הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 222, 2011-12-12 11:00

רוני בר-און: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת הועדה לענייני ביקורת המדינה, בנושא טיפול בבקשות לסיוע בשכר דירה, ישיבת מעקב על דו"ח מבקר המדינה 61ב', שפורסם ב-17 מאי 2011.

רוני בר-און: מנכ"ל משרד השיכון לא נמצא פה.

קריאה: הוא מתכוון להגיע והוא בדרך.

רוני בר-און: אני מבקש להעיר לשר השיכון על כך שלא הוא ולא מנכ"ל משרדו לא נמצאים פה בשלב פתיחת הדיון.

רוני בר-און: אני רואה את ההתנהלות הזאת בחומרה, שלא לומר חוצפה.

רוני בר-און: דיון שמשתתף בו מבקר המדינה ומשרד השיכון לא מיוצג לא על ידי השר ולא על ידי המנכ"ל, כאשר העניין הנדון הוא עניין של משרד השיכון, נראה לי כחריגה קשה מהנוהל.

רוני בר-און: אני מבקש להודיע על כך לשר השיכון, ובהעתק במכתב לראש הממשלה גם כן.

רוני בר-און: ברוך הבא אדוני המבקר.

רוני בר-און: אנחנו לא נמתין, אנחנו מקיימים את הדיון הזה ולא מתכוונים להמתין פה לאף אחד.

רוני בר-און: מתווה הדיון יהיה כדלקמן, אני אפתח במספר מילות פתיחה שיציגו בעיקר את תקציר דו"ח הביקורת ואת הנתונים ואת העובדות.

רוני בר-און: אחר כך נראה מה אנחנו יכולים להתקדם נוכח ההתנהלות המוזרה של משרד השיכון שלא בא לדיון בעניינים הנוגעים למשרדו הוא.

רוני בר-און: בפעם הבאה, אני כבר מודיע, אני אשקול לעשות שימוש בסמכותי ולהוציא צווי הבאה נגד פקידי מדינה שלא מכבדים את הזמנות הכנסת.

רוני בר-און: בדו"ח המבקר 61ב' שפורסם כאמור במאי 2011, שעסק בביקורת לגבי התקופה של 2009-2010, או בעצם תקופת הבדיקה הייתה במרס-אוגוסט 2010, למען הדיוק, עסקה גם בנושא הזכאות של חסרי דיון לסיוע בשכר דירה, כחלק ממדיניות הרווחה של מדינת ישראל.

רוני בר-און: מי שמופקד על התחום הוא משרד הבינוי והשיכון, שמסייע לחסרי הדיור בשלושה מסלולי סיוע.

רוני בר-און: אחד, בהשכרת דיור ציבורי במחירים נמוכים יחסית; שניים, על דרך של מתן משכנתאות לרכישת דירה באמצעות הבנקים למשכנתאות, והשלישי, וזה נשוא הדו"ח – סיוע בשכר דירה.

רוני בר-און: תקציב הסיוע בשכר דירה לשנת 2010 הסתכם במשהו שמתקרב ל- 1,300,000,000 מיליארד שקלים.

רוני בר-און: היו ברשימת היישובים שבהם ניתן היה להעניק סיוע כזה 627 יישובים בשנת 2010.

רוני בר-און: הסיוע ניתן למשפחות וליחידים שמתגוררים בדירות בשכירות פרטית ועומדים באמות המידה שקבע משרד השיכון.

רוני בר-און: הדו"ח מוצא בשנים 2001-2009 הלך ופחת בהתמדה מספרם של מקבלי הסיוע בשכר דירה, מכדי כ-195,000 ל-137,000, ירידה של כ-30% במספר.

רוני בר-און: מתוך 137,000 שנמצאו מקבלי סיוע בשנת 2010, כ-74,000 היו עולים קשישים שהתקיימו מקצבאות קיום של הביטוח הלאומי ושקיבלו את הסיוע באופן ישיר מהמשרד.

רוני בר-און: היתרה, כ-63,000, היו זכאים שקיבלו את הסיוע באמצעות חברות שהמשרד בחר בהן כמכרז, כמי שתפקידם היה לסייע או לטפל בבקשות לסיוע.

רוני בר-און: הם טיפלו בערך ב-90% מהבקשות.

רוני בר-און: ביתרת 8,000 או 9,000 הבקשות האחרות, החברות העבירו לטיפול המחוזות.

רוני בר-און: כאמור, תקופת הבדיקה היא החודשים מרס-אוגוסט 2010.

רוני בר-און: נושאי הבדיקה, הדרך שבה טופלו הבקשות וסיוע אלה שהחברות העבירו להמשך טיפול במשך, החברות הרלבנטיות הן חלמיש, יש פרויקט בתל אביב, עמידר, החברה הלאומית, עוד איזו חברה פרטית.

רוני בר-און: המבקר, בעיקרי הממצאים שלו קובע כי יש שחיקה בגובה הסיוע, שחיקה מ-2005 עד 2010 לא חל שינוי בגובה הסיוע אבל חלה עלייה ניכרת בגובה שכר הדירה בשוק החופשי בסביבות כ-25%.

רוני בר-און: נמצא איפה שהסיוע, שהוא לכאורה נועד לגשר על הפער הזה, בצעם הוא פועל בחלל ריק, כי מרגע שנשחק הסיוע מול העלייה בשכר הדירה, בעצם זה לא נחשב לסיוע.

רוני בר-און: צריך גם להדגיש שהביקורת הזאת נעשתה בבחינת נבואה למעלה משנה שהחלה המחאה הציבורית, שעמודי היכין והבועז שלה, עמודי היסוד שלה, מונחים על מה שהביקורת ראתה לנכון להתריע בפניו כבר למעלה משנה קודם.

רוני בר-און: אז אולי היה למישהו איזו בחינת אות על הקיר וניתן היה לתקן עוד משהו לפני שהמחאה הזאת פלשה לרחוב.

רוני בר-און: אבל מכיוון שגם לדיון במעקב, חצי שנה אחרי פרסום דו"ח הביקורת לא מטריח את עצמו השר ולא מטריח את עצמו המנכ"ל, אז מה לנו כי נלין שגם לא מתייחסים לדו"חות הביקורת.

רוני בר-און: נמצאו ליקויים בטיפולו של המשרד בבקשת הסיוע.

רוני בר-און: מטבע הדברים האוכלוסייה שנזקקת לאותו סיוע בשכר הדירה היא אוכלוסייה בעלת קשיים אינהרנטיים רבים, שהיא לא רק מתקשה בלארגן את החיים שלה כך שהיא לא תזדקק לסיוע, היא גם מתקשה בנבכי הבירוקרטיה והתהליכים הממסדיים שגובים שם מחירים ענקיים מבחינת היכולת להתמודד איתם.

רוני בר-און: נבדק טיפול בכ-94 תיקים של מבקשי סיוע שנפתחו במהלך 2009 ועד אמצע 2010 והבדיקה העלתה שהטיפול של המחוזות ברוב המקרים, התאפיין בהתמשכות אין קץ, בחוסר יעילות, בסרבול תהליך העבודה והמשרד בעצמו לא ניתח את תהליך העבודה ולא פעל להתייעלות התהליך.

רוני בר-און: התיקים שצריכים מטבע הדברים לתת מענים מיידים, הטיפול בתיק עצמו התמשך בין שלושה לשישה חודשים.

רוני בר-און: לא התבצעה הקפדה על בדיקת התיקים ולא נדרש וידוא שכל החומר כבר נמצא בתיק וכדבר שבשגרה הוצבו דרישות מכבידות ומוגבלות לנוהל השתתפות בתשלום שכר דירה.

רוני בר-און: אדוני המנכ"ל, אני רואה בחומרה רבה את העובדה שאתם לא מתייצבים כאן לדיון בזמן.

רוני בר-און: יושבת ועדה, יושב חדר מלא וממתינים לבעל הדבר.

רוני בר-און: אז להבא ידוע לך, אתה מכיר אותי, קצת עבדנו ביחד גם, אצלי אנחנו מתחילים בזמן, ואת מחיר האי כניסה שלך בזמן לגבי מה שאמרתי כאן, לא ישלם כל הפורום הזה, אתה תצטרך להתעדכן בעצמך.

רוני בר-און: מכל מקום, נקודות כשל נוספות שהעלה דו"ח המבקר, היא שאלת מיצוי כושר ההשתכרות.

רוני בר-און: זה נוהל שנדרש במקרה ששני בני הזוג עובדים והמשמעות הנגזרת היא שלפחות אחד מבני הזוג צריך להיות מועסק במשרה, מה שמוגדר מלאה, 165 שעות בחודש.

רוני בר-און: חלק לא מבוטל מאותם מבקשים הסיוע מתקשה לעמוד בדרישה הזאת, גם בגלל קשיים אובייקטיבים וגם בגלל קשיים סובייקטיביים.

רוני בר-און: בגלל קשיים אובייקטיביים זה הקושי להשתלב בשוק עבודה ומצב שוק עבודה במקרים מסוימים, שכולל בחובו גם פיטורין, צמצומי כוח אדם.

רוני בר-און: זה פוגע בעיקר בשכבות הלא מקצועיות והלא משכילות.

רוני בר-און: כבר ב-94 נקבע בדו"ח הביקורת שהעמדה הזאת שקבע המשרד היא בלתי סבירה והיא מתעלמת מהעובדה שהתלות או היכולת להיות במקום של הזכאות, כשהתנאי הוא מיצוי כושר ההשתכרות לא בהכרח תלויה במבקש, אלא לפעמים במצב אובייקטיבי של מצב תעסוקה במשק.

רוני בר-און: כבר אז ביקש או קבע או דרש דו"ח הביקורת פתרון הולם מהמשרד.

רוני בר-און: למרבית הצער חלפו כמעט 20 שנה והמשרד לא מתייחס לדרישה הזאת.

