ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 687, 2011-12-12 14:00

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"א-2011.

כרמל שאמה-הכהן: בקשות לדיון מחדש ודיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עכשיו עוברים להצעה של חבר הכנסת רוברט אילטוב.

כרמל שאמה-הכהן: מזכירה לי היועצת המשפטית שיש שני נושאים קטנים שהבטחנו שנחזור אליהם.

רוברט אילטוב: אז אולי נלך לישיבת סיעה, נסיים אותה ונחזור?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

אתי בנדלר: בנוסח ההצעה שלך לעניין סעיף 13 שדיבר על הערוץ הנושאי, בהתאם להנחיות שהונחינו בישיבה הקודמת, מוצע לתקן גם את חוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים ואת תיקון חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), כך שגם ערוצים נושאיים, ככל שיעלו לאוויר, יצטרכו להיות מסומנים בהתאם לאותו חוק – חוק סימון ואיסור שידורים מזיקים – ותחול עליהם חובה של כתוביות וכיוצא באלה, בהתאם לחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים).

נחמן שי: מי מציע את זה?

נגה רובינשטיין: זאת התאמה למה שנמצא היום.

אתי בנדלר: אני אקרא את זה מהר מאוד.

אתי בנדלר: הנוסח של התיקון לחוק הראשון יומר ב: "1.

אתי בנדלר: בחוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים, התשס"א-2001 - (1) בסעיף 1, אחרי ההגדרה ""חוק הבזק" יבוא: ""חוק הפצת שידורים" – חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב-2011;" אם הוא יהיה 2011.

אתי בנדלר: "(2) בסעיף 4(א), אחרי פסקה (4) יבוא: "(5) לעניין שידורי משדר ערוץ נושאי לפי חוק הפצת שידורים – משרד ערוץ נושאי כהגדרתו בחוק האמור.

אתי בנדלר: " "תיקון חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) 1.

אתי בנדלר: בחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005 - (1) בסעיף 1 – (א) בהגדרה "הגוף המפקח", אחרי פסקה (5) יבוא: "(6) לעניין שידורי הטלוויזיה של משדר ערוץ נושאי המשודרים מכוח הוראות חוק הפצת שידורים – המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין;"; (ב) אחרי ההגדרה "ועדת התיאום" יבוא: ""חוק הפצת שידורים" – חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב-2011;"; (ג) בהגדרה "משדר טלוויזיה", אחרי פסקה (5) יבוא: "(6) לעניין שידוריו של משדר ערוץ נושאי על פי חוק הפצת שידורים – משדר ערוץ נושאי כהגדרתו בחוק האמור;"; (2) בסעיף 6 – (1) ברישה, אחרי "לפי חוק התקשורת" יבוא "או לפי חוק הפצת שידורים"; (2) בסעיף קטן (ד), אחרי "לפי חוק התקשורת" יבוא "או לפי חוק הפצת שידורים, לפי העניין,".

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיפים האלה שהוקראו.

כרמל שאמה-הכהן: אלה התאמות נוסח שביצעה המחלקה המשפטית.

לאה ורון: רגע, אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לדעת מי מצביע מטעם קדימה על המקום של חבר כנסת ישראל חסון?

נחמן שי: נגיד לך לפני כל הצבעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככה אתם הולכים לשחק עם זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם, תגידו לי, השתגעתם לגמרי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הדבר הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה שמישהו מכם יצא מהחדר ואני אצביע במקומו באופן קבוע.

נחמן שי: בבקשה, תמשיך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצביעה נגד החוק הזה, כבר אמרתי לכם את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגד ערוצים נושאיים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: חבר כנסת אזולאי אנחנו באמצע הצבעה.

לאה ורון: ארבעה בעד.

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

לאה ורון: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני נגד.

עמיר פרץ: אני נמנע.

עמיר פרץ: לא נגד.

עמיר פרץ: בעד ההצעה – רוב

עמיר פרץ: ההצעה התקבלה

כרמל שאמה-הכהן: שלוש.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה עברה.

יואל חסון: אדוני, אני מבקש להעביר למנהלת הוועדה שחברת כנסת נינו אבסדזה תצביע כממלאת מקום, אלא אם כן נגיד אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: באופן קבוע מצביעה חברת הכנסת נינו אבסדזה?

יואל חסון: אלא אם כן נגיד אחרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי פה שתי רוויזיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד לי יואל, אתה יכול לצאת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם משחקים פה בגנון?

כרמל שאמה-הכהן: סיימתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבתי שיש רק משמעת קואליציונית, אני רואה שיש גם משמעת סיעתית.

יואל חסון: יש גם משמעת באופוזיציה וראוי שכל מי שיהיה בסיעת האופוזיציה יתנהל בצורה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתם קצת עושים צחוק מעצמכם, אבל זה בסדר.

נינו אבסדזה: אדוני היושב-ראש, אני מצביעה על דעת עצמי גם כך שזה לא עניין של משמעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אם את מצביעה על דעת עצמך – כדאי שלא תצביעי, בטוח תהיה טעות.

ניצן חן: אדוני היושב-ראש, אפשר לפתוח נושא מהישיבה הבוקר, לגבי הערוצים הנושאיים?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני רואה שאתה נהנה ממה שקורה בקדימה.

עמיר פרץ: שיתקדם כבר.

עמיר פרץ: גברתי היועצת המשפטית, באיזה עמוד אנחנו.

אתי בנדלר: שאלה מאוד טובה.

אתי בנדלר: היושב-ראש מיד יחליט על איזה נושא הוא רוצה לקיים עכשיו דיון מחדש.

יואל חסון: למה יש Delay בשידורים של הוועדה כל כמה דקות?

יואל חסון: כל כמה דקות יש Delay של היושב-ראש.

יואל חסון: היושב-ראש פתאום משהה את הכול, מתייעץ.

יואל חסון: היושב-ראש חושב.

כרמל שאמה-הכהן: כך הדברים, אנחנו לא ממהרים לשום מקום.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוברט אילטוב.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, הגשתי לוועדה בקשה לתוספת להצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התיעוד הוא מאוד רחב, ארוך, עם הסבר לאן צריך להגיע.

רוברט אילטוב: אבל במהות אני רוצה להגיד לחברי הוועדה ולפרוטוקול שאני, בתוספת הזאת, בא לפתור את הסוגיה שכאשר אחד הזכייניות יוצאת החוצה לרישיון – בעצם תוכל להמשיך ביחד עם הזכיינית שנשארת בערוץ 2 להחזיק בחברת החדשות.

עמיר פרץ: בזיכיון.

עמיר פרץ: זאת אומרת זיכיון ורישיון יחברו יחד.

רוברט אילטוב: הסוגיה הזאת נדונה כשדיברנו על חוק הרשות השנייה.

רוברט אילטוב: בגלל נושאים משפטיים החלטנו לדון על כך בהמשך.

רוברט אילטוב: לצערנו ההמשך הזה לא בא עד הדיונים ב-DTT ולכן אני מעלה את הסוגיה הזאת פה ואני מבקש לתמוך בסוגיה.

יואל חסון: אתה יכול להסביר יותר?

יואל חסון: לא הבנתי מה אתה רוצה.

רוברט אילטוב: חוק הרשות השנייה לשידורים לטלוויזיה ולרדיו בא להרחיב ולהגדיל את כמות חברות ה- Broadcast שיהיו בסופו של דבר על ה-DTT.

רוברט אילטוב: גם בא לפתור את בעיית הזיכיון והרישיון, כתוצאה מטיעונים כאלה ואחרים שהזיכיונות מקשים מבחינת החובות הרגולטוריות על החברות.

רוברט אילטוב: לכן באה הממשלה – אתה עם חברת הכנסת?

עמיר פרץ: הוא יכול לעשות שני דברים ביחד.

רוברט אילטוב: לי קשה, הוא מבלבל אותי.

