי ישראליות בוטה וצריכים שיהיה מגוון של דעות.

רונן שובל: אנחנו לא בעד לסגור את המחלקה, אנחנו בעד שהדעות ההזויות ביותר יילמדו, אבל צריכים שיילמדו גם עוד דעות.

רונן שובל: מותר ללמוד שציונות זה קולוניאליזם, למרות שזו עמדה לא נורמאלית.

יעקב כץ: אין סיכוי שם.

קריאה: אז לך תלמד בבר אילן.

רונן שובל: אבל כדאי שיהיו גם ---

יעקב כץ: איתן, מה יש לך? מה יש לך? מה, אוניברסיטת בן גוריון אנטי ציונית?

יעקב כץ: מה קרה לך? ...

יעקב כץ: הכל נשאר אנטי ציוני, אנטי מדינת ישראל, אנטי ארץ ישראל ---

ניצן הורוביץ: אתה אנטי ציוני.

ניצן הורוביץ: אתה הורס את הציונות.

ניצן הורוביץ: אתה הורס את הציונות.

אלכס מילר: לאחר שכולם צעקו, אפשר לשמוע מישהו אחד מדבר?

רונן שובל: צריך להיות פלורליזם של עמדות.

רונן שובל: אם אין פלורליזם של עמדות, אם הקידום של המרצים לפי עמדות פוליטיות, אנחנו מגיעים למקום ---

אלכס מילר: טוב, תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת מולה, בבקשה, ואחריו אגודת הסטודנטים.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני.

שלמה מולה: אני רוצה קודם כל לפנות לאוניברסיטת בן גוריון.

שלמה מולה: אם באמת הייתה תקלה כלשהי, שבה סטודנט לובש מדים הוצא מהאוניברסיטה, או ---

יעקב אדרי: לא, לא הייתה.

יעקב אדרי: זה קרה בספיר, נו, אני כבר התנצלתי.

שלמה מולה: רק רגע, תן לי להגיד, שנייה רגע.

רונן שובל: זה קרה גם בבן גוריון.

רונן שובל: זה קרה במחלקה ל---

שלמה מולה: אני יכול לדבר אדוני?

קריאה: יש גם חברי סגל שעברו את הכביש באור אדם.

יעקב אדרי: זה לא מוסיף לך הרבה, תאמין לי, כי ההשוואות האלה לא נכונות.

יעקב כץ: כי הם לא שמים עליך ולא על המדינה ולא איכפת להם.

יעקב כץ: אלה אנטי ציונים אלה, תגידו את זה.

יעקב כץ: אנטי המדינה, תגידו.

שלמה מולה: מאיפה אתה יודע?

יעקב כץ: אור אדום.

יעקב כץ: עמד באור אדום.

יעקב כץ: באיזו מדינה היו נותנים לאנשים כאלה לדבר, נגד המדינה שלנו.

יעקב כץ: בושה וחרפה.

אלכס מילר: חבר הכנסת כץ, תודה.

יעקב כץ: בושה וחרפה.

יעקב כץ: בושה וחרפה.

איתן כבל: במדינה שאתה רוצה שתהיה אני אוכל לדבר?

יעקב כץ: כן, אתה כן, כי אתה עושה מילואים.

יעקב כץ: אתה עושה מילואים כי אתה בחור טוב.

איתן כבל: לדעתי גם שם תשימו אותי בהסגר.

יעקב כץ: נכון, אבל אתה בחור טוב.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: כן, חבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: טוב, תודה רבה אדוני.

שלמה מולה: אני חושב שכל התערבות פוליטית, לא משנה מאיזה מתרס פוליטי כלשהו, התערבות בתהליכים אקדמאיים, גם אם זה באמצעות ארגונים "אם תרצו", "לא תרצו", או ארגון כזה או אחר, התערבות כזאת היא בעוכרינו.

שלמה מולה: ואני אומר לך כמו שהייתה אמירה בוטה, לא נכונה, שבאו והאשימו את אוניברסיטת בר אילן, כשרוצח מתועב נגד ראש ממשלה יצא מבר אילן, כמו שדיברו נגד בר אילן, ואני חושב שלא הייתה שום הצדקה, גם עכשיו מה שעושים על אוניברסיטת בן גוריון, באמצעות המחלקה הזאת, בדיוק את אותו רצח אופי לאוניברסיטה שעשו, בגלל הרוצח המתועב של ראש הממשלה.

שלמה מולה: זה בדיוק אותו דבר.

שלמה מולה: אני חושב שדווקא כמי שהגיע ממדינה טוטליטארית, חשוכה, דעות לא נשמעות, לבוא לייצר שיח פוליטי ימני נגד אוניברסיטה, ואני אומר לכם, ואני אומר לך כצל'ה, לא כדאי לכם וזה לא נכון לכם.

שלמה מולה: ואם אנחנו נתחיל לבדוק עכשיו בכל מיני מכונים ימניים קיצוניים, אם אנחנו נתחיל לבדוק את כל המכללות, את כל האוניברסיטאות, תקשיבו רגע ---

יעקב כץ: אני לא מכיר מקום עם תכנים ימניים קיצוניים.

שלמה מולה: אדוני תן לי, אני מציע שלא נגיע למקום הזה.

שלמה מולה: אני מציע שגם אם ועדה בינלאומית העירה הערה אקדמאית, והמועצה להשכלה גבוהה, אני מכיר את משה ויגדור, את היושר שלו, גם ברמה האישית אני מכיר אותו.

שלמה מולה: תנו למי שצריך לעשות את העבודה לעשות את העבודה.

שלמה מולה: כל יצירת כותרות נגד אוניברסיטה או מרצה, או הכתמה, או סתימת פיות, באמצעות זה אתם תקבלו עוד קצת קולות, עוד קצת קולות, לא יעזור לכם.

שלמה מולה: לא יעזור שום דבר.

שלמה מולה: אני מציע אדוני, מאחר שאף אחד פה מאיתנו לא מבקש ללכת לבדוק את כל המחלקות באריאל, שידברו וילמדו, ומה הם אומרים על הכיבוש ---

אלכס מילר: בבקשה.

שלמה מולה: כן ערכי, לא ערכי, מוסרי, לא מוסרי, כמו שאני לא חושב שצריכים לבדוק, אני מציע תניחו לאוניברסיטה הזאת.

שלמה מולה: אני רוצה לומר לך משהו, באמת אפילו ברמה אישית ואני אומר לך, כשאוניברסיטאות אחרות לא קלטו את עולי אתיופיה שילמדו, האוניברסיטה שקלטה זה אוניברסיטת בן גוריון.

שלמה מולה: אני לא ראיתי מישהו שהזדעק על כך.

שלמה מולה: עכשיו תקשיב טוב ---

אלכס מילר: חבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: אל תפריע לי, תן לי לסיים.

אלכס מילר: אני אסביר לך.

אלכס מילר: במשך שנים הניחו, יצא הדו"ח שהצביע בדיוק על המצב.

אלכס מילר: כאשר מניחים, זה מה שקורה.

שלמה מולה: שנייה, תן לי רגע.

שלמה מולה: רגע, אני מבין שאני לא יכול להתחרות בך כי לך יש אג'נדה פוליטית, יש לך ---

אלכס מילר: לך אין אג'נדה פוליטית?

אלכס מילר: יש פה אג'נדה פוליטית לכל המפלגות, חוץ מ---

שלמה מולה: יש, אבל תראה, אבל אתה תנהל את הישיבה, אתה לא יכול לבוא ולהטיף מוסר במליאת הכנסת אתמול, היום לשבת בשעה שמונה וחצי תשע, לנהל ישיבה באותו עניין.

שלמה מולה: יש אפילו מן ההגינות, גם קצת אפילו למראית עין.

שלמה מולה: אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

שלמה מולה: עכשיו תראה, אני מציע, כל התערבות של פוליטיקאים ושל חברי כנסת על סילבוס של אוניברסיטה, זה בעוכרינו.

שלמה מולה: אני מציע שניזהר.

שלמה מולה: ניזהר זהירות נדרשת.

שלמה מולה: אני יודע שברוח הזו שנושבת בבית הזה, במסגרת האנטי דמוקרטית ---

קריאה: יש לכם עכשיו קורבן.