רוני בר-און: להיפך, המשרד בדצמבר 2010 עונה למבקר שעמדת המבקר תוביל לריבוי מספר הזכאים לסיוע וזה יפגע בהכרח ברמת הסיוע הניתנת.

רוני בר-און: זאת התשובה, אני לא אביע את דעתי כרגע בקשר אליה.

רוני בר-און: בעיה נוספת שעלתה מדו"ח המבקר זה עניין הסיוע ביישובים במגזר הערבי.

רוני בר-און: זה עניין שעלה על סדר היום לראשון באופן פורמאלי ב-99 באיזה בג"ץ, שטען כי התנהלות המשרד פוגעת בעיקרון השוויון ובזכאותם של מי שאינם בני דת העם היהודי, או בני דת משה, בני מיעוטים במילים אחרות, לקבל את אותו שירות שמקבל הרוב היהודי.

רוני בר-און: באותו הליך בבג"ץ מסרה המדינה שהוחלט לקבוע נוהל חדש למתן סיוע בשכר דירה, ואכן הוכללו מספר יישובים נוספים שאוכלוסייתם בעיקר היא בני מיעוטים ברשימה.

רוני בר-און: המבקר קבע בביקורת האחרונה שיש יישובים נוספים שראויים להיכלל ברשימה ושלא נכללו ברשימה מסיבות שהמבקר מצא אותן בלתי מוצדקות.

רוני בר-און: וכמובן שעם ישראל יישב עכשיו ויחכה לנתונים של מפקד האוכלוסין, שיגיעו או לא יגיעו, ואז ינסו לתקן.

רוני בר-און: בינתיים אי הצדק והעוולה היא תהליך מתמשך.

רוני בר-און: הסיכום של דו"ח הביקורת, כמובן עניין האחריות של משרד הבינוי והשיכון לתחום ואחריות ליצור תנאים שיאפשרו לכלל האוכלוסייה - בעיקר לאותן קבוצות באוכלוסייה שהן חלשות והן זקוקות לסיוע – למצוא את הפתרונות של הדיור במחירים סבירים.

רוני בר-און: חלק ממימוש האחריות היא על דרך של השתתפות בסיוע בשכר דירה.

רוני בר-און: יש שם, כפי שציינו לעיל, תהליך בירוקראטי אורך, ממושך, מתיש, שלא עולה בקנה אחד עם העובדה שהאוכלוסייה שנזקקת לסיוע היא אותו סוג של אוכלוסייה שמתקשה להתמודד עם ההתשה הבירוקרטית והתהליכית הזאת.

רוני בר-און: אני, וחברים שכמותי שהם אנשים שיודעי דין וחוק או מצויים בנבכי השלטון, יודעים להתמודד עם הבירוקרטיה, אם זה ניתן.

רוני בר-און: אנשים שצריכים סיוע בדיור הם בדרך כלל אנשים שהבירוקרטיה מייאשת אותם וגורמת להם להתייאש גם מן הפתרון של הסיוע בשכר הדירה.

רוני בר-און: אנחנו נרצה לקבל התייחסויות, אדוני המנכ"ל, לכמה שאלות.

רוני בר-און: אלף, הבהרתי את זה, הדו"ח הזה סקר תקופה והעלה ממצאים ואפילו פורסם.

רוני בר-און: הוא סקר תקופה וממצאים של למעלה משנה לפני פרוץ המחאה החברתית, שרכיב או נדבך חשוב ביותר שלה, המרכזי שלה, הוא בדיוק הנושא הנזכר בדו"ח.

רוני בר-און: יותר מזה, הדו"ח הזה גם פורסם כחודשיים לפני פרוץ המחאה החברתית.

רוני בר-און: אז לא בטוח שיש לכם היום את התשובות, אבל בוא נראה מה בכל אופן הועלתם מאז.

רוני בר-און: מה הפעולות שנקטתם מאז שהדו"ח פורסם, בדגש על ייעול תהליכי מתן הסיוע והפחתת הבירוקרטיה, כי בכסף ובאמצעים שעומדים לרשותכם אני מכיר את התשובות, תיכף זה יהיה משרד האוצר אשם.

רוני בר-און: האם אתם יכולים לקבוע או לסבר את האוזן היום בשאלה האם מתן הסיוע בשכר דירה היום הוא אפקטיבי, כמה אנשים מקבלים את הסיוע הנ"ל, עד כמה משפיע החסם של מיצוי כושר ההשתכרות ואיך המשרד מתייחס לשחיקה בגובה הסיוע, ביחס לעלייה במחירי שכר הדירה, משום שבידוע הוא שגובה הסיוע לא משתנה מ-2005, ומה הוא זה שקורה ביישובים של המיעוט הלא יהודי.

רוני בר-און: מתווה הדיון יהיה כדלקמן, אני סיימתי את דברי הפתיחה הקצרים שלי.

רוני בר-און: מבקר המדינה, ככל שירצה, או ככל שיורה את אנשיו – יוסיף משלו.

רוני בר-און: אחר כך אתה תציג את עמדת המשרד.

רוני בר-און: אם תעשה את זה בעצמך מה טוב, אם תרצה להסתייע גם באנשים בעלי מקצוע מהמשרד ובלבד שלא יהיו חזרות על דברים.

רוני בר-און: אחר כך נשמע את כל מי שנמצא בחדר, גם אלה שהוזמנו, גם אלה שהופיעו בלא שהוזמנו.

רוני בר-און: ככל שיספק לנו הזמן, לוחות הזמנים שלנו היום הם יותר קצרים, אז נעבוד מה שנקרא ברזולוציות יותר מוקפדות על קצבי הדיבור, כי יש לנו שעה לדיון הזה, אחר כך יש לנו דיון נוסף בעניין לא פחות חשוב.

רוני בר-און: בבקשה, אדוני המבקר.

מיכה לינדנשטראוס: אדוני יושב הראש, אני מסכים איתך שהנושאים החברתיים הם הנושאים שמטרידים את החברה הישראלית בצורה משמעותית ביותר ויעידו על כך העמדות של כל הגופים שהשתתפו במאבק החברתי.

מיכה לינדנשטראוס: אמרת זאת בצדק רב, שחבל שלא הייתה התייחסות לדו"חות הביקורת קודם לכן, ואפשר היה למנוע הרבה מאד מרמור והרבה מאד כעסים בקרב ציבוריים שהופיעו ברבים והעלו ובצדק לעיתים קרובות, את הדרישות של הציבור שנראה על פניו מקופח במדינת ישראל.

מיכה לינדנשטראוס: נעשים דברים, אבל הדברים שנעשים אינם מספיקים וצריכה להיות תנופה בעניין הזה, כדי להעמיד את הדברים לפחות במצב שלא תהיה לנו אוכלוסייה במצוקה, כפי שהיא קיימת היום במדינת ישראל.

מיכה לינדנשטראוס: אני יכול להגיד לך שמשרד המבקר נותן את דעתו על העניין של המצוקה של שכבות רחבות מאד בחברה הישראלית, באופן יום יומי.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו אמנם מתעסקים, מי כמוך יודע, בנושאים שקשורים בביטחון המדינה, בנושאים שקשורים בתופעות שצריך היה למנוע אותן – שריפה בכרמל – 44 הרוגים ונושאים נוספים.

מיכה לינדנשטראוס: אבל לא נעלם מעינינו הנושא החברתי, שהוא אחד הנושאים, אם לא ה-נושא שאנחנו כמשרד צריכים לטפל בו ומטפלים בו.

מיכה לינדנשטראוס: עכשיו, רציתי לומר לך עוד שני דברים, שתי הערות, אדוני יושב הראש, לפני שאני מבקש מעמיתי לומר לכם כמה מילים לגבי הדו"ח.

מיכה לינדנשטראוס: דבר ראשון אני רוצה לברך אותך.

מיכה לינדנשטראוס: אני לא נוהג לעשות את זה, אבל אני רוצה לברך אותך על כך שאתה בתקופה האחרונה, מאז נכנסת לתפקיד, יוזם ישיבות דחופות לא אחרי שנה אחרי שיוצא דו"ח, אלא בחודש מאי יצא הדו"ח הזה ואנחנו היום נמצאים חצי שנה אחרי זה, אבל אנחנו כבר מקיימים דיון בדו"ח, עם כל הכרוך בזה.

רוני בר-און: מותר לי להתחלק בברכה ובמחמאה עם הנהלת הוועדה, עם מנהלת הוועדה וצוות העוזרים שלה.

חנה פריידין: יותר מדי שבחים, זה לא מתאים לוועדת הביקורת.

רוני בר-און: אוקי, אני לוקח את זה בחזרה, בסדר.

מיכה לינדנשטראוס: אומרת לי מנהלת הוועדה שאולי לא מתאים למבקר שהוא יותר מדי משבח.

רוני בר-און: ביטלתי את זה, זה בסדר.

מיכה לינדנשטראוס: אז אני כן רוצה לשבח.

מיכה לינדנשטראוס: אני עושה את זה בלב שלם ואני עושה את זה באמונה שלמה ואני חושב שזה המקום לומר את הדברים האלה פעם אחת, שהדברים האלה גם יקבלו את הביטוי שלהם ואני עושה את זה בשמחה רבה, משום שאני רואה את רשימת הנושאים שאתה מטפל בהם במשך התקופה הזו.

מיכה לינדנשטראוס: אותי לפחות אילצת לחזור מחו"ל כדי שאני אשתתף בישיבה של היום, ועשיתי את זה ברגע האחרון עם הרבה מאד שעות נסיעה.

רוני בר-און: אני בטח אחטוף על זה באיזו שהיא הזדמנות קרובה.

מיכה לינדנשטראוס: באיזה שהוא דו"ח שיתייחס.

מיכה לינדנשטראוס: כן, אז זה קודם כל הדבר הזה.

מיכה לינדנשטראוס: דבר שני, אני רוצה להגיד לך עוד דבר, שבאמת אנחנו נמצאים פה מול ציבור שבאמת מסתכל עלינו ואני אומר לגבי משרד המבקר ולגבי יושב ראש ועדת הביקורת בצורה מאד אוהדת בדרך כלל, בדרך כלל.

