ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 585, 2011-12-07 09:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום רביעי בשבוע, י"א בכסלו, 7 בדצמבר 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מספר 4) (מענק הוני למקרה מוות בשל נכות או פטירה שאירעה לפני מועד התחולה).

חיים כץ: אני חושב שאנחנו באים היום ויש לנו אפשרות לתקן עוול שנגרם לאלמנות צה"ל ביחס לאלמנות אחרות.

חיים כץ: יש לנו פה שתי בעיות שאני רואה אותן.

חיים כץ: אחת שאנחנו לא משלימים את הפתרון.

חיים כץ: יש פה קבוצה של לא יותר מדי, תיכף נשמע נתונים, של יתומים, שאני לא מבין למה הוציאו אותם מחוץ להסדר.

חיים כץ: לא מבין.

חיים כץ: בגלל שהם לא שארים, בגלל שהם מעל גיל 21 ובגלל שהם יתומים משני הורים?

חיים כץ: אז לפני שאני אגיד את מה שיש לי להגיד, הייתי רוצה לדעת מהגורמים הרשמיים שני נתונים.

חיים כץ: נתון אחד בכמה אלמנות מדובר.

חיים כץ: נתון שני, הסכום שכל אלמנה תקבל ועוד נתון, בכמה יתומים מדובר, בכמה משפחות יתומים.

חיים כץ: מי מהגורמים השלטוניים יכול לתת לי את הנתונים.

חיים כץ: גברתי, לפרוטוקול, שם ותפקיד.

ריקי מורד: ריקי מורד, ראש היחידה לתקציבים והתקשרויות מאגף משפחות והנצחה במשרד הביטחון.

ריקי מורד: מדובר ב-1,888 אלמנות צה"ל, 381 הורים שכולים ו-224 יתומים שהאמא שלהם נפטרה, אלמנת צה"ל נפטרה.

חיים כץ: יש מחשבון?

חיים כץ: תיכף דקה.

חיים כץ: אני לא מבין, אני ארבע פעולות מחשב.

חיים כץ: כמה כל אלמנה מקבלת?

ריקי מורד: 100,000 שקלים.

חיים כץ: ברוטו, נטו?

ריקי מורד: נטו.

חיים כץ: 100,000 נטו.

ריקי מורד: על זה צריך להוסיף גם נכי צה"ל שנפתרו.

חיים כץ: כמה?

ריקי מורד: אין לנו מספר מדויק, אבל זה בין 300 ל-400 נכי צה"ל שנפטרו עקב נכותם.

חיים כץ: אז אני רושם 400.

ריקי מורד: כן.

קריאה: שהם גם מקבלים 100,000 ?

ריקי מורד: שהאלמנה תקבל.

ריקי מורד: זה נכי צה"ל שהפציעה שלהם הייתה עקב מילואים והם נפטרו עקב נכותם.

חיים כץ: טוב.

חיים כץ: אני רוצה לעשות הפסקה של 5 דקות ולהיפגש עם אלמנות צה"ל, עם הוועד שלהן.

חיים כץ: נאווה ואחרים.

חיים כץ: 5 דקות הפסקה.

חיים כץ: טוב, עדיין בוקר טוב.

חיים כץ: ההפסקה אולי הייתה יותר מ-5 דקות, הייתה 10 ואנחנו מחדשים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ואני פונה לגורמים השלטוניים.

חיים כץ: אנחנו נוגעים בבעיה כאובה ואני לא מבין איך אתם לא רוצים לפתור את הבעיה עד סופה.

חיים כץ: ברור לכם שזה לא ייגמר.

חיים כץ: ברור לכם שזה לא ייגמר עד שהיתומים האלה יקבלו גם.

חיים כץ: ברור לכם.

חיים כץ: עכשיו אנחנו ב-22,400,000, מיליון.

חיים כץ: לפי הנתונים שלכם, 224 כפול 100,000 שקלים.

חיים כץ: למה אתם לא משלמים ליתומים?

ערן יוסף: בוקר טוב.

ערן יוסף: ערן יוסף יועץ משפט של אגפי השיקום.

חיים כץ: למה עורך הדין צריך לדבר ולא מישהו מהתקציבים?

ערן יוסף: כי זו לא שאלה תקציבית.

חיים כץ: אתם חושבים שלא מגיע להם?

ערן יוסף: אני יכול להסביר.

חיים כץ: תסביר.

ערן יוסף: אנחנו מתנהלים מול ארגון אלמנות ויתומי צה"ל ומול גופים נוספים שניהלו את המאבק הציבורי הזה במשך כמה שנים טובות.

ערן יוסף: התנהל משא ומתן שמנכ"ל משרד הביטחון הוביל אותו.

ערן יוסף: בשלב מסוים הגענו לוועדת השרים לחקיקה והשרה מונתה לנהל מעין גישור בין הצדדים, סגן שר האוצר כמובן היה מעורב.

ערן יוסף: המסמך שמונח כרגע לפניכם הוא מסמך פשרה, הוא לא מושלם.

ערן יוסף: אנחנו מבינים שיש בו בעיות, אבל באילוצים, צד אחד התקציבי, מצד שני הדרישות של ארגון האלמנות עבור הזכאים שלו, זה התוצאה הכי טובה שיכולנו להגיע אליה.

חיים כץ: 11 מיליון שקלים זו הבעיה, לשנה?

חיים כץ: אתה פורש את זה לשני תשלומים, זו הבעיה שלכם?

ערן יוסף: אני רוצה להגיד, מדובר פה על יתומים שמבקשים להוסיף אותם.

ערן יוסף: המשחק לא נגמר כאן, כי אחרי יתומים יש יורשים אחרים, אחים שכולים ---

נאוה שוהם סולן: לא, סליחה, החוק לא מדבר על אחים שכולים, סליחה שאני קוטעת.

נאוה שוהם סולן: הצעת החוק הממשלתית הזאת בעצם באה לתקן את הצעת החוק מ-2002 ---

חיים כץ: מדובר שם על הורים ועל ילדים, נו בסדר.

ערן יוסף: אני אשלים.

ערן יוסף: החוק מ-2002 אומר שבכל מקרה של פטירת חייל מילואים יש מענק.

ערן יוסף: עכשיו מחליטים למי לחלק, אלמנה, ילדים, הורים.

חיים כץ: אתה מבין שכביש אתה צריך להיות חכם, לא צודק.

חיים כץ: ברור לך שאתם תחזרו לפה?

חיים כץ: ברור לך שתשלם יותר?

חיים כץ: ברור לך שתשלם ליותר אנשים?