קריאה: קורבן, אוניברסיטת בן גוריון זה עכשיו הקורבן של הימין.

שלמה מולה: אני מציע שלא נגיע לשם.

שלמה מולה: נאפשר לגופים כמו המועצה להשכלה גבוהה, המל"ג שצריכים לעשות את עבודתם שיעשו את עבודתם.

שלמה מולה: אנחנו נתעסק בעבודה שלנו.

שלמה מולה: שוב, אם אוניברסיטת בן גוריון, גם מזה אתם יכולים להפיק לקחים, גם ביחסים או בעקיפין או במישרין שמדברים עליכם, שתצטרכו לעשות בדיקה עצמית, תעשו בדיקה עצמית למענכם, לא למען האחרים.

שלמה מולה: אני מניח שעשיתם.

שלמה מולה: תודה רבה.

אלכס מילר: טוב, תודה.

אלכס מילר: נציגי הסטודנטים מבן גוריון מאגודת הסטודנטים, אחר כך חבר הכנסת הורוביץ ואחריו מייקל גרוס.

אורי קידר: טוב, תודה.

אורי קידר: אורי, יושב ראש אגודת הסטודנטים.

אורי קידר: כמה דברים, קודם כל אני מאד מתחבר למה שאמר חבר הכנסת מולה לגבי הפחד של לשפוך פה את המים עם התינוק מבחינת האוניברסיטה, מבחינת הפעילות בכלל.

אורי קידר: אני חושב שהנושא המרכזי של הדיון, כמו שהציג אותו גם יושב ראש הוועדה בהתחלה, והתמקדת בזה מאד, היה לוודא שהאוניברסיטה כמו שאמר הרקטור, כמו שאמר ראש המחלקה, מקבלת והולכת ליישם את המסקנות של הדו"ח.

אורי קידר: הדו"ח הוא דו"ח שצריך להתייחס אליו ברצינות.

אורי קידר: אני חושב שבאופן כללי דו"חות מל"ג זה משהו שהאוניברסיטה מתייחסת אליו ויתקנו אותי אנשים שיותר זמן ממני בתחום, אבל זה הגוף שאמור לבקר את האוניברסיטאות, זה הגוף שאמור לבקר את ההשכלה הגבוהה ואסור לזלזל בזה ואני חושב שזה הדבר הראשון והחשוב שיוצא מהדיון הזה, שגם היה ברור לפני זה גם בהודעות של האוניברסיטה מהרגע שהדו"ח יצא.

אורי קידר: אני חושב שמאד מאד מאד צריך להתחבר פה למה שאמר חבר הכנסת מולה, ולהיזהר מלשפוך את המים עם התינוק בהיבט של כניסה למקום שבו אני חושב שאחד המוסדות שעושים את העבודה הציונית הכי חשובה היום בארץ, זו האוניברסיטה היחידה בפריפריה.

אורי קידר: צריך מאד להיזהר עם כל הפעילות וכל הדברים, שאני חושב שאנשים עושים לא מאיזה רוע ולא מזה, מחוסר הסכמות ומאג'נדה שהיא לגיטימית, אבל צריך להיזהר בתוך העניין הזה לא לעשות איזה שהוא משהו שיגרום לאוניברסיטה, שהיום היא האוניברסיטה הכי מבוקשת על ידי סטודנטים ולדעתי, שוב, ואני לא כל כך אובייקטיבי – היא אחת הטובות בארץ – לקבל מכות שהיא לא תתאושש מהן.

אורי קידר: אני חושב שזה דבר לא נכון, הוא לא נכון לכל מי שחשוב לו ההשכלה הגבוהה, ואני חושב שזה רוב האנשים שיושבים פה, אחרת הם לא היו פה.

אורי קידר: ומעבר לזה, צריך להקפיד שכן, שיש דו"חות והדו"חות מיושמים והמסקנות נלמדות ואני אומר את זה גם למועצה להשכלה גבוהה, כי חלק מהדו"ח פונה גם אליכם בבקשה לאשר את התקנים.

אורי קידר: אז אם בסוף האוניברסיטה מהעניין הזה תצטרך לקחת ממקום אחר שיפגע בסטודנטים, לנו זה לא עושה הרבה טוב והדיון הזה טוב שהוא מתמקד בדו"ח ושיהיה לכולנו בהצלחה עם היישום שלו.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת הורוביץ.

ניצן הורוביץ: כן, תודה.

ניצן הורוביץ: חברים, אני לא יודע אם אתם שמים לב אבל מה שמתנהל כאן הוא לא דיון ענייני, זה קרקס שמתנהל בכנסת אחת לכמה ימים.

ניצן הורוביץ: פעם זה הארגונים החברתיים, פעם זו התקשורת, פעם זה בית המשפט העליון, היום הגיע תורה של האקדמיה.

ניצן הורוביץ: זה ציד מכשפות.

ניצן הורוביץ: צר לי על המל"ג שבאה בכוונות טובות ונגררת לתוך הבוץ הזה.

ניצן הורוביץ: צר לי על אוניברסיטת בן גוריון ועל הסטודנטים.

ניצן הורוביץ: משתמשים בכם כדי לנהל כאן קרב פוליטי מכוער.

ניצן הורוביץ: אתם שמים לב לסגנון הדיון ולאופי כאן של ההערות.

ניצן הורוביץ: זה לא דיון ענייני.

ניצן הורוביץ: הקואליציה המטורפת הזאת שפעם אחר פעם מנהלת את ציד המכשפות הזה, היא יוזמת את הדיונים האלה בשביל לעשות את הקרקס הזה ואנחנו ואתם משמשים פה סטטיסטיים במשחק מכור.

ניצן הורוביץ: חבל על המאמץ.

ניצן הורוביץ: המסקנות נכתבו מראש.

ניצן הורוביץ: שום דבר שתגידו כאן או שתציגו, לא ישנה את דעתם.

ניצן הורוביץ: הם באו עם מסקנה מראש שאתם מוטים פוליטית לכיוון מסוים והם ירדפו אתכם עד הסוף, כדי להרוס אתכם.

ניצן הורוביץ: לסתום את הפה ולהשתיק, בדיוק כמו שהם עושים לתקשורת, לארגוני זכויות האדם, לשופטים הבינלאומיים, ולחוקים שאתה מביא.

יעקב כץ: כמו שעשה סטלין.

ניצן הורוביץ: בדיוק, אתה סוג של סטליניסט ישראלי.

יעקב כץ: כמו שעשה ברשניקב.

יעקב כץ: כמו שעשו כל האלילים שלך.

ניצן הורוביץ: אתה רוצה שתהיה כאן מדינת הלכה רודנית ואתה משתמש בחקיקה ובכנסת ובמפלגות כדי להשליט כאן מדינת הלכה רודנית.

ניצן הורוביץ: אתה רוצה שאני אחזור בתשובה, אתה רוצה שאני אממן את הכיבוש המטורף שלך ואת ההתנחלויות המ--- האלה.

יעקב כץ: איפה הכיבוש, בתל אביב?

יעקב כץ: איפה?

ניצן הורוביץ: כן, כן, גם בתל אביב אתה רוצה.

ניצן הורוביץ: אם זה יהיה תלוי בך גם נחיה ----

יעקב כץ: איפה?

יעקב כץ: איפה?

יעקב כץ: יושב לידך אחמד טיבי והוא יגיד לך שגם תל אביב היא ---

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

יעקב כץ: כל הארץ כבושה.

ניצן הורוביץ: כן, כל הארץ.

ניצן הורוביץ: כדאי שכולנו נבין איפה אנחנו חיים ומה אנחנו עושים.

ניצן הורוביץ: חבל לי, צר לי גם על אוניברסיטת בן גוריון, כמו שאמר ראש אגודת הסטודנטים היא האוניברסיטה הכי מבוקשת בארץ.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שהסטודנטים שלכם לא ישמעו על הדיון הזה, אבל לצערי הם ישמעו.

אלכס מילר: חבר כנסת הורביץ, אני מציע לך לא לחלק ציונים כאן בוועדה לאוניברסיטאות.

אלכס מילר: כל האוניברסיטאות הן טובות.

אלכס מילר: כל אחת במחלקה שלה.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: לא, אבל חבל, כי זה לא פשוט לבנות מוניטין של מוסד אקדמאי.