מיכה לינדנשטראוס: מה שאני רוצה לומר לך אדוני, המחוקק הוסיף לנו בחוק מבקר המדינה סעיף שאומר שאם בעבר ביקורת לא מתקיימת כפי שהיא צריכה להתקיים, יש דרך לטפל בעניין.

מיכה לינדנשטראוס: כמובן במקרים יוצאי דופן, כמובן לאחר האזהרה המתאימה.

מיכה לינדנשטראוס: אבל אם שוב ושוב הדברים לא משתנים – אין ברירה – המבקר יצטרך לטפל בהעמדה לדין באופן משמעתי באמצעות היועץ המשפטי לממשלה.

מיכה לינדנשטראוס: אז עד היום לא אמרתי את זה ועד היום לא הדגשתי את זה.

מיכה לינדנשטראוס: אני בא יותר ויותר לדיונים, כשאני מרגיש שאנחנו מקיימים דיונים על דברים שבסופו של יום היו צריכים להתרחש כבר קודם.

מיכה לינדנשטראוס: להיות מתוקנים כבר קודם.

מיכה לינדנשטראוס: יש פה רשימה של דברים שתוקנו, כן.

מיכה לינדנשטראוס: אני לא מתעלם ממנה בדו"ח.

מיכה לינדנשטראוס: אבל יחד עם זה אני מדבר איתך גם על הכלל וגם על הפרט.

מיכה לינדנשטראוס: על הפרט של הדו"ח ועל הכלל שבכלל יש איזו הרגשה כאילו בסדר, אז היה דו"ח המבקר והדו"ח הזה זכה לכותרות שלו וזכה לפרסום המרבי שלו, אבל נעבור לסדר היום.

מיכה לינדנשטראוס: לא אדוני.

מיכה לינדנשטראוס: וכאן אני באמת אומר לך, ההרגשה שלך שאני אצטרך, כמובן בסיוע של הוועדה ברשותך, לחשוב על מימוש הלכה למעשה של אותו סעיף בחוק מבקר המדינה, שמדבר על כך שאם התופעה של אי קיום חוזרת על עצמה, יבדוק היועץ המשפטי על פי המלצת או פניית המבקר, לפעול בדין משמעתי כנגד מי שעוצם את עיניו מלראות את המציאות כפי שהיא.

מיכה לינדנשטראוס: אני מציע אדוני, אחרי ההערות האלה, שמנהל החטיבה שעוסקת בתחום הזה, שעסק בתחום הזה, יאמר את דברו.

מיכה לינדנשטראוס: נמצא פה גם יוסי הירש אשר עסק בנושאים האלה תקופה ארוכה מאד.

מיכה לינדנשטראוס: נמצאת פה הגברת ליאורה שמעוני, שהיא מנהלת אגף במשרד מבקר המדינה, שכמובן מנהל החטיבה שעוסקת בתחום הזה, שאתה מכיר אותו וודאי, מר בועז ענר.

רוני בר-און: בבקשה, מר ענר.

בעז ענר: יושב הראש סקר את עיקרי הדברים, אני ארחיב בשתיים שלוש מילים ונעביר את הבמה למי שצריך להשיב על הדו"ח.

בעז ענר: עולה פה באמת שאלה של צדק חברתי, שזו באמת אחת הסיסמאות שעלו אגב המחאה.

בעז ענר: ואם מסתכלים בראייה קצת יותר מקיפה על פני מספר שנים על דו"חות מבקר המדינה, מבקר המדינה מצביע במספר דו"חות על כך שבאופן שיטתי לא רק בתחום של הסיוע בשכר הדירה אלא בתחומים אחרים, דוגמא בפתרונות הדיור שישנם בחברות השיכון, ששם חל כרסום מאד משמעותי, ואפילו בריבית המשכנתאות שנתנו לזכאים שהשאירו אותה גבוהה ובלתי ריאלית ואיפה שהוא הייתה התעלמות רבה מדי מאותה אוכלוסייה חלשה, והמבקר רואה עצמו כשופר לאותה אוכלוסייה.

בעז ענר: אני שמח באמת שזה עולה לסדר היום ואני מקווה באמת שיחול שיפור במישור הזה.

בעז ענר: עד כאן.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: בבקשה, מר מרדכי, מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

מרדכי מרדכי: יושב הראש ומבקר המדינה, אני ברשותכם אתייחס לדו"ח בהיבטים יותר כלליים, ובפרטי הפרטים של הדו"ח יש פה את האנשים שמתעסקים ביום יום, הם ירחיבו ככל שיתבקשו.

מרדכי מרדכי: קודם כל אני רוצה לומר משהו, הגם שמדברים פה בעיקר על הסיוע בשכר דירה, אני רוצה לומר משהו על הדיור הציבורי.

מרדכי מרדכי: הדיור הציבורי ירד בעשור האחרון ב-35,000 יחידות דיור.

מרדכי מרדכי: היו כ-100,000 יחידות דיור, היום יש כ-65,000, דהיינו ירידה של בערך שליש בכמות יחידות הדיור שיש, וממילא יש פחות גמישות למשרד במתן פתרונות.

מרדכי מרדכי: זו מדיניות שהממשלה החליטה עליה.

מרדכי מרדכי: יתר על כן, התמורה בגין הדירות שנמכרו לא באה לקנות דירות אחרות, אלא היא הלכה לטובת דברים אחרים.

מרדכי מרדכי: חלק ניכר מהכסף בכלל עבר לסוכנות היהודית בגין אותן דירות שהיו דירות של הסוכנות.

מרדכי מרדכי: חלק אחר של הכסף שימש מבחינת האוצר מקור לפעילות של המשרד ורק חלק מסוים ולא גדול שימש כמקור לתחזוקה שוטפת של הדיור הציבורי ובשנה האחרונה כמקור לרכישה של דירות נ"ר, שזה נכסים שאנחנו רוכשים אותם ולא בונים אותם, במקום הבנייה הציבורית שהייתה, הבנייה התקציבית שהייתה, אבל בוודאי זה לא בהיקפים שמתקרבים לאותן 35,000 יחידות דיור שנגרעו.

מרדכי מרדכי: מדובר על סדר גודל של בין 200 ל-300 דירות שנרכשו, בעיקר לנכים רתוקים ולמשפחות הקשות ביותר מתוך אותה אוכלוסייה שהצבעתם על מצבה החברתי.

מרדכי מרדכי: יש כיום 2,000 משפחות שנמצאות זכאיות לדיור ציבורי.

מרדכי מרדכי: יש להם אישור מהמשרד, תרצו נקרא לזה וואוצ'ר, שהן זכאיות לדיור באזורי ביקוש ואין למשרד דירות לתת להם.

מרדכי מרדכי: מה שהן מקבלות בתמורה זה סיוע והשתתפות בשכר הדירה.

מרדכי מרדכי: הסיוע הזה הוא סיוע מאד נמוך ביחס לאלטרנטיבה של דירה, כי בעצם הם קיבלו אישור מהמשרד לזכאות על דירה של הדיור הציבורי.

מרדכי מרדכי: היקף הסיוע הזה עומד על בין 1,250 ל-1,550 שקלים, תלוי באזור וזה בערך בגין 26% עד 40% משכר דירה ריאלי.

מרדכי מרדכי: כלומר, אם האלטרנטיבה הייתה לקבל נכס של דיור ציבורי, אז הם מקבלים השתתפות נגיד במקסימום סדר גודל של 40% משכר הדירה.

מרדכי מרדכי: אין לנו ברירה, אדוני יושב הראש, הגם שציינת את זה, אני מניח בצורה רצינית, שהבעיה היא, אנחנו מגלגלים את הבעיה לאוצר, אבל אין לנו לתת תקציבים, סיוע מתקציב שאיננו.

מרדכי מרדכי: אנחנו העלינו את הסוגיה כמה וכמה פעמים, לא רק שלא נענינו.

מרדכי מרדכי: אני רק רוצה להזכיר שבשנת 2002 היה קיצוץ מאד דרסטי בתקציב המשרד, כולל בסיוע בשכר הדירה, ומאז 2002 יש לנו בעצם שתי קבוצות של מקבלי סיוע שכר דירה.

מרדכי מרדכי: אותם שלא רצו לפגוע בהשתתפות שהם קיבלו ואותם אחרים שהצטרפו למעגל המקבלים, ובכלל ההשתתפות אצלם היא הרבה יותר נמוכה, כבר יש דור א' ודור ב'.

מרדכי מרדכי: אנחנו הצענו כמה וכמה פעמים להגדיל את שכר הדירה, בעיקר לאותם אלה שזכאים לדיור הציבורי, לאותן 2,000 משפחות והתשובה שקיבלנו כמובן הייתה שלילית.

מרדכי מרדכי: באירועים האחרונים שקרו – המחאה החברתית ואותה ועדה שהוקמה, ועדת טרכטנברג, סוף סוף קיבלו חלק מהבקשה שלנו.

מרדכי מרדכי: אני הייתי חבר בוועדת הדיור וביקשתי וגם הצגתי בעל פה וגם פניתי בכתב לקבל 420 מיליון שקלים, אלף בשביל לתת מענה ריאלי לאותן 2,000 משפחות מצד אחד.

מרדכי מרדכי: מצד שני, לאותם אלה שהתווספו למעגל זכאי השתתפות בשכר דירה.

מרדכי מרדכי: פעם אחת להשוות אותם נומינאלית לאלה שקיבלו ב-2002.

מרדכי מרדכי: ופעם שנייה להביא אותם באופן ריאלי למדד שכר דירה כפי שעלה מ-2002 עד היום.

מרדכי מרדכי: הפעולה הזאת, כפי שאמרתי, מצריכה תוספת של 420 מיליון שקלים, לא קיבלנו בדו"ח טרכטנברג סכום זה.