חיים כץ: פה למעשה אתה גומר את ה-ISSUE, חותך.

חיים כץ: מצד אחד אתה אומר אני מטפל, מטפל, הבאתי אותך מאילת עד תל אביב ובצד השני אני לא שם אותך בתל אביב איפה שאתה צריך, אני נותן לך דווקא ללכת ברגל ושתסבול ואני אקלל, אני אגיד מי יש לי במערכת.

חיים כץ: הביא אותי עד פה, וואלה לא היה חכם להביא אותי שני סנטימטרים ולרצות אותי עד הסוף.

חיים כץ: אתה מבין?

ערן יוסף: 22 מיליון שקלים לא ירצו ---

חיים כץ: 11 מיליון לשנה.

ערן יוסף: 22 מיליון שקלים לא ירצו עד הסוף, כיוון שיש גורמים נוספים.

ערן יוסף: אנחנו מדברים על כ---

חיים כץ: זאת אומרת אתה אומר, אני מבין שאתה עורך דין ואתה רוצה פרנסה, בשביל זה לא רציתי שעורך דין ידבר.

ערן יוסף: אז אני לא אדבר.

חיים כץ: יש מישהו מאגף התקציבים שמפעיל ראש, לא עורך דין שלא רוצה לגמור את העבודה.

חיים כץ: הוא לא רוצה לגמור את העבודה.

חיים כץ: הוא צריך שיהיה לו עיסוקים, תהיה לו עבודה, הכל בסדר.

חיים כץ: אתם מפעילים שכל?

ריקי מורד: צריך לזכור שמדובר ב-3,500 חללים.

ריקי מורד: זאת אומרת שגם אם אנחנו ---

חיים כץ: צריך לזכור שמדובר ב-11 מיליון שקלים של יתומים משני הורים, ששילמו את היקר להם מכל למדינת ישראל.

חיים כץ: זה דבר ראשון שצריך לזכור.

ריקי מורד: אנחנו סבורים שאם ההסדר ייפתח גם ליורשים, הוא יצטרף להיפתח גם ליורשים אחרים.

חיים כץ: זאת אומרת לפי מה שאת אומרת, אם עכשיו היו באות האלמנות ואומרות תשמעו, אנחנו לא אטומות כמו משרד הביטחון.

חיים כץ: אנחנו מוכנות לצרף למשחק את ה-224, ולקבל פחות, הייתם מסכימים?

ריקי מורד: צריך לבחון את זה.

ריקי מורד: אני לא חושבת שעכשיו אנחנו יכולים לשלוף תשובה.

חיים כץ: תשמעי, אתם לא תצאו מפה היום מהדיון בלי לשלם בשנה הזאת.

חיים כץ: אם מישהו מכם חושב שתדחו את זה שנה הבאה – לא יהיה.

חיים כץ: לא יהיה, זה ייגמר השנה.

חיים כץ: לא יהיה.

חיים כץ: לא אתן לכם את האפשרות לברוח שנה הבאה.

חיים כץ: אם אתם חושבים, נדמה לכם שבאיזו שהיא דרך נבחן או לא נבחן, תרוויחו זמן, לא תרוויחו זמן.

חיים כץ: לא יהיה.

חיים כץ: ואני שואל אתכם, את רוצה לבחון רבע שעה?

חיים כץ: אם אתם מוכנים, נגיד עלות סכום אפס, הייתם נותנים ליתומים?

ריקי מורד: השאלה היא כזאת, מה שאני צריכה לבחון, עלות סכום אפס זה רק אם אנחנו לוקחים בחשבון את היתומים עכשיו, ואני מסכימה שהמספר שלהם באמת לא גדול.

ריקי מורד: השאלה אם כתוצאה מהכניסה של היתומים להסדר, אנחנו נצטרך לפתוח את היריעה ליורשים אחרים, לאחים שכולים, ליורשים אחרים, ואז זה לא משחק סכום אפס.

חיים כץ: זאת אומרת מה שאת אומרת ותזכרי מה שאני אומר לך, אתם תשלמו בלי שום פרופורציה.

חיים כץ: בלי שום פרופורציה.

חיים כץ: מאחר שאחרי הדיון הזה אני הולך להניח הצעת חוק ואני אעשה אותה מקיפה ורחבה בצורה דרמטית, אני אעשה אותה, הצעת החוק תהיה פרטית, אחרי הדיון.

חיים כץ: שמרית היועצת המשפטית תכתוב ברוח הדברים ואני אעשה אותה מקיפה ודרמטית.

חיים כץ: למה אנחנו שולחים את הילדים שלנו לצבא ואנחנו רוצים הגנה על המשפחות שלהם.

חיים כץ: והחיים שלהם לא נמדדים ב-100,000 שקלים או ב-200,000 שקלים.

חיים כץ: לא ב-100, לא 200, לא 300, לא 400.

חיים כץ: אלה מספרים קטנים.

חיים כץ: וזה מה שרציתי לשמוע ממך.

חיים כץ: לא שאני רציתי לוותר בשביל האלמנות.

חיים כץ: רציתי לשמוע ממך את ה-ISSUE האמיתי.

חיים כץ: אם באמת, אם האלמנות עלות סכום אפס, את אומרת לי וואלה קנינו.

חיים כץ: אז לא קנינו.

חיים כץ: אז אני חוזר לשאלה הראשונית, האם אתם מוכנים לשלם 11 מיליון שקלים לשנה, תשאלי, אני חושב שכדאי.

ריקי מורד: אנחנו נעשה התייעצות, אנחנו נהיה בקשר, ננסה להשיג את מנכ"ל משרד הביטחון.

חיים כץ: קחי חצי שעה הפסקה, רבע שעה, תצלצלי למנכ"ל משרד הביטחון תגידי העלות עוד 11 מיליון שקלים, מצרפים את היתומים, יורדים מהעניין, אם לא אני מניח הצעת חוק.

חיים כץ: תעשו חושבים.

ריקי מורד: אוקי.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הפסקה.

חיים כץ: עדיין בוקר טוב ועדיין י"א בכסלו ואני מתכבד לחדש את ישיבת ועדת העבודה והרווחה בנושא הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים.

חיים כץ: צר לי מאד שמנכ"ל משרד הביטחון לא יודע להתפנות ליתומי צה"ל.

חיים כץ: הוא עסוק בדברים מאד חשובים.

חיים כץ: מאד חושבים אבל אין לו זמן להקדיש דקה לשמוע בטלפון ולקבל החלטת.

ריקי מורד: מנכ"ל משרד הביטחון, אני חייב לומר, הקדיש הרבה הרבה זמן ל----

חיים כץ: סליחה גברתי, אני לא זוכר שקיבלת רשות דיבור.