רוברט אילטוב: אנחנו דנו בנושא הזה כדי לעשות את הרפורמה - -

עמיר פרץ: מה המטרה?

רוברט אילטוב: - - כדי להרחיב מספר ערוצי טלוויזיה.

רוברט אילטוב: המטרה, בעצם, להוציא את כל חברות ה- Broadcast לרישיונות.

עמיר פרץ: למה אתה רוצה לתת – יש בקשה ממישהו?

עמיר פרץ: יש בעיה שנתקלנו בה?

רוברט אילטוב: כן, בקשה מחבר הכנסת רוברט אילטוב, היא נדונה עכשיו בכנסת.

עמיר פרץ: בסדר.

עמיר פרץ: אני מדבר ברצינות.

רוברט אילטוב: גם אני.

עמיר פרץ: אם אתה רוצה עכשיו להכין שני מסלולים שיחיו ביחד – נוצרה בכך בעיה למישהו.

עמיר פרץ: אנחנו לא נגד, רק שנלמד אותה.

עמיר פרץ: אני שואל עניינית.

רוברט אילטוב: ההצעה והבקשה של חבר כנסת אילטוב היא להכניס את התוספת על מנת למצוא את הפיתרון לאחת החברות שתחליט לצאת לזיכיון שתמשיך, שתהיה לה זכות להחזיק בחברת החדשות.

רוברט אילטוב: שלא ייווצר מצב שאין לה חברת חדשות.

יואל חסון: באותה חברת חדשות של היום?

רוברט אילטוב: כן.

יואל חסון: זאת אומרת, אם יהיה מישהו בזיכיון ומישהו ברישיון - הם עדיין יוכלו שניהם לחלוק את - - -

רוברט אילטוב: כן.

רוברט אילטוב: כי המחוקק, בהצעה הקודמת, דיבר על כך שכששניהם יוצאים לרישיון, הם יכולים להחזיק ביחד; כששניהם נשארים בזיכיון – הם נשארים ביחד.

רוברט אילטוב: אני נותן את הפיתרון למצב השלישי: כשאחד יוצא לזיכיון ואחד נשאר ברישיון.

נחמן שי: אתה מציע ששניהם ימשיכו להחזיק ביחד?

יואל חסון: ימשיכו להחזיק ביחד בחברת החדשות, לא משנה אם אחד בזיכיון ואחד ברישיון.

רוברט אילטוב: כן, לתקופה מסוימת.

יואל חסון: עד מתי?

רוברט אילטוב: הכול כתוב.

רוברט אילטוב: עד 2015.

יואל חסון: מה קורה ב-2015?

יואל חסון: כולם חייבים להיות ברישיון?

רוברט אילטוב: או שכולם הולכים לרישיון או - - -

נינו אבסדזה: ואנחנו נשארים עם חברת חדשות אחת?

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הנסיבות המתפתחות, היה וערוץ 10 ייאלץ להיסגר, חלילה, כולל חברת החדשות – איך ההצעה שלך מתמודדת עם מצב שאנחנו משאירים חברת חדשות אחת בישראל?

רוברט אילטוב: המצב היום הוא שבמידה וחברת החדשות או ערוץ 10 נסגר – אנחנו נשארים עם חברת חדשות אחת.

נינו אבסדזה: זה נראה לך נורמאלי?

רוברט אילטוב: זה לא בגלל שזה אני, זה בגלל המצב.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, השאלה היא האם אנחנו חושבים שאנחנו יכולים שאחד מהשניים – נגיד זה עם הזיכיון – ילך עם חברת החדשות, האם זה עם הרישיון מסוגל להקים חברת חדשות חדשה?

יואל חסון: האם אנחנו מצפים את זה ממנו ותוך כמה זמן הוא יכול לעשות את זה בכלל?

כרמל שאמה-הכהן: נקודת המוצא שלי היא שאסור לנו להשאיר מצב, או לפחות להקטין למינימום את הזמן, שתהיה במדינת ישראל חברת חדשות אחת.

עמיר פרץ: אני מציע שהזמן יהיה עד התאריך שקבע ביבי לפריימריז.

כרמל שאמה-הכהן: זה בקרוב, אין לנו בעיה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, במצב של היום, במידה וערוץ 10 נסגר כפי שטוענים – לא נראה לי שזה המצב שהולך להיות – ונניח שאחד מהזכיינים מחליט בסופו של דבר לא לצאת לזיכיון, אנחנו עדיין נשארים עם חברת חדשות אחת.

כרמל שאמה-הכהן: גם בזה נטפל.

רוברט אילטוב: בבקשה.

רוברט אילטוב: ההצעה שלי מדברת על דבר קונקרטי מאוד.

רוברט אילטוב: אם יהיו הצעות נוספות – נשקול אותן.

נחמן שי: שמעתי אותך מדבר ברדיו.

נחמן שי: אמרת בצורה מאוד ברורה – וזאת התחייבות ציבורית – שלא תיתן למצב שתהיה בישראל רק חברת חדשות מסחרית אחת, נכון?

נחמן שי: מה הפיתרון שאתה חושב עליו?

נחמן שי: הלוא הבוקר הצבענו על כיוון מסוים.

נחמן שי: לא אהבנו את זה אבל זה עבר.

כרמל שאמה-הכהן: כמו שאני רואה את הדברים, הכיוון של הוועדה צריך להיות ניסיון לגבש סעיפי חוק שבכל מצב בו יש או חברת תוכן מסחרי אחת – נניח הם נשארים ביחד בזיכיון – או שיש חברת חדשות אחת:

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים להתחיל להפעיל מנגנון של הפרדה, כמו שקיים בחוק רישיונות, אפשר להמציא משהו דומה.

כרמל שאמה-הכהן: הויכוח שיישאר, לדעתי – כי אני חושב שיש קונסנזוס שאסור שיישאר מצב כזה - -

רוברט אילטוב: אני לא מתנגד.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע.

כרמל שאמה-הכהן: אמרת לי שאתה לא מתנגד.

כרמל שאמה-הכהן: תיאמנו את זה לפני כן.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים "לשבור את הראש" ולהחליט כמה זמן צריך להקצות לכל תהליך כזה, בין אם זה הקמת חברת חדשות חדשה או ממש הקמת ערוץ חדש – יציאה לערוץ חדש בשבעה ימים – ומנגנוני פיצוי: יכול להיות שנגרם פה למישהו נזק ואנחנו כמדינה צריכים לשלם את הפיצוי כדי לשמור, עדיין, על האינטרס הזה שלאנשים יהיה - -

עמיר פרץ: רק שהפיצוי לא יהיה יותר גדול מ-45 מיליון.

יואל חסון: חבר כנסת פרץ צודק.

יואל חסון: בסוף ערוץ 10 יממן את הפיצוי לאחד - -

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אפשר להתייחס גם לרחוקים?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: רחוקים אך קרובים ללב.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: בנקודת הבסיס תמכתי בעמדת "קשת", לא בגלל שמישהו דיבר אתי אלא בגלל שחשבתי שאין עוד מקום לעוד חברת חדשות.

איתן כבל: כשיש שתי חברות חדשות – רשות השידור לא נספרת, מעניין גם למה – לגופו של עניין אני סבור שצריך שתהיינה שתי חברות חדשות.

איתן כבל: אבל אני מזהיר אותנו, אדוני היושב-ראש, אני לא יודע מתי יחליפו אותך, אם בכלל, בתפקיד של היושב-ראש, ואתה חבר קרוב שלי, אבל אני לא מתבייש לומר את זה כאן לפניך: לעיתים נדמה לנו שכשאנחנו מקבלים החלטות, אנחנו לעולם נמצאים בתפקיד ולעולם נשלוט בתהליכים – אני תמיד חוזר על המנטרה הזאת, אני רק ניראה טוב אבל אני כבר זקן.