מרדכי מרדכי: הסכימו לתת לנו 160 מיליון שקלים, שהחלוקה שלהם בקביעה שלהם היא 40 מליון שקלים סיוע בשכר דירה לעולים קשישים, ו-20 מיליון שקלים לטובת משפחות הממתינות לדיור ציבורי, אותן 2,000 משפחות, אבל לא ב-100% סיוע, אלא רק ב-80% סיוע ו-100 מיליון יתחלק לטובת הגדלת הסיוע ליתר הזכאים, שבחשבון שעשינו זה בערך כ-130 שקל למשפחה.

מרדכי מרדכי: עכשיו, עוד נתון אחד חשוב.

מרדכי מרדכי: פרט לאותן 2,000 משפחות שזכאיות לדיור ציבורי ומקבלות סיוע בשכר הדירה, יש כ-130,000 משפחות שמקבלות סיוע בשכר דירה בממוצע של 800 שקלים, ופירוש התוספת שאמרתי, למעט אותם 20 מיליון שקלים שילכו לממתיני הדיור הציבורי שיקבלו בערך 80% משכר דירה, כל האחרים יקבלו תוספת של 120-130 שקלים, דהיינו אם קיבלו השתתפות של 800 שקלים, אז היום ההשתתפות תהיה 930 שקלים, זה ביחס לשכר דירה ממוצע, זה סביב אולי 30-33% ואולי אף למטה מזה, לעומת שכר דירה ריאלי.

מרדכי מרדכי: אנחנו פנינו כמה וכמה פעמים כפי שאמרתי.

מרדכי מרדכי: ההיענות הייתה רק לאחר ---

רוני בר-און: טוב, אנחנו בסיכום נדבר על העמדה של משרד השיכון נוכח יוזמות חקיקה שונות ומשונות שמשרד השיכון, שלכאורה הוא מדבר על זה שהוא רוצה לעודד את הדיור הציבורי, מתנגד ליוזמות חקיקה.

רוני בר-און: עכשיו בוא נדבר על הבירוקרטיה.

רוני בר-און: שמעתי על העניין הזה.

רוני בר-און: הצלחתם לקבל, הברוך השם, תוסיפו עוד 130 שקלים לכל ה-130,000 משפחות האלה, ובא לציון גואל, בזה תיפתר הבעיה, אוקי.

רוני בר-און: האוצר אשם.

ויקי וענונו: לא, אבל תיפתר הבעיה ---

רוני בר-און: סליחה, סליחה גברתי.

רוני בר-און: לא, אני אומר פה לא ואני אומר לך לא לדבר ובפעם הבאה שתתפרצי, אז אני אאלץ לנקוט בדברים אחרים.

רוני בר-און: כל אחד ידבר פה כשיקבל את זכות הדיבור.

רוני בר-און: עכשיו בעניין הבירוקרטיה, גם את המעט שאתם נותנים, אתם מעבירים את הבן אדם גיהינום שחלק מהם מתייאשים, וחלק כבר מצליחים להגיע כדי לקבל את הכסף ועל זה התריע המבקר.

רוני בר-און: אתם עושים שם בירוקרטיה, אתם מושכים את הדברים, החברות המשכנות מעבירים למחוז, המחוז מתמהמה; והעניין הזה של מיצוי כושר ההשתכרות.

רוני בר-און: אתם שמים בן אדם במקום שהוא אומר לכם, תשמעו, אני רוצה לעבוד אבל אין עבודה לא בשבילי, לא בכלל או לא בשביל היכולות שלי, אז אתה מכה אותי פעמיים.

רוני בר-און: פעם אחת אתה אומר אני אתן לך זכאות לדיור, בתנאי שתשתתף בעבודה או תמצה את כושר ההשתכרות שלך.

רוני בר-און: שזה ערך בסדר, מתקבל על הדעת.

רוני בר-און: בסוף היום יש גם קשיים סובייקטיביים שבן אדם אומר רוצה אני, רק מאיפה אני אביא את זה.

מרדכי מרדכי: אדוני יושב הראש ברשותך, אם תרשה לי, תיכף אני אתייחס לנושאים של התהליכים והבירוקרטיה, אבל אני מבקש להוסיף עוד משפט בענייני התקציב.

מרדכי מרדכי: שוב, אני רוצה ממש באופן מאד סכמתי להגיד שתקציב משרד השיכון הוא בנוי משיכון ובינוי.

מרדכי מרדכי: הבינוי הוא פיתוח שכולו הוא משק סגור לאותם אנשים שרוכשים דירה, אם זה דירה בבנייה רוויה או אם זה בבני ביתך, כל אחד משלם במיטב כספו.

מרדכי מרדכי: כל העסק הזה היום רובו ככולו עובד במשק סגור.

מרדכי מרדכי: זה פן אחד של התקציב של המשרד, זה הבינוי.

מרדכי מרדכי: בקשר לשיכון, יש שני צירים מאד מרכזיים.

מרדכי מרדכי: אחד זה ההשתתפות בשכר דירה שזה כ-1.3 מיליארד, ודבר שני זה המשכנתאות.

רוני בר-און: הדיון שלנו ממוקד, סיוע בשכר דירה שזה מורכב משני רכיבים מרכזיים.

רוני בר-און: אחד השחיקה, סיפרת לנו את הסיפור שאין כסף, האוצר, טראח נקבל את ה-160 מיליון, 100 נשאר לכל היתר שנופלים ברשימה, הבנו את התשובה.

רוני בר-און: זו תשובה.

רוני בר-און: אנחנו יכולים לא לאהוב אותה, אבל זאת תשובתך, אתה מנכ"ל המשרד ואתה באמת אין לך מכונה שמדפיסה את הכסף.

רוני בר-און: עכשיו החלק השני של הדו"ח והוא מרכזי, זה העניין של הבירוקרטיה.

רוני בר-און: אני לא רוצה ללמוד עכשיו על פעולות משרד השיכון מאז הקמת המדינה ועד ימינו אלה.

מרדכי מרדכי: אני אתייחס.

מרדכי מרדכי: אני לא רוצה, ואני רוצה בבקשה ברשותך להגיד משפט מסכם.

מרדכי מרדכי: כל מה שרציתי זה לא לתת סקירה על משרד השיכון, לא זו הבמה, זה ברור לי.

מרדכי מרדכי: רציתי לומר שאין גמישות למשרד, גם מבחינת סדרי העדיפויות להגיד – אני מוכן לוותר על פעולה אחרת ולהגיד אני רוצה לשים על סיוע לשכר דירה.

מרדכי מרדכי: כי אחד עובד כמשק סגור, אחד זה הסיוע עצמו ואחד זה המשכנתאות.

מרדכי מרדכי: כלומר, אין לי לקחת עשרות מיליונים ולהגיד אני שם אותם פה, כי אני חושב שהפעולה הזאת חשובה, וזה ---

רוני בר-און: מאה אחוז, ומפה לבירוקרטיה.

רוני בר-און: מה עשית כדי להקל על המסכנים האלה שאחרי שאתה לא יכול להקל עליהם בכסף, לפחות להקל עליהם בדרך אל הכסף, בדרך אל המעט כסף שאתה יכול לתת להם.

רוני בר-און: תגיד לי מה עשית עם זה.

רוני בר-און: חצי שנה, שבעה חודשים מונח דו"ח, מה אמרת לפקידים לעשות ומה הם עשו או לא עשו.

מרדכי מרדכי: אז לגבי הבירוקרטיה.

מרדכי מרדכי: אנחנו קיבלנו את מרבית ההמלצות של המבקר שכתובות בדו"חות הביקורת, חלק יושם לאלתר ---

רוני בר-און: מה?

מרדכי מרדכי: תיכף נפרט, אדוני יושב הראש, תן לי רק להגיד את המשפט הכללי.

מרדכי מרדכי: חלק יושם לאלתר, חלק קיבלנו את זה אבל היישום התבצע כי צריך לזה תמיכה של מערכת מיחשובית שהיא תעלה לאוויר בסוף 2012, היא צריכה לתת את הגיבוי המיחשובי לזה, אבל אנחנו קיבלנו את ההערות ואנחנו מטמיעים אותן בתוך התהליך המיחשובי, ויש כמה נקודות שאנחנו לא מקבלים אותן, כי אנחנו חלוקים עליהן.

מרדכי מרדכי: למשל, מתן שכר דירה באופן רטרואקטיבי.

מרדכי מרדכי: יש החלטת ממשלה שנותנים שכר דירה רטרואקטיבי רק שלושה חודשים.

מרדכי מרדכי: אנחנו כפופים להחלטת ממשלה.

מרדכי מרדכי: הגם שהביקורת העלתה את זה, אנחנו חושבים שזה מה שצריך להיות.

מרדכי מרדכי: אנחנו פועלים להחלטת הממשלה.

מרדכי מרדכי: עכשיו, הפירוט של הדברים שנעשו, בבקשה ישראל.

רוני בר-און: לא, רק שנייה, בוא נמקד עוד יותר.

רוני בר-און: אני רואה שאני, למרות ניסיוני הרב במיקוד שאלות, לא מצליח למקד אתכם.

רוני בר-און: תראה, הדו"ח פורסם ב-17 במאי, בסדר?

רוני בר-און: קצת פחות מחודש אחר כך התקיים פה דיון ראשון, נכח, יש לך סמנכ"ל בשם מר שוורץ, סמנכ"ל בכיר לאכלוס, כן?

רוני בר-און: הנה מר שוורץ, אז אתה גם יודע את ההיסטוריה הזאת.

רוני בר-און: ואתם נדרשתם על ידי הוועדה אז להציג תוך 30 יום דו"ח מפורט על כל הליקויים שפרט המבקר בדו"ח נשוא הדיון שלנו, וקיבלתם גם חמישה חודשים לתקן את הליקויים האלה.

ישראל שוורץ: אז תיתן לי להציג מה תיקנו.

רוני בר-און: בבקשה, מאה אחוז.