ניצן הורוביץ: בניגוד למה שאתם עושים כאן, שם יושבים אנשים רציניים.

ניצן הורוביץ: בניגוד אליך, שם יושבים אנשים רציניים ולומדים.

אלכס מילר: אני לא רציני, כן.

ניצן הורוביץ: סליחה, הדיון הזה הוא לא רציני.

ניצן הורוביץ: אם אתה היית איש רציני לא היית מקיים דיון כזה.

ניצן הורוביץ: אתה מנסה לרדוף כאן אנשים.

ניצן הורוביץ: עכשיו, זה לא יעבור לכם וזה לא יעזור לכם, אתם לא יכולים לזמן כאן אנשים לצורך הצרכים הפוליטיים שלכם ולרדוף כאן אנשים.

אלכס מילר: עם כל הכבוד, ואם זה לא מעניין אותך, אז למה באת?

ניצן הורוביץ: זה לא רציני.

ניצן הורוביץ: זה לא רציני.

ניצן הורוביץ: אתה יודע מה, אני כבר אמרתי בדיון הקודם שאתה ניהלת על רשות העתיקות, שגם שם רציתם לעשות פוליטיזציה בארכיאולוגיה, שאני לפעמים לא מבין מה אני עושה כאן, כי זה סתם משחק מכור.

ניצן הורוביץ: אז אני מבקש ממך בתור יושב ראש ועדה, תקיים דיונים ענייניים.

ניצן הורוביץ: אל תהפוך את המקום הזה לקרקס, כי זה מה ש - - -

אלכס מילר: מי שהופך אותו לקרקס, זה אתה אדוני.

אלכס מילר: בבקשה, יש לנו את מייקל גרוס.

מייקל גרוס: (תרגום מאנגלית) אדוני יושב הראש, אני מתנצל מראש, שהעברית שלי היא לא טובה מספיק כדי שאדבר בה.

מייקל גרוס: אני הייתי חבר הנאמנים של אוניברסיטת בן גוריון מאז הקמתה, מעל 40 שנה.

מייקל גרוס: אני חושב שאני יודע מעט עליה.

מייקל גרוס: אני רוצה למסור לוועדה עובדות.

מייקל גרוס: אני לא פוליטיקאי, בתפקידי הנוסף אני יושב ראש התכנית "Israel Youth Award" (אות הנוער הישראלי), יש לנו מעל 2,500 משתתפים ערבים.

מייקל גרוס: אני לא איש פוליטי.

מייקל גרוס: לפני שנתיים, השתתפתי בהרצאה, אשר בה פרופסור אורן יפתח אל, הודיע לכיתה שלו שהיהודים הפכו את ישראל לקולוניאלית, האשכנזים ניצלו את המזרחים, אשר צריכים לחזור לאחיהם בעיראק, אפגניסטן ומדינות אחרות.

מייקל גרוס: ראשית לכל, אינני מבין מה לאיש הזה יש עם אקדמיה ושנית, אני חושב שזה מראה לכם את מהות הפעילות הפוליטית, הסבירה, ההגיונית, אשר הפקולטה למדעי החברה והמדינה, מקיימת באוניברסיטת בן גוריון.

קריאה: הוא לא חבר במחלקה שלנו.

מייקל גרוס: אני בחבר הנאמנים של האוניברסיטה.

מייקל גרוס: חלק מהבעיה היא שאין שום ממשל משותף ראוי לשמו באוניברסיטת בן גוריון.

מייקל גרוס: אני מצטער שהוא לא כאן כדי שאומר לו את זה בפניו, אבל אבישי ברוורמן הרס ההנהלה.

מייקל גרוס: ההנהלה היא מוקד ללעג, הכספים מושלכים.

אחמד טיבי: באמת, מה זה?

אחמד טיבי: ברוורמן בנה את האוניברסיטה, הקים אותה.

אחמד טיבי: מי זה האיש הזה?

אלכס מילר: סליחה, חבר הכנסת טיבי, אתה נכנס לדברים של אנשים אחרים.

אחמד טיבי: מה זה, חיסול חשבונות?

אלכס מילר: מותר לו להגיד מה שהוא רוצה.

מייקל גרוס: בפרלמנט תרבותי, אין ממשל משותף.

מייקל גרוס: אני אתן לכם סקירה קצרה על סטנדרטים.

מייקל גרוס: למרות הגל האנטי ציוני, ראש הפקולטה דיוויד ניומן, ניסה נואשות לפני שנתיים להשיג עבודה באנגליה, הוא לא יכול היה להתקבל לשום אוניברסיטה.

מייקל גרוס: זה נותן לכם קצת רקע וחומר למחשבה בעניין.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: כן, חבר הכנסת טיבי.

יעקב כץ: מאד לעניין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אלף אני מברך על קיום הדיון.

מיכאל בן-ארי: זה מאד לעניין.

מיכאל בן-ארי: לסטנדאפ אולי, לרקטור של אוניברסיטת בר אילן.

קריאה: מי אתה שתקבע מה לעניין ומה לא לעניין?

אלכס מילר: גברתי, תודה רבה.

אלכס מילר: צאי החוצה בבקשה.

אחמד טיבי: אבל למה?

אחמד טיבי: הוא, הוא הסית נגדה.

אלכס מילר: סליחה, אתה לא תנהל כאן.

אחמד טיבי: אבל מה אתה זורק אותה בגלל העמדה שלה.

אלכס מילר: .... בבקשה.

אחמד טיבי: אבל הוא העיר לה.

אלכס מילר: סליחה, אני כבר כמה פעמים הזהרתי.

שלמה מולה: אתה שמעת מה הוא אמר?

שלמה מולה: זה לא פייר מה שאתה עושה.

שלמה מולה: זה לא פייר.

אלכס מילר: תודה רבה, בבקשה, הלאה חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

ניצן הורוביץ: אבל למה אתה מוציא אותה אדוני?

ניצן הורוביץ: למה אתה מוציא אותה?

ניצן הורוביץ: מה קרה?

ניצן הורוביץ: הוא כינה אותה בשמות גנאי.

אלכס מילר: אני שמעתי אותה, לא שמעתי אותו.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, אתה בזכות דיבור.

אחמד טיבי: אלף אני מברך על קיום הדיון העלוב הזה ברשותך.

אחמד טיבי: מדובר בדיון שחשוב שהוא יופץ בכל מקום.

אחמד טיבי: הוא מהווה תמונת ראי אמיתית של האווירה של מה שמתרחש בכנסת ובארץ בתקופה האחרונה.

אחמד טיבי: יש מספר ראשי ועדות וחברי כנסת בכנסת הזאת, שמנצלים את מעמדם הרגיל והחשוב והמשפיע, כדי כל אחד לקדם נושא מסוים ולאיים על גוף מסוים.

אחמד טיבי: כפי שניצן אמר, פעם זה עמותות, פעם זה ארגוני זכויות אדם, פעם זה נושאי תקשורת, ארכיאולוגיה, אקדמיה, ולכן כדאי אולי שתשנה את השם שלך אחרי הדיון הזה לסנטור אלכס מקרתי, בקטן אבל לא בגדול, כי ציד המכשפות שאתה יוזם כאן, חבר הכנסת מילר, הוא מביש.

אחמד טיבי: מביש ומביך והוא מהווה עוד פרק שחור בתולדות הפרלמנטריזם הישראלי.

אחמד טיבי: אני הייתי בכנסת מ-1999 ---

יעקב כץ: רק לא אמרת לו לחזור לרוסיה, הכל אמרת.

ניצן הורוביץ: את זה אתה אמרת.

אלכס מילר: תודה רבה חבר הכנסת הורוביץ.

אחמד טיבי: אני מוכן לשקול כל רעיון שאתם תעלו.

אלכס מילר: אין בעיה.

אלכס מילר: מצחיק אתכם אני רואה.

אלכס מילר: זה הפנים שלכם.

אחמד טיבי: ולכן אתם רחוקים מהעיקרון של פלורליזם.

אחמד טיבי: זה העיקרון שמנחה אקדמיה ---

יעקב כץ: בלוב יש פלורליזם, אצל החבר שלך קדאפי.