איתן כבל: יותר מידי החלטות סביב השולחן הזה יצא לי לפגוש – אתה מקבל אותן ונדמה לך שבאותו רגע אתה תסגור הכול: שלא תהיה בעיה ויקום עוד ערוץ ותהיה עוד מחלקת חדשות והכול יהיה בסדר; ויש פריימריז בליכוד; ויש בחירות.

איתן כבל: ופתאום אתה מוצא את עצמך עם חיים יבין במקרה הטוב.

איתן כבל: אני רוצה לומר בתהליך הזה: אדוני היושב-ראש, לפני שעתיים-שלוש קיבלנו החלטה שיכול שתשנה את פני התקשורת – ואני אומר את זה לא בהקשר שאני בעד ערוץ 10 או נגדו – זה תהליך שמייצר אפקט דומינו.

איתן כבל: גם אתה לא תוכל לעצור אותו, ואני יודע כמה אתה רוצה שהמצב יהיה אחרת.

איתן כבל: לכן אני אומר לך, ואני מבקש: תבין, אתה בנקודת הקצה הכי חשובה, לא היה אדם שעסק בנושא התקשורת כבר הרבה מאוד שנים – ואני נמצא בתהליכים האלה כבר הרבה מאוד שנים, כמו שאתה נמצא עכשיו – חשוב לי, גם כחבר שלך ועוד לפני העובדה שאני חבר כנסת ואתה חבר כנסת, שההיסטוריה של התקשורת תזכור אותך במקום אחר לגמרי.

איתן כבל: אם אין מצב שבו אנחנו יודעים לייצר חזרה לאחור בנושא של ערוץ 10 – אני מבקש, לא יודע איך, גם כשהחלטות נכתבות, יש מי שיודע לבוא ברוב מסוים בעוד חודש, בעוד שנה, בעוד שנתיים ולשנות גם את ההחלטות האלה, תזכרו את זה.

איתן כבל: אני אומר את זה כאשם שאולי יותר מכול אחד אחר סביב השולחן הזה הוביל את הרישיונות.

איתן כבל: החוק הראשון שהממשלה השתמשה בו כפלטפורמה היה החוק שלי כרישיונות.

איתן כבל: זה היה אחרי שהתייאשנו ממה שהיה עד היום ואמרנו שאולי הרישיונות יצילו את המצב.

איתן כבל: לא את שבחיי באתי לספר פה אלא לומר לך שכל החלטה שלנו כאן היום היא הרבה מעבר לקואליציה/אופוזיציה.

איתן כבל: מעבר לעובדה שהיא עוסקת בבני אדם – יפוטרו או לא שיש לזה משמעות עצומה – אני אומר לך שאנחנו בימים אלה, בשעות אלה, מעצבים את פניה של התקשורת במדינת ישראל לשנים רבות.

איתן כבל: אני מבקש בדחילו ורחימו – ואני מאוד מעריך אותך, אתה יודע, זה לא מן הפה ולחוץ – שתדע עכשיו אם צריך, אפילו לעצור את כל התהליכים ולתת לזה את המחשבה הנדרשת.

איתן כבל: לא יכול ולא יתקבל שנחזור לימים בהם תהיה חברת חדשות אחת.

איתן כבל: פתחתי בגילוי נאות, לא סתם אמרתי שאני תומך בעמדת קשת, אמרתי את זה כנקודת פתיחה, כדי שנדע איפה אני נמצא.

איתן כבל: אבל במצב הזה בו אנחנו מובילים לחברת חדשות אחת, אנחנו מעמידים את עצמינו במקום אחר לגמרי, ואני לא רוצה להשתמש במילים גדולות.

איתן כבל: תודה.

יואל חסון: אני מאוד מתחבר לדבריו של חבר הכנסת כבל - -

כרמל שאמה-הכהן: גם לשבחים?

רוברט אילטוב: בעיקר לשבחים.

יואל חסון: אתה יודע שכן, אבל היום אתה רוצה הרבה פידבקים, אדוני היושב-ראש, אתה רעב לפידבקים.

איתן כבל: הוא בא מעיריית רמת גן.

איתן כבל: אחרי מה שהוא סבל - - -

יואל חסון: פה אנחנו נהנים מאוויר ירושלים.

יואל חסון: בכל אופן, אדוני, חבר כנסת כבל אמר דברי טעם.

יואל חסון: קורים באמת דברים.

יואל חסון: קורים דברים בעולם התקשורת בישראל .

יואל חסון: גם החלטות שלנו.

יואל חסון: גם ההחלטה של הבוקר – לא תמכנו בה אבל היא עברה.

יואל חסון: אני חושב ויודע שכוונותיך טובות ואתה באמת רוצה לעצב עולם טלוויזיוני-תקשורתי טוב יותר למדינת ישראל, אנחנו רוצים כולנו להיות חלק מהמשימה הזאת.

יואל חסון: אני חושב שצריך לחכות ולראות מה ההשלכות של ההחלטה שלנו מהבוקר: האם ערוץ 10, ב-27 בינואר, ייסגר או לא ייסגר.

יואל חסון: אם הוא לא ייסגר זה עולם אחד, אם ייסגר – זה עולם אחר.

יואל חסון: אני מציע ללכת כרגע בעיקר בעניין של חברת החדשות כי זה אינטרס ציבורי מאוד חשוב לכולם.

יואל חסון: אני מציע לשים לרגע בצד את העניין הזה, להמשיך בהלכים האחרים, לחכות ולראות מה עולה בגורלו של ערוץ 10.

יואל חסון: אם ערוץ 10 ימשיך – אולי מישהו פה יציע כל מיני העצות לערוץ 10 יכול להיות שיקרו פה דברים בתוך התהליך הזה עד ל-27 בינואר.

יואל חסון: אז נוכל לקבל החלטה מתוך מקום בו יש לנו יותר מידע.

יואל חסון: לקבל היום החלטה – זה לקבל החלטה בחסר, מפני שאין לנו מידע, אנחנו לא יודעים מה יהיה ולדעתי זה מסוכן.

רוברט אילטוב: אתה מציע לעצור את התהליך - -

יואל חסון: של חברת החדשות.

עמיר פרץ: רק של חברת החדשות, עד 27 בינואר.

רוברט אילטוב: אז מה יעשו ב"קשת" או ב"רשת" במקרה הזה?

רוברט אילטוב: הם יצטרכו לא ללכת לרישיונות?

יואל חסון: אז בו ניתן פיתרון ביניים.

יואל חסון: יש עולם חדש, אי אפשר להתעלם מזה, זה אמיתי.

יואל חסון: צריך לתת פיתרון ביניים - -

רוברט אילטוב: אמרת להפסיק את התהליך, לא ללכת לרישיונות - -

יואל חסון: לא.

יואל חסון: אני בעד רישיונות ואני בעד התהליך.

יואל חסון: אני ואתה באותו מקום, שנינו רוצים להגיע לאותו מקום.

יואל חסון: אני רוצה לדעת, אם הגעתי ב-27 בינואר בלי ערוץ 10 ואין את חברת החדשות שלו, אני יודע שאני במצב נתון כזה.

יואל חסון: אני צריך לקבל החלטה מה עכשיו אני עושה.

יואל חסון: יכול להיות ש"קשת" או "רשת" יקנו את ערוץ 10, את חברת החדשות שלהם או יעשו איזה חיבור, אני לא יודע מה יהיה.

יואל חסון: אבל המצב כיום הוא שאנחנו במציאות חסרה, אנחנו לא מבינים לאן זה הולך, אנחנו לא מבינים מה יהיה, עד הרגע האחרון לא נדע מה קורה, לכן את העניין הזה צריך השהות עד שנדע את כל התמונה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני חייב להתייחס למה שאמר חבר כנסת יואל חסון בגלל שזאת ההצעה שלי.

רוברט אילטוב: הוא מציע לעצור את - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את ה-DTT.