ריקי מורד: סליחה.

חיים כץ: כשתרצי להגיב, תגיבי.

חיים כץ: צר לי.

חיים כץ: לדברים אחרים מניסיוני בעבר יש לו זמן, ולדבר הכי קדוש, אלה משסרו את נפשם ולשארים שלהם, גם אם הם לא מוגדרים שארים מעל 21, אין לו זמן להתפנות.

חיים כץ: יכול להיות שאפילו המזכירה לא העבירה לו ולא הודיעה לו, אבל סביר להניח שכן העבירה לו, אבל הוא עסוק.

חיים כץ: יש התקפה עכשיו של מטוסי חיל האוויר המצריים על בסיסי חיל האוויר בארץ והוא צריך לפקח על ---

אריה אלדד: זה דיון פתוח, אני מבקש.

חיים כץ: אה, שלא יידעו, שנשמור את זה בסוד.

חיים כץ: אז אף אחד שלא יספר שיש התקפה עכשיו של חיל האוויר המצרי, והוא לצערי לא ידע להתפנות, וזה נאמר לפרוטוקול ואתם תוכלו אם תרצו להגיב ולשמור על כבודו, אז את תוכלי להגיב ולשמור על כבודו.

חיים כץ: את יכולה להגיד מה שאת רוצה.

חיים כץ: העובדה שהוא לא הרים את הטלפון ולא אמר תשמע, זאת ההחלטה של המערכת ואני לא חוזר בי.

חיים כץ: זה היה מספיק.

חיים כץ: לא היה לו זמן להגיב והוא לא רצה להגיב.

חיים כץ: צר לי שכך הוא ונראה כמה זה יעלה למערכת.

חיים כץ: נראה.

חיים כץ: נראה כמה המערכת תשלם בכסף על הזמן של השנייה שהוא לא רצה להקדיש ליתומי צה"ל.

חיים כץ: אני לא מדבר על סגנון ההחלטה ומה הוא יחליט.

חיים כץ: לא מדבר על זה.

חיים כץ: על זה שהוא לא יכול היה להתפנות לדקה.

חיים כץ: לא לבוא לפה, לא לנסוע לפה, להרים את הטלפון ולהגיד את דברו.

חיים כץ: הם לא מספיק חשובים.

חיים כץ: כשהוא בא לנחם את היתומים הוא מדבר אחרת בטח.

חיים כץ: תקבלו גיבוי, תקבלו תמיכה, תקבלו זה.

חיים כץ: צר לי שכך הוא הדבר.

חיים כץ: אז היום תונח הצעת חוק משולבת שאלמנות צה"ל, למרות הסיכומים, יקבלו 340,000 שקלים, כמו חיל האוויר ויתומי צה"ל יקבלו את מה שמגיע להם.

חיים כץ: היום היא תונח.

חיים כץ: אני מקווה שהיא תקבל פ' בשבוע הבא ויהיו דיונים פה על החוק הזה עד סיום המושב, חבל לכם על הזמן.

חיים כץ: סוף מעשה במחשבה תחילה וצר לי שכך הוא, ואם את רוצה לומר משהו לפרוטוקול, שם ותפקיד, ותגונני על זה שהוא לא ידע דקה להרים את הטלפון, למה נפלו השמיים במדינת ישראל וכל המערכת הביטחונית עכשיו באמצע החלטות דרמטיות, אני לא יודע מה, שהוא לא יודע לענות.

חיים כץ: בבקשה, תגידי.

ריקי מורד: מנכ"ל משרד הביטחון הקדיש גם זמן רב וגם אנרגיות מרובות לפתור את העניין הזה ובסופו של דבר ---

חיים כץ: לפרוטוקול, איך קוראים לך?

ריקי מורד: קוראים לי ריקי מורד מאגף משפחות והצנחה, ראש היחידה לתקציבים והתקשרויות.

ריקי מורד: ובסופו של דבר הוא זה שהוביל הסדר פשרה שאני חוזרת שוב ושוב, היה מקובל על משרד הביטחון, משרד האוצר וארגון אלמנות ויתומי צה"ל.

נאוה שוהם סולן: אנחנו לא הסכמנו לחתום על הסכם שניתן לנו ----

חיים כץ: מי גברתי לפרוטוקול.

נאוה שוהם סולן: נאוה שוהם, יושב ראש ארגון אלמנות ויתומי צה"ל.

נאוה שוהם סולן: אנחנו בכוונה לא רצינו לחתום על הסכם ששולל מהיתומים את הזכויות שלהם ולכן ניסחתם הצעת חוק ממשלתית.

ערן יוסף: אתם הודעתם במכתב שאתם מסכימים להסדר, סליחה.

חיים כץ: מי אדוני לפרוטוקול?

ערן יוסף: ערן יוסף.

חיים כץ: אני מבין שמערכת הביטחון מותר לה לעשות הכל גם בכנסת ישראל.

חיים כץ: מי אדוני?

ערן יוסף: ערן יוסף, יועץ משפטי.

חיים כץ: אתה קיבלת רשות דיבור פה?

ערן יוסף: לא.

חיים כץ: אז בשביל מה אתה מגיב?

חיים כץ: תרים את היד, אני אתן לך לדבר, אבל בצורה מסודרת.

חיים כץ: תרים את היד, תגיד אתה רוצה לדבר, אתה תדבר, אני לא אסתום פה פיות.

חיים כץ: אתם תגידו את כל מה שיש לכם, מא' עד תו, מה שאתם רוצים, אבל רק בצורה מסודרת.

חיים כץ: אנחנו נעשה דיון מסודר.

חיים כץ: את מה שאמרתם אמרתם, מנכ"ל משרד הביטחון אמר לא רוצה לדבר.

חיים כץ: אין לי זמן להתפנות אפילו בטלפון לדקה לכנסת ישראל.

משה (מוץ) מטלון: לא, אבל היה לו זמן לבוא לבקש על התקציב שלו לפני יומיים, הרבה זמן.

משה (מוץ) מטלון: לא היה לו הרבה זמן.

חיים כץ: נראה אם הוא יגיע פה לדיון בשבוע הבא על גמלאי צה"ל, שעושקים אותם כבר 5 ו-10 שנים.

חיים כץ: נראה אם יהיה לו זמן.

חיים כץ: ואם יהיה לו זמן, הוא גם יסביר לנו על היתומים.

חיים כץ: נעשה פרק זמן והוא יסביר למה הוא לא התפנה.