אחמד טיבי: אני מעולם לא תבעתי לסגור את בר אילן, למרות שהדעות שם הן דעות עד גבול הפאשיזם, ומשם יצא רוצח של ראש ממשלה.

אחמד טיבי: וכאן אתם יודעים שבסופו של דבר תוצאת הדיון הזה אין בה משהו אופרטיבי.

אחמד טיבי: הרי ועדת החינוך לא תוכל לסגור את המחלקה, אבל הדיון הזה והאיומים, הם מהווים יצירת אווירת דה-לגיטימציה, ואיום מתמיד למרצים – אנחנו עוקבים אחריכם.

אחמד טיבי: מן ג'ורג' אורוול קטן.

אחמד טיבי: קטנטן כזה.

אחמד טיבי: גמד.

אחמד טיבי: על כל מרצה – מה מותר לו לחשוב, מה אסור לו לחשוב.

אחמד טיבי: מותר לאנשי אקדמיה לחשוב הכל, גם דברים שהם נגדי באופן מהותי, אני לא אומר לפטר מרצים, אלא אם יש בדברים האלה אמירות גזעניות מובהקות שהן עבירה על החוק.

אחמד טיבי: מלבד זה, מותר שיהיה למרצה נרטיב משלו, השקפת עולם משלו.

אחמד טיבי: גם למחלקה אגב.

אחמד טיבי: יש כפי שאמר ברוורמן, יש מחלקות בעולם בנושאי פוליטיקה וממשל, בנושאי כלכלה, שיש להן אוריינטציה מסוימת, או ליברלית, או של קפיטליזם חזירי, כמו חלק מהממנים של בן גוריון, או שמאלני, רחמנא ליצלן.

אחמד טיבי: אנשים מתחילים להתגונן כי הם שמאלנים.

אחמד טיבי: תוקפים אנשים בגלל השקפת חיים ולכן אדוני יושב הראש, חשוב שהדיון הזה מתקיים וחשוב שהכנסת הזאת, שהכנסת ה-18, שהציבור יידע שבצמתים הרגישים ביותר, ועדת החינוך, עומד אדם כמוך, אלכס מילר, בוועדת חוקה חברך, דוד רותם, בועדת כנסת יריב לוין ---

אלכס מילר: ועדת קליטה שכחת.

אחמד טיבי: לא, לא, האיש עם החליפה, איפה הוא?

אלכס מילר: את דני דנון שכחת.

אחמד טיבי: ויו"ר קואליציה אלקין.

אחמד טיבי: אתה יודע מה?

אחמד טיבי: אתם מביישים את האינטליגנציה ואת הערכים ההומאניים.

אחמד טיבי: אני במקומך הייתי ---

אלכס מילר: אתה הערך העליון של האינטליגנציה.

אחמד טיבי: אל תפסיק אותי.

אלכס מילר: לא, אתה מאשים אותי בדברים.

אחמד טיבי: בסדר, אתה מוכן להוציא אותו?

אלכס מילר: את מי?

אחמד טיבי: אותו.

אחמד טיבי: אתה שמעת אותו מה הוא אמר?

אלכס מילר: לא שמעתי אף אחד.

אחמד טיבי: אז תוציא אותו.

אחמד טיבי: תוציא אותו.

אלכס מילר: אני לא שומע.

אחמד טיבי: תוציא אותו.

אלכס מילר: תודה, תודה.

אלכס מילר: מה יש לך?

אחמד טיבי: אסור לאורח לדבר ככה.

יעקב אדרי: אתה לא צריך לדבר ככה על חבר בכנסת.

אלכס מילר: מי דיבר?

יעקב אדרי: אמרת לו תתבייש לך.

יעקב אדרי: גם אני לא מסכים שתדבר ככה.

אלכס מילר: מי דיבר?

אחמד טיבי: המממן.

אחמד טיבי: למה אתה לא מוציא אותו?

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: יש לנו את סגנית הרקטור מתל אביב.

יעקב אדרי: אדוני יושב הראש, ככה לא מדברים.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: רבותי ---

מייקל גרוס: אמרתי בושה לו, לא לו.

אחמד טיבי: אתה רואה, הוא חוזר על זה.

אחמד טיבי: הוא חוזר על זה אלכס.

אחמד טיבי: הוא חוזר על זה.

יעקב אדרי: באמת אתה צריך להוציא אחד כזה שמדבר ככה.

אחמד טיבי: אחר כך זה יקרה לך, תוציא אותו.

אלכס מילר: רבותי, אנא תירגעו.

אלכס מילר: אם אני אשמח שבן אדם ---

אחמד טיבי: מה זה ישמע?

אחמד טיבי: אבל פעמיים הוא חזר על זה.

אלכס מילר: אדוני, אני מבקש ממך, אדוני.

אלכס מילר: יש פה טענה של חברי כנסת שאתה אומר כאן דברים שפוגע בהם.

אלכס מילר: אני קורא לך לסדר קודם כל.

אחמד טיבי: אבל לא קראת לה לסדר, קודם כל.

אלכס מילר: אם אתה תמשיך – אתה תצא החוצה, אז אני מבקש ממך לא להפריע ולא להתפרץ כאן ולא להגיד דברים שיכולים לפגוע בחברי כנסת.

אלכס מילר: סגנית רקטור אוניברסיטת תל אביב, בבקשה.

אחמד טיבי: אני לא סיימתי את המשפט, מה?

אלכס מילר: סיימת.

אחמד טיבי: לא, לא סיימתי.

אלכס מילר: בבקשה.

אחמד טיבי: אני רוצה לסיים ולומר לפרצוף הזה שהוא חזיר קפיטליסטי, שמהווה איום על המרצים.

אלכס מילר: לא, סליחה, סליחה, סליחה.

אחמד טיבי: אז תקרא לי לסדר, כמו שלא הגנת עלי.

אחמד טיבי: תקרא לי לסדר.

אלכס מילר: חבר הכנסת טיבי, אתה ---

אחמד טיבי: מותר לומר ככה לחבר כנסת?

אלכס מילר: אני אקרא לך לסדר כי אתה משתמש במילים שהן ממש לא קשורות גם לוועדה הזאת ---

אחמד טיבי: למה, חזיר קפיטליסטי ----

אלכס מילר: וכשאתה מדבר על אינטליגנציה, אולי זה שיא האינטליגנציה שלך.

אחמד טיבי: חזיר קפיטליסטי זו אמירה פרלמנטארית.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: אז זה שיא האינטליגנציה שלך.

אחמד טיבי: אוקי.

אחמד טיבי: היא קשה, אבל פרלמנטארית.

אלכס מילר: זה שיא האינטליגנציה שלך, בבקשה גברתי.

אחמד טיבי: או, להתמודד עם אינטליגנציה עם סיעת ישראל ביתנו, עם ממוצע 93, אוי.

יעקב כץ: או עם אסד.

יעקב כץ: אסד, אסד.

אלכס מילר: אין בעיה.

אלכס מילר: כן, בבקשה גברתי.

יעקב כץ: הוא אינטליגנט, אסד, רופא שיניים.

יעקב כץ: רופא עיניים.

דינה קובץ-פריאלניק: אוניברסיטת תל אביב, כמו כל האוניברסיטאות בעצם לומדות את הדו"ח של הוועדה הזאת---

אחמד טיבי: שילך לעזאזל, מה אתה קושר אותו?

יעקב כץ: הזכרתי את אסד, שהוא יותר טוב.

אלכס מילר: כן, גברתי.

אחמד טיבי: אתם זחלתם על ארבע להיפגש איתו.

יעקב כץ: אני לא יכולתי לזחול על ארבע, כי אין לי ---

אלכס מילר: מה הולך שם, אני יכול להבין?

דינה קובץ-פריאלניק: אוניברסיטת תל אביב כמו כל שאר האוניברסיטאות לומדות את הדו"ח הזה שהוא דו"ח אקדמי לחלוטין.

דינה קובץ-פריאלניק: כל השיקולים וכל הביקורות הן ביקורות אקדמאיות שנוגעות גם לסגל וגם לסטודנטים, ואם כבר יש איזו שהיא טענה לגבי הרכב הסגל, אז הטענה שיש היא שיש מעט נשים, למשל.

יעקב אדרי: גם את זה צריך לתקן.

דינה קובץ-פריאלניק: נכון.