רוברט אילטוב: לא את ה-DTT, את הרישיונות והזיכיונות.

רוברט אילטוב: אנחנו נשארים עם ערוץ 2 בלבד, כאשר "רשת" ו"קשת" בפנים ואני לא בטוח מה הולך להיות עם ערוץ 10.

רוברט אילטוב: במידה וערוץ 10 ניסגר – אנחנו נשארים עם ערוץ 2, עם ערוץ חדשות אחד.

רוברט אילטוב: אין בזה שום הגיון לעצור את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל הוא עוצר את תהליך ה-DTT וזה נובע מחוסר הבנה מוחלט בתחום התקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שראינו כרגע, אני חייבת להגיב על מה שנעשה לגבי ההצעה, זה מה שייעשה – וטוב שכל התקשורת פה – למי שמתנגד ליושבת-ראש המפלגה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יוצאת נגד יושבת-ראש המפלגה – יש פה כמה דוברמנים ששומרים על יושבת-ראש המפלגה – במקום לחשוב על התקשורת ולחשוב על עתידה גם של "רשת" גם של "קשת" אתם משחקים במשחקים פוליטיים, מתעסקים בדברים שאתם לא מבינים בהם לחלוטין, למעט מה שאמרו לך להגיד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאתה מנסה לעשות, במה שאתה אומר כרגע, זה לעצור את תהליך ה-DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שהציע חבר הכנסת רוברט אילטוב לא יכול להיות מחוץ לתהליך ה-DTT.

יואל חסון: לא יקרה כלום.

יואל חסון: אפשר לקיים דיונים עד ל-31 במרץ ולא לקבוע החלטות בסופיות.

יואל חסון: שום דבר לא דחוף.

יואל חסון: עולם התקשורת משתנה, על מה אתם מדברים?

יואל חסון: אתם מבינים את זה לא פחות ממני.

יואל חסון: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אני מאוד מכבד אותך, את דוקטור לתקשורת, את גם מבינה את זה: לא יקרה שום דבר.

יואל חסון: חיינו בלי ה-DTT עד היום, נוכל לחיות גם עד שנראה מה קורה עם העתיד השל ערוץ 10.

רוברט אילטוב: אבל אתה לא משנה את התוצאה, אתה נשאר עם ערוץ חדשות אחד.

רוברט אילטוב: .

יואל חסון: למה?

איתן כבל: למה אתם קושרים את זה בכלל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הביאו את זה לחוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הביאו את זה מחוץ - - -

איתן כבל: - - - "עידן פלוס" צריך לצאת לדרך, הוא לא צריך להיות קשור בכלל לעניין הזה.

רוברט אילטוב: אתם עדיין נשארים עם ערוץ חדשות אחד.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אבסדזה, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: היא ביקשה קודם.

נינו אבסדזה: בתור דוברמנית שכנראה יושבת כאן, לדעתה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, אני אמורה להגן על אינטרסים כאלה או אחרים.

נינו אבסדזה: אני רוצה לומר שאני דוברמנית שמבינה גם מעט בתקשורת, וכמו דוברמנית שבאה אך ורק מהתקשורת – וללא שום אינטרס אחר – אני מבקשת ממך, אדוני היושב-ראש, ומצטרפת לכל הקומפלימנטים ששמעתי: אני יודעת שאתה לא רוצה שהיום הזה יהפוך ליום שחור לתקשורת הישראלית, אנחנו לא יכולים, כך או אחרת, להשאיר חברת חדשות אחת.

נינו אבסדזה: זה לא יכול להיות, אבל זה מה שקורה במהלך היום הזה.

נינו אבסדזה: עכשיו אנחנו נהיה חתומים גם על דבר כזה ואסור שזה יקרה - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שהם מציעים לך.

נינו אבסדזה: בדרך כזאת או אחרת – אני יודעת שזה קרוב לליבך – תעזור לעצור את העניין הזה.

יואל חסון: חבר כנסת רוברט אילטוב, מה דחוף?

רוברט אילטוב: אתם מציעים, בעצם, להישאר עם חברת חדשות אחת.

רוברט אילטוב: אתם רוצים לעצור את התהליך של הרישיונות והזיכיונות, זה מה - -

יואל חסון: איך הגעת לזה?

יואל חסון: לא רוצה לעצור - - -

נינו אבסדזה: כמו שכתוב בחוק המקורי, אדוני היושב-ראש.

נינו אבסדזה: בחוק המקורי כתוב שהרישיון הוא מקים את - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כמי שיש לו קצת ניסיון בתקשורת: שורש פורה ראש ולענה של בעיות התקשורת במדינת ישראל, שלא מאפשרים להרחיב לעשות עוד ועוד תחנות.

ישראל אייכלר: כדי שלא יהיו מונופולים ולא תהיה מדורת שבט שכמה אנשים שולטים בה וקבוצות שלמות בעם מודרים ממנה, העצה הפשוטה היא להפוך את התקשורת כמו בעיתונים: להפסיק את התמלוגים.

ישראל אייכלר: לעשות חוק מקובל על כל החברים שאין תמלוגים על זכות הדיבור.

ישראל אייכלר: זה יאפשר להקים חברות חדשות גם לטלוויזיה וגם לרדיו; ימנע את כל המונופולים שיש היום, גם אם הם לא ממשלתיים, על-ידי קבוצות אוכלוסייה שמייצגות אולי 3% מהציבור ומדירים ציבורים שלמים.

ישראל אייכלר: אני מציע שהוועדה אל תפסיק את התהליך של להוסיף עוד ועוד תחנות רדיו, כמה שאפשר, והעצה לכך היא: להריץ במקביל הצעת חוק ביטול תמלוגים.

ישראל אייכלר: אין שום תמלוג כשאני רוצה לפתוח ולהדפיס עיתון.

ישראל אייכלר: הרשות השנייה לא זקוקה לכסף הזה, יש לה יותר מדי כסף.

ישראל אייכלר: אם צריך להחזיק את הרשות השנייה אפשר להחזיק אותה – גם לא דמי זיכיון וגם לא תמלוגים שום דר – אדם מקבל רישיון, משלם אגרה ומשדר מה שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: אם הציבור ירצה אותו – הוא יקבל מודעות פרסומת ויוכל להחזיק את עצמו, אם הציבור לא ירצה אותו אז הוא ייסגר.

ישראל אייכלר: זה הפיתרון גם לערוץ 10, גם לחברת החדשות וגם לכל חברות החדשות הנוספות שתקומנה.

ישראל אייכלר: אז לא נהיה תלויים במדורת השבט של חברת חדשות אחת.

נחמן שי: נפל דבר הבוקר, בהחלטה על ערוץ 10.

נחמן שי: יכול להיות שבסוף יימצא – כרגיל במדינת ישראל – פיתרון אבל התחושה שלי שזה כנראה סוף הדרך.

נחמן שי: אם זה סוף הדרך, אנחנו לא יכולים לנתק את הדיון עכשיו ממה שהיה בבוקר – אנחנו חייבים להביא את זה לידי ביטוי כי הנסיבות השתנו, כמו שאנחנו מכירים.

נחמן שי: האינטרס הציבורי העליון הוא לפחות שני ערוצי חדשות מסחריים.

נחמן שי: אם נישאר עם אחד – אנחנו מתגלגלים אחורה, מה גם שזה ישנה את שוק הפרסום בישראל, אנחנו ממש יוצרים זעזוע, רעידת אדמה בכל המערכת של התקשורת בישראל.

נחמן שי: אין לנו את המנדט לעשות את זה, אני אומר לך בכנות.

נחמן שי: זה לא היה על סדר היום שלנו, לא התבקשנו לעשות את זה.

נחמן שי: אנחנו עושים את זה כבדרך אגב, בלי להרגיש, איזה תוצר אנחנו מייצרים פה עכשיו.

נחמן שי: מצד שני, דווקא הבוקר התחדדה בי ההרגשה שצריך לזרז את התהליך של מעבר מזיכיונות לרישיונות.