חיים כץ: אני לא יכול להגיד עוד פעם שהמצרים תקפו, למה אריה בא מוועדת חוץ וביטחון, הוא אומר שאני מגלה פה את סודות המדינה.

חיים כץ: צר לי שכך הוא.

חיים כץ: צר לי.

חיים כץ: מי נציג היתומים שרוצה לדבר?

חיים כץ: אתה ביקשת לדבר?

אבי עבוד: לא, אבל אני אשמח לדבר.

חיים כץ: את תתקרב לשולחן ותגיד את מה שיש לך להגיד.

אבי עבוד: אבי עבוד, יתום צה"ל משנת 2003.

אבי עבוד: האמת שלא התכוננתי לדיון בצורה ---

חיים כץ: לא צריך להתכונן, תגיד מה שאתה מרגיש.

אבי עבוד: אני אגיד מה שאני מרגיש.

אבי עבוד: מה שכואב לי זה הדקה של משרד הביטחון.

אבי עבוד: זה מה שכואב לי, זה מה שקורע לי את הלב, ועם כל הכבוד למנכ"ל משרד הביטחון, אני את החיים שלי, את החיים של האחים שלי ואת החיים של אבא שלי, שהקריב בשביל שכולנו נוכל לשבת בחדר הזה, וכמוני יש יתומים וכמוני יש עשרות אלפים וכמו אבא שלי יש עשרות אלפים חללים שנפלו בשביל שאנחנו נוכל לשבת כאן ולחיות במדינת ישראל.

חיים כץ: יש 224 יתומים שלא נמצאו ראויים להתייחסות של מנכ"ל משרד הביטחון לעזוב את הדברים החשובים שהוא עושה למשך דקה ולהגיד את מה שיש לו להגיד.

אבי עבוד: ברשותך, יושב ראש הוועדה, אני רוצה להגיד משפט אחד.

אבי עבוד: אני כששמעתי, כשאתה אמרת שלא היה לו זמן להתפנות לדקה, אני יצאתי החוצה והורדתי דמעות, כי חזרה של החוויה של היתמות היא אפשר להתמודד איתה, אבל היחס של לפנות דקה לדיון שהוא משמעותי, שהוא חשוב, לפנות דקה לשיחת טלפון, לתגובה, להתייחסות, היא לא מקובלת.

אבי עבוד: ובכל זאת, אני מוכרח לומר שמשרד הביטחון והעוסקים בדבר מתייחסים ברגישות ליתומי צה"ל, אבל לפנות זמן לדיון בוועדה בכנסת, דקה לתגובה, להתייחסות, לדיון רציני משמעותי, זה פגע בי ברמה שיצאתי החוצה והורדתי דמעות.

חיים כץ: אוקי, תודה.

חיים כץ: כן, אדוני, לפרוטוקול, שם.

אופיר טל: אופיר טל מפורום מג"דים מח"טים במילואים.

אופיר טל: אני פעיל משנת 99', הייתי מעורב בחקיקת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים.

אופיר טל: העמדה של הפורום היא שהתחולה הרטרואקטיבית צריכה לחול באופן שוויוני, גם לגבי הסכום וגם לגבי זהות האנשים.

אופיר טל: החוק מפנה לחוק שירות הקבע, לגבי הגדרת שארים.

אופיר טל: היא לא רחבה כמו שהוצגה פה, היא הרבה יותר מצומצמת ואנחנו לא רואים סיבה למה זה לא יחול באופן מלא ובאופן שוויוני.

חיים כץ: טוב.

חיים כץ: צר לי שאני צריך לעשות מה שאני צריך לעשות עכשיו, אבל אני חושב שדרכי, בכלל בכל נושאים של איגודים מקצועיים והישגים אם מגיע או לא מגיע, או תגמולים אם מגיע או לא מגיע.

חיים כץ: אם מגיע או לא מגיע, צריך ללכת ולפרוש את זה לפרוסות ואי אפשר לעשות משהו מושלם וחבל שכך.

חיים כץ: והבנתי היום יותר מתמיד את ההתייחסות של המערכת.

חיים כץ: הם יכולים להגיד מה שהם רוצים.

חיים כץ: מה שהם רוצים.

חיים כץ: היום, ברגע של אמת, שהיינו יכולים לשנות משהו ולעזור לעוד בן אדם, שמגיע לו בזכות, לא בטובה של אף אחד, והוא היה מוותר על הזכות הזאת, שהיו מחזירים לו את האבא או האמא, היה מוותר על הזכות הזאת.

חיים כץ: היה מוותר על ה-100,000 שקלים העלובים האלה, עלובים.

חיים כץ: היה מוותר, ואנחנו לא מתפנים לתת לו דקה.

חיים כץ: לא מבין את זה.

חיים כץ: אבל כל החיים אנחנו לומדים.

חיים כץ: כל החיים אנחנו לומדים.

חיים כץ: מאחר שאני מכיר אותו גם באופן אישי, אז אני בכלל לא מבין את ה---

משה (מוץ) מטלון: אתה יודע, אדוני יושב הראש, אתה כעסת עלי פעם שאמרתי פה בוועדה הם שונאים אותנו.

משה (מוץ) מטלון: אמרתי ואמרת אל תשתמש במילה.

משה (מוץ) מטלון: אתה כעסת עלי.

משה (מוץ) מטלון: חבל לי שאתה לומד את זה בדרך הקשה.

משה (מוץ) מטלון: נכון, אמרתי וכעסת.

חיים כץ: טוב, אז אנחנו, בשביל לא להפריע לאלמנות שסבלו כל כך הרבה, לקבל את הפשרות שהם הסכימו להן, אבל הפשרות האלה, כנראה אחרי שישונה להן, אנחנו נעשה הכל לפתוח את זה ולשלם להן את כל הזכויות.

חיים כץ: זה ביקשתם, זה תקבלו.

חיים כץ: לא בטוח אם נשיג, לא בטוח.

חיים כץ: יכול להיות שלא נצליח, אבל אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו לא לאפלות בין דם לדם, ולנסות לעזור לאנשים ואנחנו נעשה את זה פה, אני מבטיח לכם, אם ירצו ואם לא ירצו ויהיו דיונים על דיונים על דיונים ויבואו לפה אנשים ויקדישו זמן וינסו לפתור את הבעיה.

חיים כץ: לכן אנחנו נעבור להקראה של הצעת החוק כפי שהיא ואנחנו נאשר אותה, ואנחנו לא נמנע מהאלמנות לקבל את מה שהן סיכמו ונעשה את זה אולי בניגוד למה שמערכת הביטחון והאוצר רצו שנדחה את זה לשנה הבאה ואז הם היו דוחים את התשלומים לדצמבר 2012 ולדצמבר 2013, ונעשה את זה שזה יהיה כבר בתקציב של 2011, ואנחנו נעבור להקראה.