דינה קובץ-פריאלניק: אנחנו לומדים את הדו"ח הזה והולכים ליישם אותו והביקורת על יישום המלצות הוועדה הזאת צריכה להיות ביקורת אקדמית, מכיוון שהוועדה הזאת היא ועדה אקדמית, וכל השיקולים שלה וכל ההמלצות שלה הן המלצות אקדמיות.

דינה קובץ-פריאלניק: אני רוצה לומר שאין טעם לנהל ויכוח או דיון כזה בפורום המכובד הזה, בדיוק כמו שלא היה טעם לקיים דיון על הסילבוסים בקורסים למתמטיקה.

דינה קובץ-פריאלניק: והסיבה היא שפשוט השיקולים שנעשים על יישום ההמלצות האלה, הם שיקולים אקדמיים, ולכן רק אנשים שיש להם המיומנות וההשכלה האקדמית, יכולים ואמורים לטפל, ליישם אותו, ולבקר את היישום של המסקנות.

דינה קובץ-פריאלניק: ולכן אני חושבת שאין בכלל מקום לדיון כזה בפורום הזה.

דינה קובץ-פריאלניק: הדיון צריך להיות אקדמאי במסגרת האוניברסיטות ובוודאי בהשגחת המל"ג.

דינה קובץ-פריאלניק: בגלל זה ישנה המועצה להשכלה גבוהה, בדיוק כדי לעשות את זה.

אלכס מילר: תודה גברתי.

אלכס מילר: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני יושב הראש ---

קריאה: מי איתי?

אלכס מילר: אתה רשום, אבל אחרי חבר הכנסת כבל.

אחמד טיבי: אגב שהיא שיטה לא מובנת ההליכה בתור, במקום רישום.

איתן כבל: לדעתי הוא חושב שאתה בצד שלנו.

איתן כבל: אדוני יושב הראש, חברים, תשמעו, אני לא יודע איך להרגיש בדיוק בעניין הזה.

אחמד טיבי: דיון חשוב.

איתן כבל: לא, אני עכשיו, אל תפריע לי אחמד.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם אומר את זה כך, אני מרגיש רע מאד.

איתן כבל: גם אם אינני מסכים עם אמירות שנאמרות במקום כזה או אחר, אני גם לא מסכים שעוקפים אותי בכביש, אני גם לא מסכים להרבה דברים שקורים כאן כל יום.

איתן כבל: אבל אני אאבק על זכותו של כל אדם לומר את אשר הוא מאמין או אשר הוא חושב.

איתן כבל: אני נזכרתי, אני אומר לכם, יותר ויותר ואמרתי את זה גם לאחמד, ושוחחתי על זה עם רעייתי השבוע.

איתן כבל: רודף העפיפונים, מי שיצא לו לקרוא אותו ומי שיצא לו אחר כך להמשיך ב-1,000 שמשות זוהרות, שזה בעצם סיפור, יש מי שאומר לא דמיוני בכלל.

איתן כבל: איך הכל התחיל?

איתן כבל: מקטן כזה.

איתן כבל: זה לא בסדר.

איתן כבל: אנחנו לא צריכים לפחד, אלא עמדות ובסוף אתה מוצא שגם אצלך זה בהתחלה מגיע לעיר שלך, ואחר כך זה לרחוב שלך ואחר כך לשכונה שלך ואחר כך נוקשים אצלך בדלת.

איתן כבל: וכמו שאמר כצ'לה, אתה בסדר, אתה תהיה בן האחרונים שיגיעו אליך.

איתן כבל: זאת אומרת אתה עושה מילואים, אתה בחור טוב.

איתן כבל: אתה ---

יעקב כץ: אני עוד לא דיברתי.

איתן כבל: לא, לא, אני אומר את זה, סליחה ---

יעקב כץ: אבל תישאר עד שאני אגמור לדבר.

איתן כבל: סליחה, אני אשאר, אני אשאר עד שיגמרו אותי.

איתן כבל: ואני אומר את זה לכם כאן כי אתם לא מבינים לאן אתם לוקחים אותנו.

איתן כבל: זה בכלל, זה הרבה מעבר, אף אחד לא יכול להאשים אותי שאני לא ביטחוניסט, שאני לא נלחם, לא אוהב את המדינה הזאת.

איתן כבל: מה זה כל אחת פה נותן ציונים אחד לשני?

איתן כבל: מי הופך מישהו יותר לאוהב את המדינה הזאת כל יום מאשר האחר?

איתן כבל: לעזאזל, ממתי אתם משגיחי הכשרות שלנו?

איתן כבל: מי שמכם?

איתן כבל: מי נתן לכם את הכוח הזה להיות בכלל?

איתן כבל: אני כל יום צריך לבוא ולהגיד – נשקול את מילותי, מה אני אומר, איך זה יישמע, זה טוב, זה נכון.

איתן כבל: תכנסו לאתרי האינטרנט, תראו איזה גסויות, איזה התבטאויות, איזה אמירות.

איתן כבל: מעולם לא חשבתי שצריך לסגור טוקבקים.

איתן כבל: בסופו של יום, מה שאני מנסה לומר לכם ואני מעריך אתכם ובחלק מהעניינים אני משתף איתכם פעולה, אתם יודעים את זה.

איתן כבל: לא מתקבל על דעתי בשום פנים ואופן סתימת הפיות הזו.

איתן כבל: אני למדתי אצל מרצים שלא הסכמתי עם אף מילה שלהם.

איתן כבל: למדתי בישיבה תיכונית, שהיו בה רבנים לאומיים ולאומנים מהמדרגה העליונה.

איתן כבל: כיבדתי, הוקרתי, לא הסכמתי עם אף מילה.

רונן שובל: אנחנו מבקשים להרחיב את חופש הביטוי, לא לצמצם אותו.

איתן כבל: סליחה, אני הרי יודע, אתה יודע, אתה תסלח לי, ככה ברודף העפיפונים זה התחיל.

איתן כבל: הם לא רצו לסתום פיות לאף אחד, הם לא רצו להפריע לאף אחד.

איתן כבל: כל אשר הם רצו לעשות זה לדאוג, אתה יודע, שיהיה בסדר, שיהיה טוב למדינה.

איתן כבל: אז אני אומר לך אדוני יושב הראש, אתם לא מבינים.

איתן כבל: זאת איננה שאלה של אוהב לא אוהב.

איתן כבל: זו שאלה אם אתה בצד שלי או אתה נגדי.

איתן כבל: ובהתחלה המפתח הוא גדול ואחר כך המפתח הולך ונסגר, ואם אתה לא דומה להם – אתה נגדם.

איתן כבל: ואני אומר את זה לך, אתה יודע, אתה אדם יקר מאד בבית הזה, חבר הכנסת אדרי.

איתן כבל: וצריך באמת באמת שנשקול את הדברים שלנו בזהירות הנדרשת.

איתן כבל: אני אוהב את הארץ הזו, אני מוכן להקריב את חיי עבורה, אבל אף אחד, אבל אף אחד לא מאלה שיושבים כאן ולא מאלה שלא יושבים כאן, יכתיבו לי מה לאכול, מה לאהוב, איפה לישון, עם מי לדבר ומה לומר.

איתן כבל: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

יעקב כץ: כן.

אחמד טיבי: הנאום האחרון של איתן כבל.

יעקב כץ: לא.

יעקב כץ: אני למשל חושב בדיוק כמו איתן שבאמת צריך קצת להירגע ואני רק באתי לומר שצריך את חופש הדיבור הזה, איתן, ידידי, אהובי, חופש הדיבור הזה כלפי כולם.

יעקב כץ: בעולם הישיבות, במוסדות החינוך של הרב עובדיה יוסף, בש"ס, במכינות הצבאיות, בישיבות ההסדר, בבתי הספר התיכוניים, בישיבות התיכוניות ובאולפנות.

יעקב כץ: טול קורה מבין עיניך, טול קסם מבין שינייך.

יעקב כץ: ככה מתנהגים כלפי כשמדובר על מוסדות חינוך דתיים, אני בעד חופש הדיבור.