רוני בר-און: אז עכשיו לפחות את השאלה מיקדנו, פה נראה כמה התשובה ממוקדת.

ישראל שוורץ: אני אתחבר למה שאמר המנכ"ל על המערכת שבונים עכשיו ושתופעל בתחילת 2013, שהתפיסה של המערכת הזאת ---

רוני בר-און: מה יופעל ב-2013?

ישראל שוורץ: מערכת חדשה לסיוע בשכר דירה, כאשר היא תהיה מחוברת לכל מאגרי המידע שקיימים הרלבנטיים, כמו ביטוח לאומי, משטרת הגבולות, מינהל האוכלוסין וכו', כך שבפועל הזכאי יידרש לבוא פעם אחת להירשם, ואם הוא כמו מרבית הזכאים שלנו נתמך ביטוח לאומי, באותו רגע הוא לא יצטרך לבוא אלינו בכלל.

ישראל שוורץ: כל זמן שיש לו חוזה בתוקף, המערכת תבדוק אותו ותזרים לו כסף לחשבון בלי שום בירוקרטיה ובלי שום מגע יד אדם.

רוני בר-און: וזה רק ב-2013 ניתן יהיה?

ישראל שוורץ: זו בנייה של מערכת מורכבת, עם חיבורים למערכות אחרות, כן.

רוני בר-און: ומה בינתיים?

רוני בר-און: כמה יישארו בחיים עד אז?

רוני בר-און: מה בינתיים?

ישראל שוורץ: לא, לא, תן לי בבקשה, זה החזון.

ישראל שוורץ: עכשיו, זה לא שעד 2013 לא עשינו שום דבר.

ישראל שוורץ: עשינו לעניות דעתי לא מעט.

רוני בר-און: אוקי, אז בוא נשמע מה כן עשיתם.

ישראל שוורץ: אני אעבור נושא נושא שהעלה המבקר ואני אנסה לדווח מה קרה.

רוני בר-און: אבל ממש טלגרפי.

ישראל שוורץ: הכי טלגרפי שאני יכול.

ישראל שוורץ: הייתה הערה בנושא של נוהל הסיוע בשכר דירה, שהוא הוראות על הוראות והוא לא מעודכן, אז עדכנו את הנוהל, הוא הופץ לכל המערכת.

ישראל שוורץ: יש היום תורה אחת לכולם וזה נפתר.

ישראל שוורץ: הייתה הערה של המבקר שאנחנו דורשים דפי עו"ש רבים מדי, קיבלנו את ההערה והיום אנחנו דורשים דפי עו"ש של ארבעה חודשים, לא תקופות יותר ארוכות.

ישראל שוורץ: הייתה הערה של המבקר שמי שהיה פעם ---

רוני בר-און: כמה דרשתם קודם, סליחה?

ישראל שוורץ: שישה חודשים.

רוני בר-און: ירדתם לשישה מארבע ואתם חושבים שהצלתם את העולם בזה?

ישראל שוורץ: הקלנו על האנשים.

רוני בר-און: אם בשישה היה הרבה, אז בארבעה יהיה פחות הרבה?

רוני בר-און: הרי הכוונה היא לא שתרשום איזה פסיק ביצעתי.

ישראל שוורץ: לא, הטענה הייתה שכאשר הולכים לבנק ---

רוני בר-און: תגיד, אתה יודע שזה עולה לו כסף?

רוני בר-און: זה עולה לו כסף.

ישראל שוורץ: לכן הורדנו.

רוני בר-און: למה אי אפשר להסתפק בחודשיים, בחודש.

רוני בר-און: מה, הפעילות הכלכלית של בן אדם לא באה לשיקוף בחודש?

רוני בר-און: אתה יורד משישה לחודש, אני אומר תיקנת.

רוני בר-און: משישה לארבעה, אז עשית משהו לצאת לידי חובה.

רוני בר-און: תסלח לי שאני אומר לך את זה, אני לא מקבל סיוע לשכר דירה ולי אין בעיה להביא 200 שנה דפי עו"ש.

רוני בר-און: תקלו על האנשים.

רוני בר-און: האנשים האלה הם לא כמוך וכמוני ששומרים את זה.

ישראל שוורץ: עד כמה שאפשר.

רוני בר-און: הם זורקים את זה, וכשאתה אומר לך תביא לארבעה חודשים, הוא הולך לבנק.

רוני בר-און: אז הוא איבד חצי יום עבודה.

רוני בר-און: אומרים לו תבוא עוד שבועיים, הוא איבד עוד חצי יום עבודה.

רוני בר-און: אומרים לו תביא 15 שקל לכל דף.

ישראל שוורץ: עד כמה שאני יודע, ואני אבדוק את זה שוב, ארבעה חודשים לא עולה כסף, יותר מארבעה חודשים עולה כסף ולכן היה קו חיתוך.

רוני בר-און: ניצחת אותי, בסדר.

רוני בר-און: ניצחת אותי, לא עולה כסף, בסדר.

ישראל שוורץ: הייתה טענה על המבקר על זה שאנחנו דורשים מאנשים שהופיע להם שהם החזירו דירה בשיכון הציבורי, אנחנו שולחים אותם להביא את האישור.

ישראל שוורץ: קיבלנו את זה ואנחנו היום עושים את הדבר הזה בעצמנו, שקוף לנרשם.

רוני בר-און: הלאה, הלאה, במהירות.

ישראל שוורץ: הכי מהר שאני יכול, אדוני.

רוני בר-און: בסדר, בבקשה במהירות, הדיון שלי מוגבל בזמן ואני רוצה לקבל תשובות.

ישראל שוורץ: הייתה ביקורת של המבקר על זה שאנשים שאמרו שלא קיבלו סיוע אף פעם אנחנו שולחים אותם להביא אישור על זה.

ישראל שוורץ: קיבלנו את זה, שקוף לבן אדם, אנחנו עושים את השירות הזה בעצמנו.

ישראל שוורץ: הייתה הערה של המבקר שאנחנו דורשים בעצם אחרי שהבן אדם הגיש מסמכים והדיון לוקח זמן, אנחנו מבקשים אישורים נוספים.

ישראל שוורץ: קיבלנו את זה, כל אישור שהאיש מביא הוא טוב ל-12 חודשים.

ישראל שוורץ: בעבר ביקשנו דו"ח סוציאלי מעודכן, אנחנו מפסיקים לבקש דו"ח סוציאלי מעודכן.

ישראל שוורץ: ירצה האיש יביא את הדו"ח המעודכן.

ישראל שוורץ: אם הוא חושב שהדו"ח הקודם הוא מספיק טוב – זה מקובל עלינו.

ישראל שוורץ: הייתה הערה של המבקר על כך שלוקח שיהוי במעבר לגבי קבוצות רבות מחברת שכר הדירה למחוז ולמשרד וזה לוקח יותר זמן.

ישראל שוורץ: קיבלנו את ההערה של המבקר.

ישראל שוורץ: זה עובר ישירות מחברת שכר הדירה, ולגבי קבוצות רבות, עובר ישירות מחברת שכר הדירה ליחידה במשרד הראשי ונכון להיום זה לוקח 7 ימי עבודה מהיום שהחברה מעבירה אלינו, לגבי נושאים מוגדרים כמובן, עד שניתן מענה חיובי או שלילי, אבל ניתן מענה תוך 7 ימים.

ישראל שוורץ: אם אתה רוצה, אני אגיד את רשימת הנושאים.

ישראל שוורץ: אני מניח שאתה לא רוצה.

רוני בר-און: אני רוצה שתעביר את רשימת הנושאים הזאת היום לממונה במשרד מבקר המדינה, ואני רוצה שתתאם איתו את הדרך שבה אתם מביאים את השינויים האלה לידיעת הציבור.

רוני בר-און: אתם תולים את השלט, אתם מודיעים את זה לחברות, אני לא יודע מה.

רוני בר-און: זאת אומרת זה שאתה עושה את זה – זה תבורך, אבל זאת חצי מלאכה.

רוני בר-און: החצי החשוב של המלאכה הוא שהמשתמש, שהלקוח שלך יידע שמסכת הבירוקרטיה הזאת קצת התפרקה ממערכת הלחצים שלה.

רוני בר-און: זה צריך להביא לידיעתם, אוקי?

רוני בר-און: תמצאו את הדרך.

רוני בר-און: קודם כל תעבירו לביקורת, זאת אומרת שזה יהיה מונח אצל הביקורת.

רוני בר-און: הם יצרו את ה-Bench mark מה צריך לתקן, שזה יהיה מונח אצלם מה תיקנו, והדרך לתקן.

רוני בר-און: הלאה בבקשה.

ישראל שוורץ: אנחנו ב-21.8 שנה זו קיבלנו אישור מהביטוח הלאומי שהוא יעביר לנו באופן שוטף, יעמיד לרשותנו את מאגר המידע שלו.

ישראל שוורץ: אני מוכרח להעיר שיש בירוקרטיה נוראית בנושא שכשאתה רוצה לשפר שירות ואתה פונה למוסד אחר, כל מוסד נוהג ב-, זה אני אומר את זה לא כדי להאשים אף אחד, אלא רק ב-21.8 ---

רוני בר-און: זה הצופן הגנטי של הבירוקרטיה.

רוני בר-און: צריכים לפרנס את התהליך.

ישראל שוורץ: אתה לגמרי צודק.

ישראל שוורץ: ב-21.8 קיבלנו את האישור של הביטוח הלאומי להעמיד את המאגרים לרשותנו, ולכן עד סוף השנה בעצם אנחנו נגיע למצב שמי שנתמך של הביטוח הלאומי, לא יאלץ.

ישראל שוורץ: היום הוא נדרש להביא לנו אישורים חלק פעם בשנה, חלק פעמיים בשנה, חלק יותר פעמים בשנה כדי לראות שאכן הוא נתמך.