עמית קנובלר: הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ובלני משפחותיהם.

אריה אלדד: רק שאלת הבהרה, במקרה זה הצעת החוק שאתה רוצה להגיש תבטל את החוק הזה ותהיה במקומו?

חיים כץ: כן, תשנה אותו, כן.

משה (מוץ) מטלון: אבל אתה מצביע על זה.

חיים כץ: על זה אני מצביע בלי שום קשר.

חיים כץ: הן מקבלות כסף, מניח הצעת חוק שאתם תצטרפו אלי אני מקווה, ו---

משה (מוץ) מטלון: הצטרפנו.

חיים כץ: ולשנות ושפר את העניין.

משה (מוץ) מטלון: הצטרפנו.

עמית קנובלר: הצעת חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מספר 4) (מענק הוני למקרה מוות בשל נכות או פטירה שאירעה לפני מועד התחולה), התשע"ב-2011.

עמית קנובלר: תיקון סעיף 15 בחוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב-2002, (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 15, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: (ב) (1) בסעיף קטן זה – "בן משפחה" – בן זוג או הורה של חייל מילואים שנספה; "המועד הקובע" – מועד פרסומו של חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם (תיקון מספר 4) (מענק הוני למקרה מוות בשל נכות פטירה שאירעה לפני מועד התחולה), התשע"ב-2011;

שמרית גיטלין: אנחנו בהמשך נדבר על מועדי התשלום.

שמרית גיטלין: יתכן שההגדרה הזאת תתייתר כשנגיע לשם.

שמרית גיטלין: יכול להיות, אם ההגדרה תתייתר, אנחנו נוריד אותה.

חיים כץ: אוקי.

עמית קנובלר: "התקופה המזכה" – התקופה שמיום ה' באייר התש"ח (14 במאי 1948) עד יום י"ב בטבת התשנ"ט (31 בדצמבר 1998) הותיר אחריו חייל מילואים שנספה, שמתקיים לגביו אחד מאלה, בן משפחה במועד פטירתו, ישלם הממונה לבן המשפחה של החייל, על פי בקשה בכתב שיגיש לממונה, מענק בסכום של 100,000 שקלים חדשים (בסעיף קטן זה – מענק הוני), בהתאם להוראות סעיף קטן זה; הוא נספחה במהלך התקופה המזכה;

חיים כץ: 100,000 שקלים נטו?

ערן יוסף: אין מיסוי על זה.

חיים כץ: אין מיסוי.

עמית קנובלר: הוא חייל מילואים נכה שנפגע בתקופה המזכה ונפטר לאחריה.

עמית קנובלר: בקשה לקבלת מענק הוני תוגש לממונה לא יאוחר מתום שנתיים מהמועד הקובע או ממועד פטירתו של החייל, לפי המאוחר; הממונה ראשי, במקרים חריגים ומטעמים שיירשמו, להאריך את התקופה להגשת הבקשה בתקופה שיקבע; לא יזדקק הממונה לבקשה לקבלת מענק הוני שהוגשה לאחר שחלפה התקופה כאמור.

עמית קנובלר: מענק לפי פסקה (2), ישולם לבן המשפחה של חייל המילואים שנספה, כמפורט להלן, לפי העניין: הותיר אחריו החייל, במועד פטירתו, בן זוג – ישולם המענק לבן הזוג בלבד; לא הותיר אחריו החייל בן זוג, או שנפטר בן הזוג לפני המועד לתשלום המענק, כולו או חלקו – ישולם המענק או חלקו שטרם שולם, לפי העניין, להורי החייל; לא הותיר אחריו החייל, במועד פטירתו, הורים, או שנפטרו ההורים לפני המועד לתשלום המענק, כולו או חלקו – לא ישולם המענק או חלקו שטרם שולם, לפי העניין.

עמית קנובלר: הותיר אחריו החייל יותר מהורה אחד או יותר מבן זוג אחד – יחלקו ביניהם ההורים או בני הזוג, בהתאמה, את המענק בשווה.

עמית קנובלר: המענק ההוני ישולם לבן המשפחה של חייל המילואים שנספה, כאמור בפסקה (4) באופן הזה: נפטר החייל לאחר המועד הקובע – ישולם המענק ההוני בתשלום אחד; נפטר החייל לפני המועד הקובע – ישולם המענק ההוני בשני תשלומים שווים: התשלום הראשון ישולם לא יאוחר מיום 31 בדצמבר של השנה שבה חל המועד הקובע והתשלום השני ישולם לא יאוחר מיום 31 בדצמבר של השנה שלאחר השנה האמורה;

חיים כץ: עכשיו אנחנו, מאחר שאנחנו יודעים מה זה התשלום השני ישולם לא יאוחר מה-31 בדצמבר 2012, נכון?

חיים כץ: התשלום השני ישולם לא יאוחר מה-31 בדצמבר 2012.

חיים כץ: תגדירי את זה בחוק שיבינו שזה התשלום השני.

שמרית גיטלין: 31 בדצמבר.

חיים כץ: זה 2012.

שמרית גיטלין: אוקי.

שמרית גיטלין: אז מה שקורה ככה, אתה רצית לאפשר להם לשלם בתוך 45 ימים.

חיים כץ: נכון, מיום ההגשה.

שמרית גיטלין: אוקי, אז אם כך, אנחנו צריכים למחוק את הסיפא שאומרת – ובלבד שבכל מקרה לא ישולמו שני התשלומים באותה שנת תקציב.

חיים כץ: נכון.

שמרית גיטלין: כי אחרת, אם אפשרת להם 45 יום, אנחנו נכנסים כבר לשנת 2012.

חיים כץ: נכנסים ל-2012.

חיים כץ: אם אתם מוכנים – בסדר, אם לא – עד סוף השנה הזאת.

חיים כץ: מאחר שאתם לא יודעים לשלם את זה במשך שבוע או עשרה ימים, ייווצרו מצבים שיהיו אלמנות שיקבלו במהלך 2012 את שני התשלומים.

חיים כץ: אחד במרס, 45 יום מיום ההגשה.

חיים כץ: היא יכולה להגיש בינואר 2012, התהליך שלהם ייקח 45 יום והיא תקבל את זה נגיד באפריל.

חיים כץ: התשלום השני יהיה בדצמבר, לא יאוחר מה-31 בדצמבר 2012.

וגדים גודן: אדוני יושב הראש, אנחנו את המחצית שלנו של האוצר אנחנו נעביר עכשיו, השנה.