נחמן שי: זה תהליך נכון, ולשחרר את האנשים שרוצים ויכולים – אני מקווה שיהיו יותר מאחד – להיכנס לתהליך של - -

רוברט אילטוב: הם לא מתואמים עם חבר כנסת יואל חסון.

יואל חסון: חכה עד הסוף.

יואל חסון: תקשיב עד הסוף.

נחמן שי: תירגע, חבר כנסת אילטוב, אנחנו לא באים ממדינות של אחדות מחשבתית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רק מתנהגים כהה.

רוברט אילטוב: הוכחתם אם זה במעשה היום מהבוקר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם לא באים, אבל אתם מתנהגים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פוטין צריך ללמוד ממפלגת קדימה ומיושבת-הראש של קדימה.

רוברט אילטוב: הדמוקרטיה אצלכם חוגגת מהבוקר באופן מוחלט.

כרמל שאמה-הכהן: בדרך כלל מאשימים אותם באותן האשמות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה צודק.

רוברט אילטוב: גם להם היו קצת בעיות בבחירות, לא?

נחמן שי: לכן צריך לחפש את הדרך שבה תהליך המעבר - -

רוברט אילטוב: דמוקרטיה בעיצומה.

נחמן שי: אני מדבר כרגע.

כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע חבר הכנסת שי.

נחמן שי: - - המעבר מזיכיונות לרישיונות לא ייעצר וצריך לאפשר למי שרוצה להתחיל ולצאת לדרך כדי שאנחנו נחלץ, סוף-סוף, את הטלוויזיה מהציפורניים של המערכת הממשלתית ושל הכנסת.

נחמן שי: שיהיה לתקשורת איזשהו חופש כי כל מה שראינו הבוקר זה מעמד מביך לחלוטין שעומדים פה גם מנהל הערוץ וגם העובדים שלו, עיניהם דומעות והם מבקשים את חסדינו.

נחמן שי: זה לא יכול להיות כך, זה לא היה כך וזה לא צריך להיות כך.

נחמן שי: לכן אני חושב שהפיתרון של זמן הוא נכון.

נחמן שי: קח כמה ימים, כמה שאתה רוצה.

נחמן שי: אתה רוצה להתייעץ עם אנשים שמבינים בתחום – תעשה את זה, עם השר שלך ותבוא עם הצעה שיודעת להכיל את שני הדברים האלה גם יחד בעקבות מה שקרה הבוקר.

יואל חסון: אתה רואה שאנחנו מסכימים, חבר כנסת רוברט אילטוב?

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לחזור על דברי חבריי.

עמיר פרץ: אני בטוח שאתה לא רוצה היום לשפוך את התינוק עם מי האמבטיה.

עמיר פרץ: אנחנו חלוקים בדעותינו באשר למה שהתרחש הבוקר אבל אנחנו מכבדים את הכנסת – יש החלטה דמוקרטית ברוב.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, לא ניתן להתעלם מהעובדה שההצעה של חבר הכנסת אילטוב באה לשפר את יכולת התפקוד של הערוצים בתקופת ביניים ויכול להיות שזאת החלטה נכונה, שבשלב מסוים, שני הערוצים, אחד סיים את המעבר לרישיון והשני לא – עדיין יוכלו לשתף פעולה בכל מה שקשור להפעלת חברת חדשות.

עמיר פרץ: זה אומר שאתה מייצר היום מצב שאפילו הפרדה לא תיצור באופן אוטומטי שתי חברות חדשות.

עמיר פרץ: כלומר, אנחנו חוזרים להחלטה מהבוקר.

עמיר פרץ: אם נדע ב-27 לחודש שחברת החדשות של ערוץ 10 ממשיכה להתקיים ויש שתי חברות מסחריות חדשות – יהיה לנו קל יותר לתמוך בהצעה שלך, כי אז יש בהצעה שלך היגיון מבחינה כלכלית לשני הזכיינים.

עמיר פרץ: אבל אם אין את חדשות 10 – יכול להיות שדווקא ההתנגדות להצעה שלך תחייב אותם להיפרד ואולי אחד מהם יקנה את חדשות 10.

עמיר פרץ: לכן ההצעה לעשות פסק זמן – אני חושב שיש פה הסכמה – לפחות עד ל-1 בפברואר, עד שנראה מה גורלו של ערוץ 10 או שאם יסתבר שנמצא פיתרון כלשהו: יכול להיות שהבעלים יזרימו כסף או כל דבר אחר, אתה תוכל לחזור לשולחן בעוד שבוע או 10 ימים ונדון בהצעה שלך לגופו של עניין.

עמיר פרץ: בלי קשר אירועים האחרים.

רוברט אילטוב: אם אתה רוצה לדחות את הבקשה שלי אתה בעצם דוחה את כל התהליך של הרישיונות - -

עמיר פרץ: נדחה בחודש, מה יקרה בחודש?

רוברט אילטוב: אבל הם נערכים כבר.

רוברט אילטוב: אתה עוצר להם את התהליך, אתה פוגע בהם, לא בהצעה שלי.

עמיר פרץ: זה לא שקול מול העובדה שאתה יכול להתעורר למדינה עם חברת חדשות אחת?

קריאות: במי פוגעים?

קריאות: מי זה "בהם"?

קריאות: במי פוגעים?

קריאות: מי יינזק?

קריאות: אני שואל מי יינזק?

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת כבר מסיימים ואז נעבור לצד השני של השולחן.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו רוצה לדבר במישור העקרוני?

כרמל שאמה-הכהן: מי מהאורחים – "קשת", "רשת", ערוץ 10 – רוצה לדבר בעניין הזה?

כרמל שאמה-הכהן: מר אבי צבי מ"רשת", בבקשה.

אבי צבי: אני אקצר בדבריי.

אבי צבי: במשך 18 חודש הוועדה הזאת התכנסה ועבדה על רפורמה מאוד חשובה לעתיד הטלוויזיה המסחרית.

אבי צבי: הרפורמה של מעבר מזיכיונות לרישיונות מייצרת אופק כלכלי בתקופה מאוד מורכבת – זאת כבר לא תקופה של חודשים – זאת תקופה של שנים שבהם אנחנו סובלים מהפסדים.

אבי צבי: בנושא חברת החדשות, הרחבנו את הדיון והוועדה הזאת דנה בעניין כמעט ארבע חודשים.

אבי צבי: ארבע חודשים דיברנו על מה יקרה עם חברת החדשות של ערוץ 2 במעבר מזיכיון לרישיון.

אבי צבי: שלא על דעתנו באותה עת חוקק חוק ברור ופשוט.

אבי צבי: בחוק הזה כתוב – ומטפלים בתסריט שאומר – אם אחד נשאר ואחד הולך, כך וכך יקרה.

אבי צבי: למי שלא יודע, מה שצריך לקרות על פי החוק: בעל הזיכיון נשאר עם חברת החדשות ובעל הרישיון – ופה אני מתייחס לבעיה שכביכול נוצרה – ובעל הרישיון יוכל לרכוש חדשות מבעל הזיכיון לתקופת התארגנות של שנתיים, אם אני לא טועה.

כרמל שאמה-הכהן: זה כתוב כך במפורש בחוק?

אבי צבי: כן.

אבי צבי: המחוקק התמודד עם התסריט.

אבי צבי: בשולי הדברים, ברקע של הסיפור, אני רוצה להגיד שכבר באותה עת אנחנו הצהרנו ב"רשת" שאנחנו מתכוונים להישאר בזיכיון, ממגוון רחב מאוד של סיבות שרובן כלכליות, בגלל העומס והלחץ הכלכלי שאנחנו נתונים בו.

אבי צבי: גם אנחנו היינו רוצים לעבור לרישיון רק שעלות המעבר לרישיון גדולה וכבדה.