יעקב כץ: אני חושב שאם בסופו של דבר אוניברסיטת בן גוריון, שהיא אוניברסיטה אהובה ויקרה וביסודה כמו שאמר יושב ראש אגודת הסטודנטים, כל כולה אהבת הארץ והיא גם קרויה על מי שטרח ועשה כל כך הרבה להקמת מדינת ישראל, הראשון שבין העושים, אני חושב שאם אוניברסיטה מחליטה שמחלקה מסוימת היא תהיה מלאה באנשים בלי איזון, היא בסופו של דבר תיפגע, היא בסופו של דבר תאבד את הסטודנטים שלה.

יעקב כץ: כי אוניברסיטה שיש בה פרופסורים שמדברים על חטיפתו של גלעד שליט שזה לא מעשה טרור, או שמדברים על הצבא שלנו כצבא פאשיסטי או מעין אלה, בסופו של דבר סטודנטים לא יגיעו לשם.

יעקב כץ: אני בעד חופש דיבור, שיגידו את כל מה שעולה על דעתם.

יעקב כץ: לא יישארו שם סטודנטים יהודים.

יעקב כץ: מי שאוהב את מדינת ישראל לא ירצה לשמוע מרצים שמדברים בסגנון הזה.

יעקב כץ: ולכן אני חושב, אני בעד חופש דיבור.

יעקב כץ: ונפגשתי איתן, שבאותה מידה שאתה נוהג כלפי אוניברסיטת, שלא יגידו לך מה לאכול ומה לשתות, תקום מחר כשמדברים על מוסדות חינוך דתיים, ישיבות הסדר, מכינות צבאיות, אולפנות, ישיבות תיכוניות, וכשהרב עובדיה מדבר, וכשהרב זה מדבר או הרב ההוא מדבר תגיד – אני בעד חופש דיבור, לא לתקוף.

יעקב כץ: לא להעיר להם הערות, לא על דרך הסגנון שלהם ולא על דרך ההופעה שלהם.

איתן כבל: מותר לתקוף, אבל לא לסגור.

יעקב כץ: לא, לא, אני אומר, כל אחד, לכן אני אמרתי איתן, אני אמרתי שכל אחד יבדוק את עצמו תחילה.

יעקב כץ: אני באופן עקרוני, מדינה שמכבדת את עצמה, יוזמת ותומכת במי שמכבד אותה.

יעקב כץ: בדרך שהאדם מודד מודדים לו, ואם יש מקום שיש הגזמה, זכותה של הממשלה והכנסת לבדוק את הדברים.

יעקב כץ: כי אנחנו בסופו של דבר כולנו מוקפים, אחמד, וגם אחמד טיבי הוא תושב ישראל, חבר כנסת, יודע שיש לנו בעיות עם סוריה היום, אוכלים שם אחד את השני, בלוב הורגים אחד את השני, במצרים הורגים אחד את השני, במצרים, בכל מקום ---

אחמד טיבי: מה זה קשור?

יעקב כץ: אני מיד אסביר.

יעקב כץ: כיוון שזה הדמוקרטיה היחידה באזור, וגם על זה אתה תסכים, אחמד, כי אם היית מדבר כמו שאתה מדבר פה בפרלמנט אחר כבר היו עורפים את ראשך.

יעקב כץ: פה הכל חופשי, הכל ---

איתן כבל: ...וזה המקום ש...

יעקב כץ: להיפך, אני בעד דמוקרטיה, איתן.

איתן כבל: תלוי איזו בדיוק.

יעקב כץ: לא, לא, בדמוקרטיה שאתה רוצה בה.

איתן כבל: כן, כן.

יעקב כץ: בוא נראה, נבדוק דבר אחד שאתה חושב אותו ואני לא חושב אותו בשם החופש.

איתן כבל: היום.

יעקב כץ: לא, תמיד, תמיד, תמיד.

יעקב כץ: תגיד דבר אחד שאתה חושב שחברי הכנסת האחרים חושבים אחרת ממך.

יעקב כץ: לכן לביטויים, ידידי חבר הכנסת אחמד טיבי, כלפי העולים מרוסיה, כלפי סגנון הדיבור, גם כשאתה חבר כנסת, כלפי קפיטליזם חזרי, אז הסגנון הזה גם לא נותן ---

אחמד טיבי: מי דיבר נגד עולים מרוסיה?

יעקב כץ: לא נותן דוגמא אישית, לא לגבי סטודנטים ---

אחמד טיבי: אתה הצעת רעיון, אמרתי שאני מוכן לבדוק.

יעקב כץ: אני אומר ש---, אתה משמח פה את כולם, אני יודע שאני מעלה חיוך על פני כולם וזו תרומה גדולה לכנסת.

אלכס מילר: לא, חבר הכנסת טיבי חולם על זה כל יום, שכולם אותם 1.5 מיליון שהגיעו לישראל, שיחזרו חזרה, שהוא יגיע ל-40% כאן הרוב, ויהיה לו כאן ---

יעקב כץ: לכן אני רק רוצה לסיים, תרשה לי אחמד.

אחמד טיבי: קואליציה אחרת ---

אלכס מילר: אתה חולם כל יום על זה.

יעקב כץ: כבוד יושב הראש, 1.5 מיליון עולים הגיעו ב-20 שנה האחרונות מרוסיה ואבא שלי הגיע מפולין, אמא שלי נולדה בארץ, אני ---

קריאה: באמצעות הסוכנות.

יעקב כץ: כן, וגם ההורים של ניצן הורביץ הגיעו מאיזה שהוא מקום, לא מהארץ, נכון?

ניצן הורוביץ: נכון.

יעקב כץ: גם הם עולים, גם אנחנו כבשנו את תל אביב, את הרצלייה, ואחמד טיבי יגיד לך, את כל הערים הכבושות מחיפה דרומה וצפונה, הכל כבוש.

אחמד טיבי: אבל למה אלכס מילר לא גר שם?

אחמד טיבי: למה הוא לא גר שם?

יעקב כץ: אלכס מילר גר במקום שנכבש קצת יותר מאוחר, והנכדים שלו יגיעו ממקומות שייכבשו עוד יותר מאוחר, לך תדע.

יעקב כץ: אנחנו לא יודעים.

יעקב כץ: אבל לפי ההתנהגות של החברה מסביב, לך תדע לאיפה נגיע בסוף.

יעקב כץ: על כל פנים, אחמד, הכל כבוש פה לכאורה והכל שלנו גם כן.

יעקב כץ: אז צריך לקבל את הכל באהבה ובחיבה, ולהתייחס לחברי הכנסת גם בהערכה.

אלכס מילר: תודה.

אחמד טיבי: אתה רוצה שאני אתייחס בהערכה לאלכס מילר?

יעקב כץ: ראית שכולם הסכימו איתי, שום קריאת ביניים, הסכמה מוחלטת, הכל אתה רואה.

יעקב אדרי: אדוני יושב הראש, יש לי הרבה מאד כבוד לאוניברסיטת בן גוריון.

יעקב אדרי: יש לי הרבה הערכה, ביקרתי פעמיים שם, כשר נגב גליל גם מימנתי שם את הנושא של עבודה סוציאלית של המגזר הבדואי.

יעקב אדרי: אני חושב שזה היה חשוב, וכמובן שמעולם לא התערבתי בשום נושא שקשור לאקדמיה, מה התכנים וכו' וכו'.

יעקב אדרי: אני וודאי לא מסכים עם חברי, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, שאומר כולם באו לרדוף.

יעקב אדרי: אני לא באתי לרדוף אף אחד.

יעקב אדרי: יש לי הרבה מאד כבוד ואני גם מסייע לא מעט בנושאים השונים, אם זה קשור לאוניברסיטת חיפה שלמדתי שם ועוד כמה דברים, אבל לא זאת הנקודה.

יעקב אדרי: אתם תלמדו איך שאתם רוצים.

יעקב אדרי: אני מכבד את האקדמיה, עם כל הדעות, לפעמים זה מוצא חן בעיני, לפעמים לא.

יעקב אדרי: אין לי בעיה עם זה.

יעקב אדרי: אבל אני בכל זאת רוצה לומר לכם ורוצה לומר לחברי איתן כבל.

יעקב אדרי: באמת, שילמדו איך שהם רוצים.

יעקב אדרי: קודם כל יש דו"ח מאד מאד לא פשוט של גורם אובייקטיבי לחלוטין.