וגדים גודן: שמי ודים גודמן, אגף התקציבים, משרד האוצר.

חוסיין חוסייסי: אתם מעבירים על שתי הפעימות?

וגדים גודן: מה שסוכם.

וגדים גודן: אנחנו עומדים בסיכומים שלנו.

וגדים גודן: שתי פעימות, פעימה עכשיו ב-11 ופעימה שנייה ב-12.

חיים כץ: בסדר, אז אין לך בעיה בכלל.

וגדים גודן: אנחנו נעביר פניה לוועדת הכספים ברגע שיאושר החוק.

חיים כץ: זאת אומרת אתם מבחינת

חיים כץ: כם ב-31 בדצמבר 2011 מעבירים חצי מהסכום.

וגדים גודן: אין לי בעיה.

וגדים גודן: אין לי פשוט ב-12 שתי פעימות.

חיים כץ: לך יש פעימה אחת.

וגדים גודן: כן.

חיים כץ: תשמע, אני לא מעניין אותי אתה.

חיים כץ: מאחר שאני מכיר את המערכת, יכול מישהו לקום ולהגיד תשמע, היא קיבלה את זה באפריל 2012, תקבל את זה ב-2013.

וגדים גודן: לא, אבל החוק קובע במפורש שהיא תקבל את זה ב---

חיים כץ: אבל הוא לא יודע לשלם את זה.

חיים כץ: הוא לא יודע לשלם ב-2011, למה אם תבוא ותגיש בקשה, הוא לא יודע לשלם ב-2011.

חיים כץ: הוא יקבל עכשיו 2,000 בקשות.

וגדים גודן: יש הבדל בין החוק לבין ההתחשבנות בין האוצר לבין מערכת הביטחון.

חיים כץ: כן, זה שני דברים שונים.

חיים כץ: עזוב, האוצר יעביר לך את הכסף, מבחינת האוצר אין בעיה.

חיים כץ: אם החוק עובר בשנת 2011, מבחינת מערכת הביטחון תשלום ראשון בלי שום קשר אם הוא בוצע או לא בוצע – 31 בדצמבר 2011, תשלום אחרון 31 בדצמבר 2012.

חיים כץ: במהלך 2012 יכול להיווצר מצב שיהיו נשים או הורים שיקבלו שני תשלומים.

חיים כץ: תנסחי את זה.

ריקי מורד: בלי שום קשר לביצוע משרד האוצר מעביר את ההתחייבות שלו.

חיים כץ: כן, כן.

חיים כץ: אם החוק יעבור בשנת 2011 הוא מעביר.

חוסיין חוסייסי: חבר הכנסת חיים כץ, אפשר רק להתייחס?

חיים כץ: כאשר מיום הגשת הבקשה והתשלום השני לא יאוחר מה-31 בדצמבר 2012.

שמרית גיטלין: ואפשר לדחות את הממונה רשאי לדחות את זמן התשלום?

חיים כץ: כן.

חוסיין חוסייסי: לא, לא, את זה להשאיר אני מבקש.

חוסיין חוסייסי: במקרים חריגים שאני אצטרך, למשל כשאין לי שום מידע על הפרט ואני צריך להביא תיק מהארכיון זה תהליך שהוא מאד ארוך, שיכול להיות שבמקרים כאלה אני ---

חיים כץ: תרשום במקרה חריג.

חוסיין חוסייסי: במקרים חריגים, כן, אני אשתמש בזה.

חיים כץ: שיהיה כתוב במקרה חריג הוא רשאי, לא באופן כללי.

חיים כץ: אם הוא רשאי באופן כללי הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

משה (מוץ) מטלון: מניסיוני, תבקש הגדרה של מקרה חריג.

חיים כץ: עזוב, אני רוצה לגמור את זה, אני לא רוצה למשוך את זה עכשיו לשנת 2014.

שמרית גיטלין: אני אקריא את הסעיף מהתחלה?

חיים כץ: תקריאי את הסעיף הזה מההתחלה.

חיים כץ: תקשיבו טוב, אדוני עורך הדין, תקשיב מה היא מקריאה.

שמרית גיטלין: נפטר החייל לפני המועד הקובע – ישולם המענק ההוני בשני תשלומים שווים; התשלום הראשון ישולם לא יאוחר מ-45 יום מיום הגשת הבקשה כנדרש.

שמרית גיטלין: התשלום השני לא יאוחר מה-31 בדצמבר 2012.

אופיר טל: סליחה, אז יש פה בעיה.

חיים כץ: מי אדוני?

אופיר טל: אופיר טל, פורום מג"דים.

אופיר טל: יש תקופת מעבר של שנתיים שבמהלכם אפשר לתבוע.

אופיר טל: היה ואדם יתבע נניח ב-1 בינואר 2013, זו תקופה שבה מותר לתבוע על פי החוק ---

חיים כץ: נכון, אתה צודק.

חיים כץ: אתה צודק.

אופיר טל: זו בעיה.

חיים כץ: ובלבד שהבקשות הוגשו, אז זאת אומרת גם מה ש-, צריך לנסח מחדש.

חיים כץ: למה צריך לנסח מחדש, למה אם מישהי תבוא ותגיש בקשה ב-30 ביוני 2012 ---

שמרית גיטלין: אני יודעת מה נעשה – בתשלום השני לא יאוחר משנה ---

אופיר טל: היא יכולה להגיש עד דצמבר 2013.

חיים כץ: בסדר.

שמרית גיטלין: התשלום השני לא יאוחר מעד שנה מיום התשלום הראשון.

חיים כץ: אוקי, התשלום השני יהיה כתוב לא יאוחר, במידה ---

שמרית גיטלין: היא הגישה כבר את הבקשה.

חיים כץ: לא, את צריכה לפרק את זה לשני חלקים.

חיים כץ: כל מי שיגיש את הבקשה במהלך שנת 2011, לא יאוחר מ-31 בדצמבר 2012.

חיים כץ: כל מי שיגיש ב-2011, לא יאוחר מ-31 בדצמבר 2012.

שמרית גיטלין: חיים, בזה הם אמרו שהם לא יעמדו.

חיים כץ: הוא ייתן לו 45 יום.

חיים כץ: התשלום השני יהיה לא יאוחר.

חיים כץ: כל מי שיגיש ב-2011, תקשיבי טוב, נאווה, כל מי שיגיש ב-2011 את הבקשה, יהיו לו שני תשלומים ב-2012.

חיים כץ: מי שיגיש במהלך 2012, אי שם 2012, יקבל את המענק והוא זכאי, לא יאוחר מ-45 יום והתשלום השני יהיה שנה מיום התשלום הראשון, או שנה מיום הבקשה.