ישראל שוורץ: ברגע שאנחנו נפעיל את זה במהלך השנה, האנשים האלה יידרשו לבוא פעם אחת עם האישור ובמהלך כל השנה לא יצטרכו להביא לנו אישורים שאכן הם עדיין נתמכי המוסד לביטוח לאומי.

רוני בר-און: אוקי.

ישראל שוורץ: אנחנו פועלים ליצירת מערכת, תקן לזמן טיפול במבקשי סיוע.

ישראל שוורץ: כל העניין הזה ---

רוני בר-און: זה לפי דעתי עוד חויבתם בדו"ח ביקורת שלפני דו"ח הביקורת הזה.

רוני בר-און: עכשיו, בכל אופן עברו שישה חודשים.

רוני בר-און: למה אתה לא מוכן עם המערכת תקן הזאת?

רוני בר-און: זה לא איזה משהו בשמיים, עם כל הכבוד.

ישראל שוורץ: אני אסביר לך.

ישראל שוורץ: בעולם של היום אני יכול לכתוב מכתב לכל המערכת ולהגיד להם – תוך שלושה ימים ככה, תוך ארבעה ימים ככה.

ישראל שוורץ: אבל צריכה להיות מערכת ממוחשבת שתומכת בזה כדי שזה לא יהיה מילה כתובה ואנחנו גומרים להעלות לאוויר מערכת חדשה בתחילת 2012, שהמערכת החדשה תהיה מערכת מעולם אחר.

ישראל שוורץ: לא יותר ניירות, הכל ייסרק על ידי חברות שכר הדירה ולכן לא יהיה את הגלגולים שתיק הולך ממקום למקום והוא מתקבל ועד שפותחים אותו, אלא תהיה מערכת ש---

רוני בר-און: מתי זה עובד?

ישראל שוורץ: בתחילת 2012.

רוני בר-און: בתחילת 2012 זה עד 30 ביוני, אתה יודע.

רוני בר-און: גם 29 ביוני זה תחילת 2012.

ישראל שוורץ: לא, ברבעון הראשון של 2012.

רוני בר-און: ברבעון הראשון, אנחנו קובעים ישיבת מעקב להתחלת הרבעון השני של 2012, אתה בא ומציג לנו את המערכת עובדת.

רוני בר-און: שוורץ, אני מכיר אותך הרבה שנים, אתה איש רציני, אתה לוקח התחייבות, אתה מבצע אותה.

ישראל שוורץ: ולכן זו הדרך שזה יקרה.

רוני בר-און: אוקי, רשמנו לפנינו, תודה רבה לך.

רוני בר-און: אני עכשיו אעבור מאד במהירות.

רוני בר-און: אני לא יכול לתת יותר משתי דקות לדובר ואני מציע, באמת, כדי שנוכל לסכם את הישיבה.

רוני בר-און: הכוונה שלנו היא פה באמת, אני ער לעובדה שכל אחד רוצה לדבר ואני ער לעובדה שלכל אחד יש להגיד באמת דבר מאד חשוב, כי הבעיות הן באמת בנפשה של האומה ובנפשה של החברה הישראלית.

רוני בר-און: בסוף היום אנחנו בישיבות האלה, לפחות אני, אני מקווה שגם אחרים שמשתתפים בה, מעוניינים בתוצאות.

רוני בר-און: מעוניינים שאחרי הדיבורים גם יהיו מעשים והמסכנים האלה שיבואו למשרד השיכון או למשרדים של החברות המשכנות, יראו שינוי מסוים.

רוני בר-און: אז אני אעבור ככה, קודם כל מי שביקש.

רוני בר-און: גברת ויקי וענונו מהדיור הציבורי, מי זאת?

רוני בר-און: את, הנה, את רואה הגענו אליך.

רוני בר-און: את אפילו ראשונה, מיד אחרי הממשלה.

רוני בר-און: את מבינה איזה כבוד חלקנו לך?

רוני בר-און: בבקשה הגברת וענונו, שתי דקות.

ויקי וענונו: אוקי.

ויקי וענונו: קודם כל באמת כשאתה אומר בירוקרטיה זה דבר נוראי.

ויקי וענונו: להגיע היום לשר השיכון למשל, שרציתי לפתוח תיק הייתי צריכה להפוך עולמות בשביל לפתוח את התיק.

ויקי וענונו: שלחו אותי לתל אביב, שלחו אותי לאשקלון להביא תעודת גירושין מלפני 4 שנים, אוקי?

ויקי וענונו: זה תהליך שזה נוראי לגבי כולם.

ויקי וענונו: אני כמו שאתה אומר, אני אחת מהמסכנות.

ויקי וענונו: אני אם חד הורים לילדה בת 3.

ויקי וענונו: אני לא מבינה למה אנחנו צריכים להיות עניים על מנת שנקבל סיוע בשכר דירה.

ויקי וענונו: למה אני צריכה להיתמך על ידי ביטוח לאומי ולהרגיש נכה על מנת לקבל סיוע בשכר דירה?

ויקי וענונו: ושהסיוע הזה יכול לקנות לנו אפילו אוהל.

ויקי וענונו: כשהודיעו לי, כשאני פתחתי את התיק, הודיעו לי שאני זכאית לסיוע בשכר דירה של 774 שקלים, אני אמרתי להם תרשמו אני מוותרת, תקנו לי אוהל ותביאו לי את זה לאן שאני נמצאת.

ויקי וענונו: 774 שקלים מה אנחנו יכולים לעשות בהם, כשהיום שכר דירה לשני חדרים, לא פחות מ-3,000 שקלים.

ויקי וענונו: ועוד כמה שאני לא אעבוד יותר, ביטוח לאומי אומר כל שתעבדי יותר אנחנו נקצץ לך מהמזונות שאת מקבלת, נקצץ לך מהסיוע בשכר דירה שאת מקבלת.

ויקי וענונו: אז הם חושבים שאם אנחנו נעבוד שקל מעל 3,200 שקלים, אנחנו נהיה עשירים.

רוני בר-און: תודה הגברת וענונו.

רוני בר-און: כמובן אין תשובות לדברים שאת מציגה.

רוני בר-און: חלק מהדברים שמעת שאנחנו נגענו.

רוני בר-און: אנחנו עוסקים כרגע בסיוע בשכר דירה.

רוני בר-און: בעניין הכסף שמענו את המנכ"ל.

רוני בר-און: אנחנו נמשיך ללחוץ בעניין הזה.

רוני בר-און: הנושא של ה-, שנייה, תאמיני לי שאני יודע, תאמיני לי ראיתי את כל הדברים האלה.

רוני בר-און: העניין של החד הוריות שאסור להן לעבוד כי אחרת הן מאבדות את הזכאות שלהן לקצבאות, אני גם מכיר את זה.

רוני בר-און: אנחנו לא יודעים לפתור את הכל פה בדיון בשעה.

רוני בר-און: אנחנו כרגע מטרתנו היא לראות איך הכנסת מסבירה לממשלה או מכריחה את הממשלה שיהיה הדיון בטרכטנברג, לשים את ה-460 מיליון שקלים לדיור הציבורי, כמו שרצה נציג המשרד שהיה חבר בנושא הדיור בוועדת טרכטנברג ולא להסתפק ב-160 מיליון שעושה את התוספת הזאת למגוחכת.

רוני בר-און: ומול המשרד, איך לא להציק לך, לשלוח אותך להביא תעודת לידה מאשקלון ותעודת גירושין מפתח תקווה, ותעודה שאת יש לך שתי ידיים ושתי אוזניים מעכו, ותעודה שאת גם מדברת עברית – מאילת.

רוני בר-און: זה הבירוקרטיה.

רוני בר-און: אז נסתפק בהערות שלך, הן נרשמו.

רוני בר-און: תאמיני לי, אנחנו שומעים, יודעים.

רוני בר-און: הגברת אושרית בן דוד, מי זאת?

רוני בר-און: בבקשה הגברת בן דוד, אני אשמח נורא אם לא תחזרו אחת על הטענות של השנייה, למרות שנדמה לי שכולן כאן כועסות על המדינה ובצדק, לא מעט.

רוני בר-און: בבקשה, גברת בן דוד.

אושרית בן דוד: קודם כל אושרית בן דוד שמי.

אושרית בן דוד: אני נשואה ואמא לשני ילדים.

אושרית בן דוד: אנחנו גרים במאהל גן סקר במשך חמישה חודשים, למי שיצא לו לראות את הכתבה של היום, איך הילדים שלנו ישנים בקור.

אושרית בן דוד: חשוב לי להדגיש שאנחנו אנשים עובדים ולא אנשים מסכנים.

אושרית בן דוד: אנחנו גם לא רוצים להיות מסכנים.

אושרית בן דוד: אני עומדת מול כולכם ואני מהווה דוגמא חיה למציאות שקיימת היום, שאנשים גרים בגן ציבורי, כי אין להם את היכולת הכלכלית להתחיל את החודש, שלא לדבר על לסיים את החודש.

אושרית בן דוד: אני חושבת, כמו שהיא אמרה, אני במילה קטנה אגיד על הבירוקרטיה שמתנהגת אלינו, שעוד היום הייתי במתן חן וביקשו ממני להביא טפסים מעודכנים של דו"ח סוציאלי ודפי בנק, עוד היום.

אושרית בן דוד: גם אני חושבת ש---

רוני בר-און: רגע, רגע.

רוני בר-און: אני לא יודע לעבור לסדר היום על אמירה מהסוג הזה.

רוני בר-און: מר שוורץ, אמרת לי שתיקנתי לי את זה.

רוני בר-און: הנה, יש לך עדות מהיום.

אושרית בן דוד: בשעה 10:30.

רוני בר-און: רק רגע, רק רגע, אני קיבלתי, תני לי גברת, תאמיני לי עברתי לא מעט בחיים עד שלמדתי לנהל דיונים כאלה.

רוני בר-און: כן, בבקשה.

ישראל שוורץ: אני רק יכול להגיד שההוראות יצאו חד משמעית לכל הגופים.