אבי צבי: כבר באותה עת היו שמועות באוויר – אני לא אדבר בשם "קשת" – שקשת שוקלת לעבור לרישיון.

אבי צבי: המחוקק מאוד אהב את זה כי למחוקק נפתרה בעיית חברת החדשות האחת.

אבי צבי: אם אני לא טועה, אחד מכם אמר: זה הפיתרון, אם "רשת" נשארת בזיכיון ונשארת עם חברת החדשות ו"קשת" הולכת לרישיון ותצטרך בתוך שנתיים להקים חברת חדשות – הרי שנפתרה הבעיה.

אבי צבי: הנה הפלורליזם, הנה התחרות, שהניעה מלכתחילה את היציאה לרפורמה הזאת.

אבי צבי: אני רוצה להגיד שבאופן כמטע מפתיע הוועדה הזאת חזתה את הרגע הזה.

אבי צבי: היא חזתה אותו כהלכה לפני תשעה חודשים, אחרי דיונים של 18 חודש.

אבי צבי: אני חושב שאין שום סיבה מתקבלת על הדעת – אחרי תשעה חודשים – לפתוח את החוק הזה מחדש ובמחטף לנסות ולעשות בו תיקון.

אבי צבי: אם רוצים לעשות תיקון – בואו נשב עוד פעם ארבעה חודשים, בואו נתדיין על הדבר זה עוד פעם, נחשוב מה המתכונת הנכונה ומשם נפעל.

אבי צבי: דבר אחרון שאני רוצה להגיד.

אבי צבי: יש בעיתונים כל הזמן דיבורים על מיזוג בין "רשת" לערוץ 10 ומיזוג בין "רשת" ל"קשת" – אני מזכיר לכם שהגל הקודם היה "רשת" "וקשת" – והיום במסדרון שמעתי שבכלל "קשת" וערוץ 10 מדברים, כל המיזוגים האלה מרחפים באוויר.

אבי צבי: אני רוצה להגיד לכם: שום מיזוג, שום בנייה עתידית לא תיתכן אם אין וודאות רגולטורית.

אבי צבי: תבינו שכל עוד אנחנו לא יודעים מה הכללים שעל-פיהם אנחנו פועלים, אנחנו לא נצליח לייצר עתיד לעצמנו.

אבי צבי: המחוקק בנה את הכללים.

אבי צבי: מול הכללים האלה התחלנו לבנות לעצמנו עתיד.

אבי צבי: עכשיו אתם עושים לנו פריש מיש, עכשיו אתם אומרים – מסיבה לא ברורה, מסיבה כמעט לא הגיונית לאור המצב של היום – הכללים משתנים ואתם מחזירים אותנו לשולחן השרטוטים.

אבי צבי: בכל פעם שעולה נושא חברת החדשות, בכל פעם שעולה נושא דחיית התמלוגים של ערוץ 10 תדעו שאנחנו נשענים אחורה ואומרים: נחכה ונראה מה המחוקק יגיד, כשנדע מה המחוקק רוצה לעשות נחליט מה אנחנו עושים.

אבי צבי: אני רוצה לבקש, בהצטרפות לחברי כנסת אחרים, קיבלתם החלטה דרמטית היום - דרמטית וקשה – תנו להחלטה הזאת רגע לשקוע.

אבי צבי: תנו ל"רשת" להכיל אותה, ל"קשת" להכיל אותה, לערוץ 10 להכיל אותה.

אבי צבי: יכול להיות שבלי התערבות של המחוקק הדברים יסתדרו מעצמם.

אבי צבי: בדיוק כמו שהוא התכוון לפני תשעה חודשים.

אבי צבי: כל בקשתי בשלב הזה: תדחו את הדיון בהצעה הזאת בארבעה שבועות, בששה שבועות.

אבי צבי: תנו לשוק הזה להבין לאן הוא הולך.

אבי צבי: משם תחזרו לשולחן הדיונים.

אבי צבי: גם לנו ברור – אני אומר את זה בצורה ברורה – שלא יכול להיות שבמדינת ישראל תהיה חברת חדשות אחת.

אבי צבי: כל מי ששוחחתי איתו בחדר הזה בשבועות האחרונים יודע שזאת עמדתה של "רשת", שהפחד הגדול ביותר שלנו זה מהישארותה של חברת חדשות אחת.

אבי צבי: יש לנו רשימה של טיעונים עניינים שהפצנו אותם.

אלדד כורש: אני ממשרד עורכי הדין שמייצג את "רשת".

אלדד כורש: לקראת הדיונים, אדוני, הופצו שתי חוות דעת משפטיות כי אנחנו נוגעים פה גם בעניינים משפטיים.

אלדד כורש: אני לא אחזור על הטיעונים המשפטיים, גם של חוות הדעת שלנו וגם של חברי עורך דין רון גזית, אבל אי אפשר שלא להתייחס לחלק מהדברים.

אלדד כורש: ראשית, אנחנו מערבים פה טענות מסוגים שונים.

אלדד כורש: כאשר נטענת טענה על-ידי "קשת" שמדובר בלקונה, אני חושב שיש מעט מאוד עניינים שהם לא לקונה מהעניין הזה – מר אבי צבי הזכיר קודם דיונים של הכנסת – לחוות הדעת שלנו צירפנו לא פחות מעשה ציטוטים שנאמרו בדיונים כאן, גם על-ידי הדרג המקצועי וגם על-ידי הדרג הפוליטי.

אלדד כורש: הדרג המקצועי – יושבת כאן היועצת המשפטית של משרד התקשורת – מספר פעמים בדיונים בשלושה דיונים שונים.

אלדד כורש: בדיון ב-2 בדצמבר, ב-14 בדצמבר ובדיון נוסף ב-18 בנובמבר, נשאלה גב' רובינשטיין בפורש מה קורה במקרה שאחד יוצא ואחד נשאר?

אלדד כורש: אומרת גב' רובינשטיין: "אם אחת מהן יוצאת ואחת נשארת, זה תלוי בבחירה שלה.

אלדד כורש: אם אתה זוכר לפני מספר דיונים הקראתי את שתי החלופות, הגורם שנשאר משדר במשך שבעה ימים ואז מדרך הטבע הוא ממשיך להחזיק את חברת החדשות".

אלדד כורש: היא ממשיכה ואומרת: "אם בעל הזיכיון עוזב את ערוץ 2 ועובר להיות בעל רישיון, האם הוא מחויב להקים חברת חדשות?

אלדד כורש: התשובה היא חיובית, כן".

אלדד כורש: היא גם מסבירה שמאחר שמדובר בשתי משטרי הסדרה שונים – רישיון וזיכיון – אין יציבות תאגידים בחברת החדשות.

אלדד כורש: אני עוד אגע בעניין הזה.

אלדד כורש: לא פחות מעניינת, אדוני היושב-ראש, היא עמדתו של חבר הכנסת אילטוב, שבדיון ב-14 בדצמבר אמר, לאחר שחברת הכנסת יוליה ברקוביץ דיברה על מה שקורה עם חברת החדשות כאשר אחד בזיכיון ואחד ברישיון, עונה לה חבר הכנסת אילטוב: "הכוונה לחתוך את הדבר הזה בצורה מאוד ברורה.

אלדד כורש: זאת אומרת, רישיונות או זיכיונות.

אלדד כורש: אין שניים".

רוברט אילטוב: אני עדיין טוען שאם אתם רוצים, שניכם לעבור לרישיון, אין לי שום בעיה.

רוברט אילטוב: תצאו לרישיון מחר – אין לי שום בעיה.

אלדד כורש: אין פה שיעור בהיסטוריה, יש פה רק שיעור במשפטים שאומר שזה בוודאי לא לקונה.

אלדד כורש: לקונה זה מקום שהמחוקק לא חשב על זה.

אלדד כורש: המחוקק דן בזה חודשים ארוכים, מצא את הפיתרון ולא בכדי, אדוני.