יעקב אדרי: אתה יודע מה, אם זה היה יוצא מישראל ביתנו, הייתי באמת מתייחס לזה בזהירות.

יעקב אדרי: אבל כאשר הדו"ח הוא מגוף אובייקטיבי לחלוטין שהוא אומר במילים העדינות ובלשון של האקדמיה, שזה לגמרי לא מאוזן שם, אז כנראה שיש דברים מאד לא פשוטים אצלכם.

דני פילק: זה יידון במסגרות ---

יעקב אדרי: בבקשה, שיידון.

יעקב אדרי: אני חושב שזה לא פסול שאנחנו דנים על זה.

יעקב אדרי: אתם אל תורידו מעצמכם את הסמכות לדון על כל נושא, זה המקום גם.

קריאה: לא, לא, לא, אתה צודק מאה אחוז.

יעקב אדרי: זה המקום.

יעקב אדרי: כמובן צריך לעשות את זה בצורה מכובדת.

יעקב אדרי: אני לא מסכים עם ניבולי הפה כלפי חברי הכנסת.

יעקב אדרי: מי שאמר לברכה ו-, זה לא פה.

יעקב אדרי: זה לפעמים מעיד, לא אתה אז הוא, זה מעיד על גסות רוח וחוסר סבלנות.

יעקב אדרי: אבל מה שכן מפריע לי ואת זה אני רוצה להגיד לכם.

יעקב אדרי: אם זה נכון ש-8 מכם חתמו, 8 מתוך הסגל בפקולטה הזאת ---

רונן שובל: 8 מתוך 9.

יעקב אדרי: רגע, אל תעזור לי, אל תעזור לי.

יעקב אדרי: 8 חתמו על חרם על מדינת ישראל, זה מאד מפריע וזה צריך להפריע לכל אחד מכם.

יעקב אדרי: אם זה לא נכון אני מתנצל.

דני פילק: אז אל תגיד דברים שהם לא נכונים.

אחמד טיבי: כמה פעמים אפשר להתנצל בישיבה אחת?

יעקב אדרי: פעמיים.

יעקב אדרי: אם זה לא נכון, אני מתנצל.

אחמד טיבי: לא, אל תגיד את זה מראש.

יעקב אדרי: אתה לא תגיד לי מה לעשות, כמו שאני לא אומר לך מה להגיד.

יעקב אדרי: סליחה.

יעקב אדרי: אני הכניסו לי שתי פתקאות, שני צדדים.

יעקב אדרי: אם זה לא נכון, אמרתי מראש.

יעקב אדרי: לא כל אחד מחברי הכנסת אומר לך אני מתנצל.

יעקב אדרי: אז אני, אם זה לא נכון, זה לא נכון.

רונן שובל: זה נכון.

קריאה: אז למה אתה אומר את זה?

יעקב אדרי: רק רגע ---

אלכס מילר: סליחה, סליחה.

רונן שובל: ...

רונן שובל: עזמי בשארה.

יעקב אדרי: אל תעזור לי, לא ביקשתי את עזרתך.

אלכס מילר: אנחנו לא דנים כרגע על מה כל אחד חתום.

אלכס מילר: אם יש דו"ח שקובע שיש הטית דעה, אז יש לטפל בעניין הזה.

אלכס מילר: אם יש מישהו שרוצה לבוא ולהגיד שאין הטית דעה, אז תתווכחו עם המועצה להשכלה גבוהה, במועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: אנחנו כרגע דנים במסקנות של גוף שהוא אחראי על המועצה להשכלה גבוהה.

יעקב אדרי: היה לי נושא לא מזמן עם אוניברסיטת בן גוריו, של עובדים של עובדי הניקיון.

יעקב אדרי: נושא שהוא קצת היה בחדשות, הגיעו אלי המנהל האדמיניסטרטיבי, אני לא זוכר מי זה היה, ובשקט, בלי שום פרסום, אני חושב שפתרנו את זה וזה לכבודה של אוניברסיטת בן גוריון.

יעקב אדרי: הנושא הזה עכשיו שאמרתי שאני מתנצל וחבר הכנסת טיבי בודק את מספר ההתנצלויות, אני אבדוק אותו.

יעקב אדרי: אני אבדוק אותו בצורה הכי מסודרת.

יעקב אדרי: אני אגיע אליכם, אני אעשה את העבודה, ואם צריך אני אתנצל בפעם השלישית, ואם לא – יש בעיה עם העניין הזה, ואף אחד לא יטאטא את זה מתחת לשולחן.

יעקב אדרי: כל החברים שאני מאד מכבד אותם, זה נושא שאי אפשר לטאטא אותו מתחת לשולחן.

יעקב אדרי: כאשר 8 מתוך 9, אם זה נכון ואם זה נכון ואם זה נכון, חותמים על דבר כזה, יש בעיה.

אלכס מילר: תודה חבר הכנסת אדרי.

אלכס מילר: רבותי, אני אתן מילה אחרונה למועצה להשכלה גבוהה.

ניצן הורוביץ: אולי לסטודנטים, אדוני יושב הראש, אולי לסטודנטים.

אפרת ירדאי: סליחה, יושב הראש, הסטודנטים לא דיברו, אנחנו פה.

אלכס מילר: איזה סטודנטים.

ניצן הורוביץ: של המחלקה.

אלכס מילר: רבותי, אנחנו מתקרבים לישיבת המליאה.

אפרת ירדאי: אז תן לנו משפט.

אחמד טיבי: מה עם הסטודנטים?

אלכס מילר: אי אפשר.

אחמד טיבי: סטודנטים אי אפשר?

אלכס מילר: אי אפשר, השעה אחת עשרה, אתם לא מבינים?

אלכס מילר: יש מליאה.

אחמד טיבי: הבנת איך הוא מנהל את הדיון?

אפרת ירדאי: יש פה כמעט 30 סטודנטים מהמחלקה.

אלכס מילר: אני אתן למל"ג.

אלכס מילר: סליחה ,לא לעזור לי.

אלכס מילר: יושב ראש אגודת הסטודנטים של בן גוריון גם דיבר.

אלכס מילר: מספיק.

אלכס מילר: תודה.

משה מאור: פרופסור משה מאור, חבר מל"ג.

אלכס מילר: אני באחת עשרה חייב לסגור.

משה מאור: אנחנו מסיימים פה את הדיון עם דו"ח מאד חמור.

משה מאור: דו"ח שקבע ששתי המטרות של המחלקה לממשל ופוליטיקה, להיות חוג אינטר-דיסציפלינארי ולעסוק באקטיביזם פוליטי הן מטרות ראויות, לגיטימיות, אבל המחלקה נכשלה בשתי המטרות הלו.

משה מאור: גם העדר מגוון של קורסי ליבה בתחום מדעי המדינה, גם העדר הכשרה מתודולוגית מספקת, גם בתחום של שיטות כמותיות וגם בתחום של שיטות איכותניות, גם קורסים אקלקטיים בשנה השנייה והשלישית.

משה מאור: למעשה שלושת המרכיבים הללו יוצרים מצב שתלמידי המחלקה לממשל ופוליטיקה, לא נחשפים לעושר התיאורטי, האנליטי והמתודולוגי במדעי המדינה.

משה מאור: אחת ההמלצות החמורות ביותר של הוועדה, היא להפסיק את הנחית הדוקטורט.

משה מאור: באוניברסיטת מחקר, להפסיק הנחית דוקטורט, זאת המלצה מאד מאד חמורה.

משה מאור: גם בנושא האקטיביזם הפוליטי, קבעה הוועדה שהמחלקה נכשלה.

קריאה: אבל זה לא נכון, זה לא נכון.

משה מאור: אין קורסים כלל על תנועות חברתיות ואין Enter ship, אין התמחות.

קריאה: זה לא נכון.

אלכס מילר: שנייה, רבותי, אתם גם עם המועצה להשכלה גבוהה ---

משה מאור: גם בתחום המחקר ---

יעקב כץ: זה גם כן מחלקה של האיחוד הלאומי.

משה מאור: גם בתחום המחקר קבעה המחלקה ---

אלכס מילר: סליחה גברתי, אני החזרתי אותך לא בשביל שתפריעי לי עוד פעם.

אלכס מילר: תירגעו.