ישראל שוורץ: אני מאד מצטער לשמוע שפקיד במתן חן ---

רוני בר-און: אני מבקש עכשיו, מיד שיסתיים פה הדיון, אתה תדבר עם הגברת בן דוד ---

ישראל שוורץ: בוודאי, התכוונתי לעשות את זה.

רוני בר-און: ותשמע ממנה מי הפקיד שלא עמד בהוראות שאתה נתת, ותודיע לי מי זה הפקיד ומה עשית איתו.

רוני בר-און: סליחה, מר שוורץ.

רוני בר-און: אני יושב פה, מקבל תשובה מסמנכ"ל בכיר של משרד השיכון של מדינת ישראל, ואני, וכאלה אלה שיושבים בחדר, יוצאים בתוך הרגשה שהמעוות תוקן.

רוני בר-און: לא יוצאות דקות מרובות ואני שומע שהיום המכבש הבירוקראטי, שלכאורה תיקנת אותו, דרס את הגברת בן דוד.

רוני בר-און: אני לא מוכן לחיות עם הדבר הזה.

ישראל שוורץ: גם אני לא.

רוני בר-און: אז אני מבקש לדעת על זה, בסדר?

ישראל שוורץ: מאה אחוז.

רוני בר-און: מאה אחוז.

רוני בר-און: תודה רבה לך.

רוני בר-און: כן, גברת בן דוד, יש לך, אני גזלתי לך דקה, מחזיר לך אותה.

רוני בר-און: קדימה.

אושרית בן דוד: תודה.

אושרית בן דוד: אני חושבת שהגובה של סיוע בשכר דירה היום אינו מספיק בשביל שכר דירה ריאלי, שיתאים לשוק הקיים בפועל.

אושרית בן דוד: הסיוע לשכר דירה לא צריך להיות מוגבל בזמן, תלוי במצב הכלכלי של כל משפחה כמובן.

אושרית בן דוד: הנושא המאד חשוב גם, אני חושבת שהמדינה צריכה לשנות את הקריטריונים.

אושרית בן דוד: זה לא שאני לא עומדת בקריטריונים, אלא המדינה לא מתאימה את עצמה אלי לקריטריונים.

אושרית בן דוד: אולי זה היה מתאים לפני 6 שנים, לפני המיתון, אבל עם כל המיתון, כל הכלכלה התרסקה ויחד איתה כל הציבור.

רוני בר-און: אני אגיד לך אושרית, מה שאמרתי לויקי, שהטענות הן טענות נכונות.

רוני בר-און: הדיון פה, תראי, את נתת לנו מה שנקרא, זאת אומרת זרקור לדיון הזה שאף אחד מאיתנו לא יכול היה לחלום עליו.

רוני בר-און: כי אנחנו, יושב המבקר בודק, כותב דו"ח, אומרים שזה תוקן, ואת היום מספרת לנו שהיום איזה פקיד, אני חס וחלילה לא מאשים את המערכת, את הנהלת משרד השיכון, אבל איזה פקיד שלא שמע או לא התחשק לו לשמוע אומר – מה היא באה, כבר אני אטרטר אותה.

רוני בר-און: אנחנו נטפל בדברים האלה.

אושרית בן דוד: אני אשמח.

רוני בר-און: אבל הדברים האחרים יטופלו אני מקווה בוועדת הכספים, ועדת הכלכלה, אולי במליאה כשנצביע, השאלה מה יביאו לנו, על דו"ח טרכטנברג, נזכור את הדברים שלך ושל ויקי, שהקריטריונים צריכים להיות שונים ושלמרות שאת בן אדם עובד את מחוסרת דיור ולמרות שאת רוצה לעבוד וגם ויקי רוצה לעבוד, כל הדברים האלה, אי אפשר בכל לטפל פה במסגרת הדיון.

אושרית בן דוד: לא, כמובן.

אושרית בן דוד: הנקודה החשובה שהייתה לציין, זה שגם עם זה שאנחנו אנשים עובדים, היום עם הסיוע לשכר דירה, אינו מספק אפילו בשביל לחשוב לשכור בית, כי גם אם זה יהיה מספק אז זה יהיה מספק לעוד שנה או לעוד שנתיים, שזה משרד השיכון נתן הארכה ארוכה לסיוע בשכר דירה.

אושרית בן דוד: אני חושבת שאחרי שנתיים זה כמו כדור שלג שזה עוד פעם יתגלגל ועוד פעם נחזור למצב שבו היינו.

אושרית בן דוד: אז זו הייתה הכוונה שלי לתקן.

רוני בר-און: תודה רבה.

אושרית בן דוד: רק עוד כמה מילים קצרות.

אושרית בן דוד: ממש בקצרה.

רוני בר-און: לא, לא, אושרית.

רוני בר-און: אני רוצה צריך לתת לחברים שלך גם כן, סליחה, לא.

רוני בר-און: אנחנו לא מתווכחים.

רוני בר-און: מי זו מזל רגב?

מזל רגב: כן, זאת אני.

רוני בר-און: בבקשה, אבל ממש בקצרה.

רוני בר-און: אני רוצה לחלק את המעט זמן שנשאר לי בין כמה שיותר אנשים.

רוני בר-און: כן גברת רגב, בבקשה.

מזל רגב: כן, אני אשתדל לקצר כי הזמן הוא ממש קצר.

מזל רגב: אני אם חד הורית לארבעה ילדים, מתוכם אני חיה עם בתי בת הזקונים, שהחודש ימלאו לה 13 שנים.

מזל רגב: אני משכירה דירה בשכונת פסגת זאב בירושלים בסכום של 3,100 שקלים, כאשר אני היום מובטלת ומתפרנסת למחייתי מקצבאות הביטוח הלאומי, כאשר אני מקבלת מזונות ואבטחת הכנסה ב-2,400 שקלים, שזה כולל גם את המזונות וגם את אבטחת ההכנסה.

מזל רגב: אני מקבלת סיוע בשכר דירה של 774 שקלים, והסכום שאני משכירה את דירתי הוא בעצם 3,100 שקלים וביחד בעצם, על כל הקצבאות וסיוע בשכר דירה, זה 3,100 שקלים.

מזל רגב: לא נשאר לי לשאר ההוצאות, כאילו לתשלומים, לחשבונות החודשיים, לכלכלת הבית, הוצאות ביגוד, הנעלה, תשלומי הורים לבית הספר, שאר הוצאות היום יום.

מזל רגב: אני נעזרת בהורי הפנסיונרים.

מזל רגב: ללא עזרתם לא הייתי יכולה לשרוד את היום יום.

מזל רגב: מה שאני רוצה לומר ולשם כך הגעתי היום, שישנו פער גדול ועצום בין הסכום שאני משלמת לשכר הדירה, לבין הסכום המזערי שאני מקבלת כסיוע בשכר דירה.

מזל רגב: אני מבקשת להצמיד את הסיוע למדד וליוקר המחייה, משום שכמו שאמר יושב הראש, שמ-2005 לא העלו את גודל הסיוע בשכר דירה והסיוע נדרש כמות שהוא.

מזל רגב: תודה.

רוני בר-און: טוב, אני מאד מודה לך.

רוני בר-און: תודה גם שעמדת בזמנים.

רוני בר-און: גברת יאנה נפתלייב, בבקשה.

יאנה נפתלייב: שמי יאנה נפתלייב, אני אם חד הורית לשלושה ילדים.

יאנה נפתלייב: עליתי לארץ בשנת 1993.

יאנה נפתלייב: עברתי התעללות פיזית, נאלצתי עם הילדים כמה פעמים לישון ברחובות, עד שהגעתי למקלט.

יאנה נפתלייב: עד עכשיו זה בעצם המקום היחיד שהרגשתי בטוחה בו.

יאנה נפתלייב: אני משכירה בית, אני עומדת בתור במשרד השיכון כבר 10 שנים עד שאושרה לי דירה, אבל עד עכשיו אני עדיין לא קיבלתי שום דבר.

יאנה נפתלייב: אני מקבלת סיוע לשכר דירה, אני עובדת.

יאנה נפתלייב: זאת אומרת אני משלמת, כאילו 70% מהכנסתי הולכת לשכר דירה ו-10% עוד שאתה משלם את הארנונה וכל הדברים האלה.

יאנה נפתלייב: בסך הכל נשאר 20%.

יאנה נפתלייב: חבל שאין פה את שר הבינוי, רציתי לשאול אותו, הוא יכול להסתכל בעיניים של הילד שאתה נאלץ להגיד לא יוצא לטיול כי אין לי כסף לשלם לבית ספר?

רוני בר-און: הוא לא יכול, הוא לא יכול, את לא צריכה לשאול אותו.

רוני בר-און: אני מבטיח לך שהוא לא יכול להסתכל לו בעיניים.

יאנה נפתלייב: פשוט, לפעמים זה עומד לך פה בגרון.

יאנה נפתלייב: כבר 10 שנים אני עומדת בתור.

יאנה נפתלייב: הבת שלי מחר מתגייסת.

יאנה נפתלייב: פעם שהלכתי, פשוט דוגמא אחת קטנה.

יאנה נפתלייב: הלכתי למשרד השיכון.

יאנה נפתלייב: כשאתה עומד בתור ושואל אותו, אז הוא אומר – אין לנו פתרון וגם עוד שנתיים את לא תקבלי, ועוד מעט כל הילדים כבר יגדלו, עוד מעט אני לא אעמוד בקריטריונים האלה שאני צריכה לקבל את הדירה.

יאנה נפתלייב: ובעצם מה אנחנו מבקשים?

יאנה נפתלייב: שקיפות.

יאנה נפתלייב: אם אפשר לדעת באיזה מקום אתה עומד.

יאנה נפתלייב: כשאתה מגיע למשרד אתה עומד ממול הפקיד ואתה שואל איפה אתה עומד, לא אומרים לך.