אלדד כורש: יש לנו חברת חדשות של ערוץ 2 שהיא חברה טובה: היא פועלת בצורה מאוזנת; יש לה בעלי מניות מאוזנים, יש להם את אותו אינטרס; יש להם את אותו אופק שידור.

אלדד כורש: מה יקרה, אדוני, לחברת החדשות אם היא תוחזק על-ידי שני בעלי מניות בעלי אינטרסים שונים?

אלדד כורש: לאחד יש אופק שידורים של שלוש שנים ולשני אופק שידור של 15 שנה, אדוני?

אלדד כורש: מה יקרה עם השקעות בחברה הזאת?

אלדד כורש: יש הבדל בין ההשקעות כאשר אני יודע שאני בעל מניות שלוש שנים או בעל מניות 15 שנה.

אלדד כורש: יש הבדלים כל כך תהומיים בין המשטרים האלה שאין אפשרות להחזיר את המניות האלה ביחד.

אלדד כורש: עניין נוסף, אדוני.

אלדד כורש: אנחנו מערבים פה – סליחה על הביטוי הגדול – של קניין.

אלדד כורש: אנחנו לא מדברים רק על עניינים ציבוריים, יש פה גם קניין פרטי: לי יש מניות, לחברת "רשת" יש 50% מניות בחברת החדשות, גוף שהושקעו בו מאות מיליונים, אדוני.

אלדד כורש: אי אפשר לומר שחברת החדשות – שיש לה כללים, יש לה בעלי מניות, יש לה משטר תאגידי מסודר ובמשטר התאגידי הזה נאמר שאם אני לא מוצא את עצמי עם בעל מניות עם אינטרס זהה, יש לי אינטרס ויש לי אופציה כתובה בזיכיון שלי לרכוש את המניות שלו – אי אפשר במחי יד לקחת לי את האופציה הזאת.

אלדד כורש: אבל יותר גרוע מזה.

אלדד כורש: בהצעה של חבר הכנסת אילטוב נאמר, אדוני, שאם "קשת" יוצאת ו"רשת" נשארת – "רשת" מאבדת מחצית מהאחזקות שלה, אדוני.

אלדד כורש: לא רק שלא נותנים את האופציה לקנות את מה שהחוק נותן לי היום ומה שהזיכיון שלי נותן לי – ואני בכלל לא בטוח שחברי הכנסת מבינים שהם פוגעים בקניין ואני בכלל לא בטוח שזה יעמוד במבחן בג"צ.

אלדד כורש: חברת החדשות היא נכס.

אלדד כורש: היא חברה פרטית שיש לה בעלי מניות; יש הסכמים בין בעלי המניות; יש תקנון לחברה.

אלדד כורש: אי אפשר לומר: מאחזקה של 50% מניות ועוד 50% אופציה, אם "קשת" יוצאת, אני הופך להיות בעלים של 25%.

אלדד כורש: זאת שערורייה.

אלדד כורש: עניין נוסף.

אלדד כורש: דיברנו על הנושא של "הגנת ינוקא".

אלדד כורש: אם "קשת" יוצאת היום – היא מקבלת מעין "הגנת ינוקא", תקופת התארגנות של שלוש נים או קצת יותר מזה, להקים חברת חדשות.

אלדד כורש: מצד שני, בהצעת החוק של חבר הכנסת אילטוב – הפעם הבאה שמישהו יכול לבקש רישיון זה בעוד שלוש שנים.

אלדד כורש: כאשר "רשת" תחליט שהיא רוצה לצאת לרישיון, אין לה את אותן שלוש שנים, אדוני.

אלדד כורש: אנחנו עושים כאן אפליה לרעת "רשת".

אתי בנדלר: לא הבנתי את הטענה.

אלדד כורש: אני אסביר - -

רוברט אילטוב: הטענה היא שהם רוצים לאכול את כל העוגה.

אתי בנדלר: לא, לא, סליחה.

אתי בנדלר: עד עכשיו היו טענות מאוד ראויות.

אתי בנדלר: אולי יש להם - -

רוברט אילטוב: אני גם לא להסכים להן, נכון?

אלדד כורש: אני אסביר, גברתי.

אלדד כורש: בהתאם להצעת החוק, התקופה של האחזקה משותפת של שלוש שנים היא מ-2012 עד 2015, מרגע ש"קשת" תקבל את הרישיון – ואני מאחל להם אותו מכל הלב - -

אתי בנדלר: לא מדובר בשלוש שנים מלאות.

אתי בנדלר: אם אינני טועה, מדובר כאן עד שהזיכיון שלכם פג באוקטובר 2015.

אלדד כורש: סליחה גברתי, אוקטובר 2015, נכון.

אלדד כורש: אנחנו מדברים, אם כך, ש"קשת" יוצאת היום יציאת דה-לוקס לרישיון: היא לא צריכה להתאמץ להקים לעצמה חברת חדשות – ואני כבר לא נוגע בעניינים הפוליטיים שאנשים עושים את זה טוב ממני כאן – ויש לה תקופת הקמה שבה היא לא צריכה להתעסק עם הרמת חברת חדשות אלא מתעסקת רק עם המעבר, המורכב כשלעצמו, לרישיון.

אלדד כורש: לעומת זאת, במועד היציאה הבאה, גברתי ואדוני, אין יותר את הזכות הזאת של שלוש שנים משותפות כי הן נגמרות ביום שיצאתי לרישיון, דהיינו, כשאני אצא לרישיון אני אצטרך להתמודד גם עם הרישיון שלי וגם עם הקמת חברת חדשות.

אלדד כורש: נוצר מצב של א-סימטריה קשה שאני בטוח שחבר הכנסת אילטוב לא התכוון אליה.

אלדד כורש: אני עדיין חושב, בסופו של דבר, שתמונת הטלוויזיה ביום שאחרי היום בבוקר היא תמונת טלוויזיה שלא ברורה לאף אחד מאיתנו ואני חושב, באמת, שהחיפזון מן השטן.

אלדד כורש: תודה אדוני.

אבי צבי: אני מבקש עוד משפט אחד שקשור בעקיפין: מי שנשאר בזיכיון, אם הוא בוחר לגדול לשבעה ימים, יצטרך לעשות הפקות שמוגדרות כסוגה עילית בהיקף של כ-200 מיליון שקל בשנה.

אבי צבי: מר סמירה, אני מדייק?

מנשה סמירה: כן.

אבי צבי: 200 מיליון שקל של דרמות, של תעודה, של תחקירים, 200 מיליון שקל.

אתי בנדלר: ברישיון?

אבי צבי: בזיכיון, מי שיישאר בזיכיון.

כרמל שאמה-הכהן: כל ה-100% של הזיכיון.

נחמן שי: אבל אלה הדרישות היום.

אבי צבי: אמרתי שזה קשור בעקיפין, אני אבהיר את הנקודה.

אבי צבי: מי שילך לרישיון יצטרך להפיק ב-56 מיליון שקל.

אבי צבי: אני עוד לא מבין איפה המפיקים והיוצרים?

אבי צבי: אני רוצה שתדעו שבנוסף למעמסות אחרות, בנוסף להון חוזר שנדרש כדי לגדול לשבעה ימים, אנחנו נידרש לעשות 200 מיליון שקל מול 50 מיליון.

אבי צבי: 200 מיליון שקל סוגה עילית במקום 50 מיליון.

אבי צבי: אתם יודעים שהכאב בטן הכי גדול שלנו זאת סוגה עילית.

נחמן שי: - - - למה אתה לא עובר לרישיון, אם זה כל כך טוב?

אבי צבי: הלוואי והיה לי את הכסף.

אבי צבי: אני "מת" לעבור לרישיון.

אבי צבי: הרי אני ישבתי פה - -

רוברט אילטוב: 200 מיליון שקל יש לך?

אבי צבי: לעשות את מה שאני יודע לעשות בערוץ 2 – יש לי.