חיים כץ: שנה מיום הבקשה.

יהודית וסרמן: עד תום שנה מיום הבקשה.

חיים כץ: עד תום שנה מיום הבקשה ואז הזמן שהם עובדים, הוא לא יספוג אותו.

נאוה שוהם סולן: לא, סליחה על בורותי, אני רוצה להבין.

נאוה שוהם סולן: אם אלמנה מגישה את הבקשה שלה ---

חיים כץ: ב-1 ביוני 2012, תקבל את התשלום הראשון עד 45 יום ב-2012, והתשלום השני לא יאוחר מיוני 2013.

חיים כץ: שנה מיום ההגשה, אחרת היא תקבל את זה בשנה אחת.

נאוה שוהם סולן: למה?

נאוה שוהם סולן: לא, אנחנו רוצים לגמור את זה עד סוף שנת 2012.

חיים כץ: אבל לפי החוק יבוא בן אדם ויכול להגיש את זה ב-2013.

נאוה שוהם סולן: לא, אבל מה שאתה אומר עכשיו, תראה, הם לא מוכנים, אז כל האלמנות יגישו את הבקשות שלהן בינואר 2012, ואז ---

חיים כץ: לא, לא, האלמנות יכולות להגיש מחר בבוקר.

חוסיין חוסייסי: מהרגע שעובר החוק הן יכולות.

נאוה שוהם סולן: אבל הם לא מוכנים לחוק.

חיים כץ: את לא מקשיבה.

חיים כץ: זה לא מעניין אם הם מוכנים או לא מוכנים.

חיים כץ: אתן מודיעות לאלמנות, האלמנות מגישות את הבקשה, כל מי שהגיש את הבקשה ב-2011, ב-31 בדצמבר 2012 נגמרה הבעיה, קיבלו את התשלום השני, בין אם הם מוכנים או לא מוכנים.

חיים כץ: כל מי שיוגש מיום הבקשה תשלום ראשון, אחרי 45 יום, תשלום שני – 31 בדצמבר 2012.

חיים כץ: בסדר?

נאוה שוהם סולן: הכל בסדר.

חיים כץ: מתעוררת אלמנה בנובמבר 2012, היא זכאית.

נאוה שוהם סולן: נכון.

חיים כץ: היא מקבלת תשלום ראשון בינואר 2013, ותשלום שני שנה מיום ההגשה.

נאוה שוהם סולן: אני הבנתי.

נאוה שוהם סולן: העניין הוא שאנחנו היום נמצאים כבר ב-9 בדצמבר, ואנחנו נוציא את המכתבים.

נאוה שוהם סולן: ישנן אלמנות שלא יקבלו את המכתבים מסיבה כזו או אחרת, ולא יצליחו להספיק לשלוח בקשה למשרד הביטחון, ואז הן יגישו את הבקשה בשנת 2012, ואת התשלום השני הן יקבלו ב-2013.

חוסיין חוסייסי: אבל לא שנה יותר.

נאוה שוהם סולן: על מה נלחמנו?

חיים כץ: הן יקבלו בינואר 2013.

חוסיין חוסייסי: בינואר, זה יהיה שנה, זה גג שנה.

חיים כץ: לא יחכו לדצמבר 2013.

חיים כץ: תשמעי, אפשר לעשות, את יודעת מה אנחנו יכולים לעשות בגלל קוצר הזמן במשיכה, כל מי שיגיש את בקשתו עד 31 בינואר 2012, יקבל את התשלום השני ב-31 בדצמבר.

נאוה שוהם סולן: זה בסדר.

חוסיין חוסייסי: לי אין שום בעיה מבחינת ביצוע התשלום.

חיים כץ: למה הוא מעביר לך את הכסף.

חוסיין חוסייסי: אם הכסף קיים, אין לנו שום בעיה לבצע את זה.

חיים כץ: כל מי שיגיש עד ה-31 בינואר 2012, זה נותן להם זמן, יקבל תוך 45 יום את התשלום הראשון וב-31 בדצמבר את התשלום השני.

חיים כץ: עד ה-31.

חוסיין חוסייסי: חבר הכנסת חיים כץ, אפשר רק להעיר הערה?

חיים כץ: מי אדוני?

חוסיין חוסייסי: אני סגן אלוף חוסיין חוסייסי, אני הממונה על הקצבאות בצה"ל.

חוסיין חוסייסי: אני מבקש, בגלל שהארכת את התקופה עד סוף ינואר 2012, ואנחנו מצפים שבתקופה הזאת כמעט כל האלמנות וכל הזכאים יגישו את הבקשות, אנחנו כן מבקשים שתאריך את התקופה של התשלום לתשלום הראשון מ-45 יום ל-60 ימים.

חיים כץ: קיבלת 45 יום, גם זה יותר מדי.

חוסיין חוסייסי: ל-2,300 פניות של זכאים.

חיים כץ: צר לי שזה כל כך הרבה לאלה שבאים פה ומייצגים אחד שלא רצה לדבר עם הוועדה דקה.

חיים כץ: הרבה יותר מדי.

חיים כץ: תשמע, הרבה יותר מדי קיבלת.

חיים כץ: היינו צריכים לשים את זה 15 יום.

חוסיין חוסייסי: אני רוצה רגע להעיר, אני פשוט חייב.

חיים כץ: בבקשה.

חוסיין חוסייסי: אנחנו בצה"ל, באגף כוח אדם ---

חיים כץ: אבות אכלו בוסר ושיני בנים תכהנה.

חיים כץ: זה אמר לי אריה אלדד להגיד, זה המשפט, נכון?

אריה אלדד: וודאי.

חוסיין חוסייסי: אנחנו בצה"ל באגף כוח אדם נערכנו למשימה הזאת מהקצה אל הקצה.

חוסיין חוסייסי: בכוונתנו להקים שם מוקד, הקמנו צוות שלם שיטפל באוכלוסייה הזאת.

חוסיין חוסייסי: אנחנו מטפלים בשיא הרגישות באוכלוסייה הזאת.

חוסיין חוסייסי: כל מחלקת נפגעים מגויסת לאירוע הזה ואנחנו רוצים לשלם את זה כמה שיותר מהר.

חוסיין חוסייסי: אין לנו שום כוונה לעכב שקל אחד לאף זכאי.

חוסיין חוסייסי: יחד עם זאת, כשאנחנו מדברים על 2,300 זכאים, שצריך לבחון בקשה, בקשה פרטנית ולוודא שאתה משלם את הכספים ---

חיים כץ: אתם מכירים את השמות אחד לאחד.