יאנה נפתלייב: אם היית במקום חמישים, פתאום אתה יכול למצוא את עצמך במקום 100.

יאנה נפתלייב: איך?

יאנה נפתלייב: איך אתה הגעת ממקום 50 למקום 100?

יאנה נפתלייב: אין שום שקיפות, זאת אומרת הם עושים מה שהם רוצים.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: תודה רבה גברת נפתלייב.

רוני בר-און: דברים קשים.

רוני בר-און: מר ניצן תנעמי, רבנים למען זכויות אדם.

רוני בר-און: רק בקיצור רב.

ניצן תנעמי: מאד בקיצור.

רוני בר-און: אמרתי ניצן, סליחה, זה גברת ניצן.

רוני בר-און: אני מצטער.

רוני בר-און: ראיתי רבנים, אז---

ניצן תנעמי: רבניות.

ניצן תנעמי: נורא נורא ברור, אני רוצה לדבר על הסיוע בשכר דירה לזכאים לדיור ציבורי.

ניצן תנעמי: אני חושבת שגם משרד השיכון והבינוי מכיר בזה שמי שכבר עבר את הקריטריונים הבאמת קשים, צריך לקבל סיוע ריאלי ובישרת על 2,000 ממתינים שיקבלו סיוע של 80% במקום 26%-30% שמקבלים היום.

ניצן תנעמי: אבל עד כמה שאני יודעת רשימות ההמתנה הן כמעט 40,000 ולא 2,000.

ניצן תנעמי: אז אני לא מבינה מי ה-2,000 שיקבלו סיוע ריאלי, ומי ה-36,000 שלא.

ניצן תנעמי: האם זה העולים שמחכים שלא יקבלו סיוע ריאלי?

ניצן תנעמי: אני לא מצליחה להבין את ה-2,000, בקיצור.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: עכשיו הסדר יהיה הפוך.

רוני בר-און: אתה יש לך מה שאתה ממש אבל ממש מוכרח לענות מתוך הדברים ששמעת.

רוני בר-און: אחר כך מר ענר, ככל שהמבקר ירצה להגיד משהו, ואז אני אסכם ואז נעבור לדיון השני.

רוני בר-און: בבקשה.

מרדכי מרדכי: רק להערה האחרונה של ה-2,000.

מרדכי מרדכי: ה-2,000 שאליהם התייחסתי זה 2,000 זכאי דיור ציבורי שיש להם מסמך מהמדינה שהם זכאים לדיור ציבורי ולמדינה אין יכולת, למשרד השיכון ---

ניצן תנעמי: זה כמעט 40,000, זה לא 2,000.

מרדכי מרדכי: יש 2,000 באזורי ביקוש שיש להם אישור ממשרד השיכון שהם זכאי דיור ציבורי, ואין אפשרות, למשרד אין דירות פנויות לתת להם, זו קבוצת ההתייחסות שאותה אמרנו שבמסגרת דו"ח טרכטנברג הם אמורים לקבל 80% משכר דירה.

ניצן תנעמי: אז העולים לא יקבלו בכלל?

ניצן תנעמי: לא משרד הקליטה, רק משרדי השיכון וה---

ישראל שוורץ: כל מי שעומד בקריטריונים של משרד השיכון, גם אם הוא עולה, יוכל לקבל.

רוני בר-און: בבקשה, נציג הביקורת, מר ענר, אתה רוצה לומר משהו?

בעז ענר: לא, אני חושב שהציגו בפנינו בהחלט תמונה קשה שצריכה להטריד את עיניהם של מקבלי ההחלטות.

בעז ענר: אני שמח באופן חלקי על ההתקדמות בבירוקרטיה, אבל חובת ההוכחה כפי ששמענו גם פה היום, היא עדיין עליכם.

רוני בר-און: יכול להיות שבאמת צריך להדק קצת את הפיקוח של הוועדה, שישה חודשים זה קצת זמן.

רוני בר-און: אנחנו יודעים לסדר את זה שכל שבוע הם יבואו הנה לעדכן.

רוני בר-און: אנחנו נבדוק את זה.

רוני בר-און: כן, אדוני המבקר, בבקשה.

מיכה לינדנשטראוס: כן, אני מצטרף למה שאתה אמרת ולמה שאמר מר ענר.

מיכה לינדנשטראוס: שמע, נגולה בפנינו תמונה עצובה, עצובה מאד.

מיכה לינדנשטראוס: אני מסכים עם הביטוי מסכנים, לא מסכנים.

מיכה לינדנשטראוס: הביטוי מסכנים בדרך כלל אני חרד ממנו, סליחה שאני אומר לך.

מיכה לינדנשטראוס: אני כן אומר, יושב הראש ומר ענר הגדירו לכם את המצב כפי שאנחנו ראינו את המצב – רע, וזה כל העניין.

מיכה לינדנשטראוס: פה צריך טיפול.

רוני בר-און: כן, תודה רבה.

רוני בר-און: אני רוצה לסכם כדלהלן: דו"ח הביקורת שעסק בתקופה של המחצית הראשונה, או השליש האמצעי של שנת 2010, למעשה די הציג כתובת על הקיר עבור ממשלת ישראל ועבור כל מי שנוגע בדבר, שלא נחרדה מרבצה, אלא כאשר המחאה פרצה לרחוב.

רוני בר-און: אני עדיין לא הייתי חותם על זה שגם העובדה שהמחאה פרצה לרחוב, יגרום לממשלה לעשות משהו, או לעשות את מה שצריך.

רוני בר-און: אבל, חבל באמת שלא קראו את דו"ח המבקר.

רוני בר-און: עכשיו, מכיוון שנושא המחאה החברתית הוא עולם ומלואו, ואנחנו לא יכולים במסגרת הדיון הספציפי הזה, גם מבחינת זה שזה לא המקום לדון בזה, כי אלה לא סמכויות הוועדה לענייני ביקורת המדינה, וגם מכיוון שהדיון שלנו מוגדר לנקודה ספציפית, אנחנו רוצים להועיל בתחום שהוא בתחום סמכותנו ובנושא הדיון הספציפי, וזה הנושא של הסיוע בדיור הציבורי.

רוני בר-און: לכן אנחנו שומעים את הטענות ובהחלט מבינים אותן.

רוני בר-און: כפי שקבעה הביקורת, שרמת הסיוע צריכה להתעדכן, אדוני המנכ"ל, היא צריכה להתעדכן.

רוני בר-און: ולמשרד השיכון לבד מהעובדה שהוא משרד ממשלתי, שהוא רק אחד חלקי 27 או 29 משרדי ממשלה אחרים, יש לו גם כוח פוליטי להביא את הדרישה לקבל את 460 מיליון השקלים, שאתה מומחה לדיור ולשיכון הצבת למסקנות ועדת טרכטנברג, וקיבלת פחות משליש מהדבר הזה.

רוני בר-און: זה באשר לגובה הסיוע.

רוני בר-און: באשר לבירוקרטיה, הדו"ח מעלה טענות כרימון.

רוני בר-און: אנחנו שומעים מצד הנהלת המשרד הבכירה ביותר שהתחילה היערכות לתקן את הדבר הזה.

רוני בר-און: אני בשלב זה לא מוכן לקבוע את עמדתי אם זה משביע רצון, מניח את הדעת או לא.

רוני בר-און: אנחנו נעקוב בהמשך.

רוני בר-און: זה בהחלט התחלה של תיקון.

רוני בר-און: אבל למרבית הצער, שמענו פה, תוך כדי דיון, מאחד הלקוחות, כן, אני אגיד על זה לקוחות, אחד הלקוחות של משרד השיכון, בעדכון מהבוקר, שהשמחה שלנו על ההודעות שקיבלנו מהסמנכ"ל הבכיר למינהל, היו מוקדמות מדי, משום שהבירוקרטיה עומדת במריה וממשיכה להציק לזכאי השירות במשרד השיכון.

רוני בר-און: אני מבקש לבדוק את העניין הספציפי הזה ולהודיע לי עליו.

רוני בר-און: אני מבקש לעשות את מה שקבענו בהחלטת הביניים ולתת את רשימת התיקונים לביקורת, וגם להציע לביקורת ולוועדה את הדרך, את הדרך שבה זה יובא לידיעת המשתמשים, כי זה מה שחשוב.

רוני בר-און: שהמשתמשים יידעו שהם לא צריכים להיות עוד פעם אסקופה נדרסת בפני המכבש הכותש הזה של הבירוקרטיה, כי זה מה שחשוב.

רוני בר-און: אני מבטיח לך שחלק גדול מהמשתמשים לא באים בכלל, מכיוון שהם אומרים, מה, אז אני אבוא, ואני אחזור, ואני אבוא ואני אחזור והם מתייאשים.

רוני בר-און: אם יראו שיש הקלות - אולי יבואו.

רוני בר-און: אני מבקש לדווח לנו על זה.

רוני בר-און: אנחנו נקבע, כמו שהבטחתי לך, ישיבת מעקב נוספת לחודש אפריל או מאי 2012, כדי לראות איך נראית תכנית המחשב שהבטחת לנו שתופעל ברבע הראשון של שנת 2012, וגם לראות איך מתקדמת תכנית המחשב הגדולה שהבטחת לנו שתופעל בתחילת 2013, ונשמע גם עוד פעם את הארגונים ואת הפרטים ואת כל החבורה החשובה הזאת, של מקבלי השירות ושל אלה שדואגים לה, ונשתדל לעשות כמיטב יכולתנו, פירור פה, פירור שם, אולי תהיה תמונה יותר מוצלחת בסוף, של הניסיון של הממשלה להקל עם המצוקה.

רוני בר-און: לפתור אותה – כנראה ייקח לא מעט זמן, אבל להקל – איתה, זה משהו שאנחנו נגרום לממשלה לרצות לעשות מהר.

רוני בר-און: תודה רבה, ני נועל את הדיון בקטע הזה.

רוני בר-און: נעשה הפסקה קצרה ומיד נחדש את הדיון בנושא השני.