משה מאור: גם בתחום המחקר קבעה הוועדה שהתפוקה המחקרית של המחלקה דלה מאד, גם פרסומים מעטים בהוצאות ספרים מקובלות בעולם, מובילות בעולם, גם בכתבי עת מובילים בעולם וגם מרבית העבודה המחקרית היא לא בתחום של מדעי המדינה.

משה מאור: גם על זכייה בקרנות מחקר תחרותיות עמדה הוועדה.

משה מאור: בסופו של דבר המל"ג הוא רגולטור ותפקיד המל"ג הוא לאכוף החלטות של ועדה בינלאומית.

משה מאור: האיום בסגירה הוא אחד הכלים שיש למל"ג על מנת לאכוף החלטותיו, ואנחנו במל"ג מאד מקווים שהנהגת האוניברסיטה תטפל בבעיות האלה ובמהרה.

משה מאור: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: מי מתוך הסטודנטים, אחד שידבר.

אלכס מילר: רק אחד.

אלכס מילר: תחליטו מי.

דניאל לוי-קורי: אני מחלק את זה לשלושה דברים קצרים מאד.

דניאל לוי-קורי: שמי דניאל לו-קורי, אני בן 27, אני תלמיד שנה ב' במחלקה לפוליטיקה וממשל ולימודי אירופה.

דניאל לוי-קורי: רק בשביל הרקע, וזה החלק הראשון.

דניאל לוי-קורי: אני ב-2002 עשיתי שנת שירות בכפר הירוק, לאחר מכן התגייסתי לשירות בתור לוחם ביחידת שלדג, השתחררתי לאחר 5 שנים.

דניאל לוי-קורי: היום אני מבצע מילואים פעיל, כולל אפילו בשבוע הבא.

דניאל לוי-קורי: אני היום בעמותה שנקראת ציונות, מנהיגות וחינוך, להלן – צמ"ח.

דניאל לוי-קורי: אנחנו מדריכים ומקיימים פיתוח ויוזמות ועשייה חברתית.

דניאל לוי-קורי: עכשיו, בזמן הזה, ב-27 שנים האחרונות הספקתי להתבגר ואני מגיע בעיניים מפוקחות ומודעות ובוחנות וביקורתיות ובמחלקה הזאת אנחנו זוכים להיחשף לכמות גדולה מאד של דעות ודיונים ופתיחות ומה שנקרא פלורליזם של דעות.

דניאל לוי-קורי: אין אחד במחלקה, כולל אותי, ואני בא לא מכאן ולא מכאן, אני Main stream, וישמיעו את דעתם כל אחד ואחד שירצה לדבר, כל אחד בתורו.

יעקב כץ: תזמינו אותי פעם.

דניאל לוי-קורי: כל אחד בתורו.

יעקב כץ: תזמין אותי פעם.

קריאה: השר בגין דיבר אז לפני שנה.

יעקב כץ: אתה משרת יחד עם הבן שלי.

דניאל לוי-קורי: עכשיו, ברשותך, רק תן לי להשלים.

יעקב כץ: אני ואחמד טיבי ביחד.

יעקב כץ: הנה, אחמד טיבי ואני ביחד, תזמינו את שנינו ביחד.

דניאל לוי-קורי: מר כץ, אני רק אשלים את המשפט האחרון, בבקשה מר מילר.

דניאל לוי-קורי: בכל מקרה, השיח שמתנהל הוא שיח פתוח, יש הזדמנות לכל אחד להביע את דעתו, כל אחד בתורו ועם העיניים הפקוחות האלה אני מבקש מכם באמת, תנו לנו ללמוד בשקט.

דניאל לוי-קורי: זה העיקר מבחינתנו.

דניאל לוי-קורי: אנחנו לא מצליחים כרגע.

אלכס מילר: אין בעיה.

דניאל לוי-קורי: לא מתרכזים בלימוד.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: טוב, רבותי, לעצם הסיכום.

אלכס מילר: אני רוצה קודם כל ---

יעקב אדרי: סוגרים או לא סוגרים את המחלקה?

יעקב כץ: לא סוגרים.

יעקב כץ: אני נגד סגירת המחלקה.

אלכס מילר: קודם כל אני רוצה להגיד לכם חברי הכנסת, שוועדת החינוך גם בעבר וגם בעתיד תדון בסוגיות שהן סוגיות ציבוריות.

אלכס מילר: מדובר במוסדות להשכלה גבוהה שהם מוסדות מתוקצבים על ידי משלמי המיסים.

אלכס מילר: יש רגולציה על ידי המועצה להשכלה גבוהה, שהיא כחוק וכאשר יש דו"חות שהם דו"חות בכל מיני נושאים, אנחנו דנו כאן על הנושא שקשור למנהל עסקים, אנחנו דנים כאן על הנושא שקשור בנושאים של הממשל ופוליטיקה ונמשיך לדון גם בנושאים אחרים.

אלכס מילר: עכשיו, מי שמגיע לכאן ומזלזל בחברי הכנסת, אני מציע שיחשוב פעמיים.

אלכס מילר: מציע שתחשוב פעמיים, כי העולם הוא עגול.

אלכס מילר: אני רוצה להגיד, רבותי, זה דיון שהוא דיון מקצועי, כולם התייחסו כאן בסוגיות שהן סוגיות מהותיות.

אלכס מילר: גם היו בעבר כאן דיונים.

אלכס מילר: אני חושב, חבר הכנסת כבל, אתה דיברת כאן הרבה על הנושא של הזכות של כל אחד להביע את עמדתו.

אלכס מילר: בדיוק על זה יש כאן דיון.

אלכס מילר: כאשר מנסים, וזה כתוב בדו"ח שיש הטיה לצד כזה או אחר.

אלכס מילר: אם זו הייתה הטיה במקום אחר, העניין הוא שברגע שיש סוגיה שכתובה על ידי גוף חיצוני, שמצביעה על כך שיש הטית דעה לכיוון כזה או אחר, רק כאן אפשר להעלות את העניין זה.

אלכס מילר: כי במקומות אחרים זה לא ---

אחמד טיבי: ברכנו על קיום הדיון, אדוני.

אלכס מילר: מצוין.

אלכס מילר: לא, כי אני פשוט שמעתי כאן - למה אנחנו עושים את זה כאן, ולמה ---

איתן כבל: לא אני, אני לא מאלה.

איתן כבל: אני בעל אקטיביזם של הכנסת.

אלכס מילר: רבותי, אני מציע בקונסנסוס של חברי הכנסת לסכם על כך ---

יעקב כץ: כולנו מסכימים שאוניברסיטת בר גוריון היא אוניברסיטה חשובה.

אלכס מילר: שכל אותן אוניברסיטאות שהדו"ח של המועצה להשכלה גבוהה מצביע על תיקון של ליקויים כאלה ואחרים, מחויבים מבחינתנו למצות את המהלך ולתקן את כל הליקויים שכתובים בדו"ח, שדרך אגב לא אנחנו כתבנו.

אלכס מילר: אני רק צריך להגיד למה אני רוצה שאנחנו נקבל את ההמלצה הזאת, כי אם אנחנו נשב כאן על סוגיות אחרות שקשורות לפקולטות אחרות, בלי קשר לעמדות הפוליטיות, ואם המחלקות לא יעבדו לפי הדרך שהרגולטור קובע אותה, אנחנו נמצא את עצמנו במצב של משבר מאד גדול במערכת ההשכלה הגבוהה גם בהיבט המנהלי, וגם בהיבט האקדמי.

אחמד טיבי: אדוני יושב ראש אם מדברים על הסכמה, כץ, אני מציע להוסיף בהודעה לעיתונות שוועדת החינוך ---

אלכס מילר: איזה הודעה לעיתונות?

אחמד טיבי: בסיכום.

אחמד טיבי: שוועדת החינוך החליטה לא לסגור את מחלקת ---

אלכס מילר: ועדת החינוך לא יכולה להחליט ----

יעקב אדרי: היא לא מתערבת בעניין.

אחמד טיבי: לא לסגור.

אלכס מילר: לא לסגור ולא לפתוח.

אלכס מילר: ועדת החינוך לא פותחת ולא סוגרת מחלקות, זה לא העניין.

אלכס מילר: אני רק אבקש למצות את המסקנות.

אלכס מילר: תודה רבה.