חוסיין חוסייסי: לא, לא את כל המקרים, ואני עוד לא מדבר על כאלה שלא זכאים שיפנו, שגם אותם צריך לבחון ולהחזיר להם תשובה.

חוסיין חוסייסי: אני חושב שפרק זמן של 60 יום הוא מאד מאד מאד סביר.

חוסיין חוסייסי: עכשיו, אתה יכול לקבוע 45 יום, פשוט אני רוצה להימנע מהסמכות להיקלע למקרים שאני אשתמש בסמכות הזאת.

חוסיין חוסייסי: אני מעדיף 60 ימים, אני אטפל בזה מיום הגשת הבקשה ושנה אחרי, או עד סוף שנת 2012, מי שיגיש עד ינואר, אני אשלם לו את הפעימה השנייה; ואם אחרי, אז אני אשלם לו תוך שנה.

חיים כץ: מאחר שאנחנו מכירים את המערכת שלכם ואנחנו יודעים איך אתם עובדים, אז אנחנו סמוכים ובטוחים שאתה תעשה את זה ב-45 יום.

חיים כץ: כן, מה רצית להגיד?

נאוה שוהם סולן: לא, מה שאני רציתי להגיד זה שהנושא הזה כבר דובר בו מחודש מרס ו---

חיים כץ: אז תני לנו לסיים אותו.

חיים כץ: עוד מעט יקפלו אותנו.

נאוה שוהם סולן: כן, כן.

נאוה שוהם סולן: לפי הבנתי, קצין נפגעים ראשי אמר שהם מתכוננים כבר מספר חודשים לנושא הזה ---

חיים כץ: שמענו, החלטנו, קיבלנו החלטה, בשביל מה את צריכה להגיד?

חיים כץ: אוקי, תקריאי את הפסקה עוד פעם, כדי שנהיה בטוחים שאנחנו חיים נכון.

שמרית גיטלין: אוקי.

שמרית גיטלין: מי שהגיש ב-2011, בוא נלך לסיטואציה הראשונה.

חיים כץ: אין יותר סיטואציה.

חיים כץ: מי שהגיש עד ה-31 בינואר 2012.

שמרית גיטלין: אוקי.

שמרית גיטלין: אז יש לממונה 45 יום מיום הגשת הנדרש לתשלום הראשון ועד סוף שנת 2012 ---

חיים כץ: ועד שהוא יקבל את התשלום השני.

שמרית גיטלין: אוקי.

שמרית גיטלין: מי שהגיש אחרי 31 בינואר 2012?

חיים כץ: יקבל תוך 45 יום את התשלום הראשון, ושנה אחרי ההגשה את התשלום השני.

חיים כץ: עד תום שנה את התשלום השני.

חיים כץ: אוקי, בסדר.

חיים כץ: תקריאי להם את זה.

שמרית גיטלין: אוקי.

שמרית גיטלין: מי שהגיש את הבקשה עד 31 בינואר 2012 יש לו 45 ימים מיום הגשת הבקשה כנדרש והוא יקבל את התשלום הראשון; והתשלום השני לא יאוחר מסוף שנת 2012.

שמרית גיטלין: אחרי 31 בינואר 2012, בקשה שהוגשה אחרי 31 בינואר 2012, התשלום הראשון 45 יום לתשלום מיום הגשת הבקשה כנדרש ועד תום שנה מיום התשלום הראשון.

חיים כץ: אוקי, ואנחנו נצביע על הצעת החוק.

שמרית גיטלין: לא גמרנו לקרוא.

חיים כץ: אז נמשיך לקרוא.

עמית קנובלר: המענק ההוני ישולם לפי סכומו המעודכן ביום התשלום; סכום המענק ההוני כאמור בפסקה (2), יתעדכן ב-1 בכל חודש (בסעיף קטן זה – יום העדכון), החל ביום כ"א בשבט התשע"ב (1 בפברואר 2013), בהתאם לשיעור שינוי המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ביום י"ט בטבת התשע"ג (1 בינואר 2013);

חיים כץ: מה זה 2013?

חיים כץ: מה זה המדד הידוע שהיה ב-1 בינואר 2013?

שמרית גיטלין: הם אומרים שהסכום הזה יעודכן לראשונה ב-1 בפברואר 2013 לשיעור המדד מה-1 בינואר 2013.

חיים כץ: ה-100,000 שקלים?

נאוה שוהם סולן: אז 2012.

חיים כץ: לא, לא, זה 100,000 שקלים לא מעודכנים.

חיים כץ: אוקי.

עמית קנובלר: לעניין זה, "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

עמית קנובלר: שולם מענק בשל פטירת חייל מילואים, מכוח ההסדר שהורה עליו שר הביטחון לתשלום מענק למשפחות חיילי מילואים אנשי צוות אוויר שנספו, לא ישולם מענק לפי הוראות סעיף קטן זה בשל פטירת אותו חייל.

שמרית גיטלין: רק שאלה, כל החיילים שקיבלו מענקים לפי ההסדר הזה, קיבלו מענקים בסכומים שעלו על 100,000 שקלים?

שמרית גיטלין: כלומר, אין חייל שקיבל בדרך.

חיים כץ: כן.

עמית קנובלר: הזכות לקבל מענק הוני לפי סעיף קטן זה היא אישית ואינה ניתנת להעברה, לשעבוד, לעיקול או להורשה, בכל דרך שהיא.

עמית קנובלר: 2.

עמית קנובלר: בסעיף 19 לחוק העיקרי, במקום "חוק זה יחול", יבוא "חוק זה, מעט בסעיף 15(ב), יחול.

שמרית גיטלין: עוד הערה קטנה.

שמרית גיטלין: כשהקראתי את הסעיפים, את כל התאריכים, צריך לזכור שבסעיף קטן (ב) היה עוד סעיף שאתה אישרת לו – הממונה רשאי במקרים חריגים ומטעמים שיירשמו, לדחות את תשלום המענק.

שמרית גיטלין: את זה השארנו.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: אוקי.

חיים כץ: אנחנו עוברים להצבעה.

חיים כץ: מי בעד אישור הצעת החוק ירים את ידו.

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שרשאים להצביע ונמצאים פה – הצביעו בעד ולכן הוועדה אישרה את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, ואני מקווה שזה יעלה בשבוע הבא במליאת הכנסת וזה יאושר והכל יבוא על מקומות בשלום בקטע הזה.

חיים כץ: וצר לי להגיד, תם ולא נגמר ואנחנו נמשיך בדיונים, בהצעות חוק משפרות להצעת החוק הזאת.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.