אבי צבי: אם אתה שואל אותי היום אם אני אדע לתמוך בחברת החדשות בשבעה ימים?

אבי צבי: התשובה היא כן.

אבי צבי: האם אני אדע לגדול לשבעה ימים בערוץ 2?

אבי צבי: התשובה היא כן.

אבי צבי: אם הייתי קצת יותר חזק היום, אם היו לי שנתיים שלא הייתי מפסיד כסף יכול להיות שגם אני הייתי הולך לרישיון.

אבי צבי: אבל לא להפסיד כסף לא קרה ב"רשת" עשרות שנים.

אבי צבי: חמש שנים, שבע שנים, לא עשרות.

אבי צבי: לא קרה, מה לעשות?

עמיר פרץ: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש, ליועצת המשפטית שלנו.

עמיר פרץ: אם לטענות של עורך דין אלדד כורש יש יסוד, אז למעשה אנחנו דהים בחוק שהוא חוק רגיל שיכול לעמוד בסתירה לחוק יסוד, של זכות הקניין – אז למה אנו מעסיקים עצמנו?

עמיר פרץ: כי אחרת הוא צריך להציע חוק יסוד.

אלדד כורש: אנחנו טענו את זה בחוות הדעת.

אלדד כורש: לא חזרתי על כל הטענות שלנו בחוות הדעת אבל הגשנו חוות דעת כתובה.

עמיר פרץ: תסלח לי אבל אתה לא היועץ המשפטי של הוועדה.

עמיר פרץ: היא היועצת המשפטית של הוועדה, היא צריכה לענות.

אלדד כורש: לא קיבלו אותי.

יואל חסון: לא יכולנו להרשות לעצמנו את זה.

אתי בנדלר: זאת אומרת שאני זולה?

יואל חסון: לא מפספסים פה כלום.

אתי בנדלר: כפי שאמר עורך דין כורש, הוגשו בכתב חוות דעת שהתייחסו בעיקר לשאלות החוקתיות.

אתי בנדלר: הוא הציג, כמובן, את העמדה של חברת "רשת", אני מניחה שיש כאן מי שייצג את עמדת חברת "קשת".

אתי בנדלר: אם היושב-ראש ירצה לשמוע את חוות דעתי, בהתחשב בשתי חוות הדעת, אני אתן אותה.

אתי בנדלר: אני כבר יכולה לרמוז לך - -

עמיר פרץ: אני רוצה.

עמיר פרץ: זכותי לבקש ממך חוות דעת.

אתי בנדלר: עדיין מי שנותן את רשות הדיבור בנושאים אלה זה היושב-ראש.

אתי בנדלר: אני רק יכולה לרמוז לך - -

רוברט אילטוב: אל תדאג, אני אתן זכות שאלה ותשובה.

עמיר פרץ: זה חשוב.

יואל חסון: זה מפתיע אצלכם, בדרך כלל.

אתי בנדלר: אני יכולה לרמוז לך שעד כמה שלמדתי את הנושא, אני חושבת שההצעה הזאת מעוררת קשיים חוקתיים.

אתי בנדלר: אני לא יכולה לומר בצורה נחרצת שאין להם מענה ראוי, בכפוף לתנאים מסוימים.

אתי בנדלר: אבל על זה אני אדבר כשיגיע תורי.

עמיר פרץ: תודה.

רוברט אילטוב: עוד מישהו רוצה לדבר?

רוברט אילטוב: בבקשה.

מרק מאירסון: אני מחברת "מדיה מוסט".

מרק מאירסון: אני מגיע להרבה ועדות כלכלה שדנות בנושא הזה.

מרק מאירסון: כל פעם אני משכנע את עצמי מחדש להגיע אולי אני אבין סוף-סוף למה אני מגיע ועל מה מדברים.

מרק מאירסון: אני עוסק כבר 16 שנה בתקשורת ואני מכיר רגולציות של כמעט כל המדינות.

מרק מאירסון: רגולציה כזו לא קיימת, חד-משמעית.

מרק מאירסון: א ועדת טרכטנברג, שום נושא שנדון בכנסת לא זכה לכזו תשומת לב, לכמות כזאת של שעות ולכאלו כמויות של אמוציות.

מרק מאירסון: סוף-סוף היום שמעתי דברים של חבר הכנסת אייכלר שאני מסכים איתם וכבר אמרתי אותם, לפני שנה, אני חושב.

מרק מאירסון: אולי לעצור, באמת, עד 31 במרץ, לבטל את הכול ולדון על שוק פתוח, פשוט שוק פתוח.

מרק מאירסון: מה השוני בין "עוף הגליל" לחברת חדשות או ערוץ 2 או ערוץ 10?

קריאה: אין הבדל?

קריאה: ומה עם תרבות?

מרק מאירסון: אין הבדל, יש משקיעים ויש צרכנים.

מרק מאירסון: אם מישהו לא יודע לייצר עוף או לא קונים – אז הוא נסגר.

איתן כבל: עוף לא צריך לדעת לשיר או לעשות ריאליטי.

מרק מאירסון: לא.

מרק מאירסון: הוא פשוט נסגר.

מרק מאירסון: ואם ערוץ 10 – שאני מאוד אוהב אותו – לא מצליח להחזיק - -

יואל חסון: זה לא נכון.

יואל חסון: מדינת ישראל תומכת במפעלים פרטיים שקורסים כדי שלא יקרסו, כדי שלא תהיה אבטלה במקומות מסוימים - - - לא רק עוף הגליל, אני יכול לתת לך דוגמאות רבות, כולל אלביט בקרית גת - - -

מרק מאירסון: זו לא אותה רמה של דיונים.

מרק מאירסון: מחפשים בדרך כלל משקיע - -

אסף אמיר: תמיכה בשפה העברית ובתרבות הישראלית – זה לא חשוב?

מרק מאירסון: יש רגולציה בהולנד שצריך לתמוך גם בפלמית או בהולנדית או בזה - -

רוברט אילטוב: מר מאירסון.

רוברט אילטוב: סליחה.

מרק מאירסון: יש רגולציה כללית: סמים, הסתה, אלכוהול.

מרק מאירסון: זאת הרגולציה.

מרק מאירסון: בשש השנים האחרונות לא היה דיון בצרפת על טלוויזיה, ולא בהולנד ולא בדנמרק.

רוברט אילטוב: מר מאירסון, תדבר אלינו, לוועדה.

מרק מאירסון: סליחה.

מרק מאירסון: אני לא נגד הרגולציה אבל אנחנו פה דנים בשוק סגור לסוג מסוים של אנשים.

מרק מאירסון: מי שרוצה, כמו שנאמר פה, לפתוח עיתון – יכול לפתוח עיתון.

מרק מאירסון: למה אי-אפשר לפתוח ערוץ טלוויזיה?

מרק מאירסון: למה אי-אפשר למכור פרסומת?

מרק מאירסון: מי שלא יכול, לא יחזיק שלושה חודשי או שנה – ייסגר.

מרק מאירסון: יש Chapter 11 בארצות הברית.

מרק מאירסון: לפני חודש סגרו באסטוניה ערוץ שהיה קיים שמונה שנים כי הפסיק לייצר תוצרת מקומית.

אסף אמיר: בוא נעשה את זה באנגלית וזהו.

אסף אמיר: לא צריך לתרגם את הפורמט - -

מרק מאירסון: מה הקרש בין מה שאתה אומר למה שאני אומר?

מרק מאירסון: אני מדבר על שוק פתוח.

מרק מאירסון: במה זה שונה ממה שאתה עכשיו - -

רוברט אילטוב: אני מבקש לא להפריע לדובר.

מרק מאירסון: בזמנו חייבו לעשות הפקות מקומיות ולשלם למפיקים אבל אחרי כמה שנים נוכחנו לדעת שהפקה מקומית זה הדבר הכי טוב שנעשה ולא צריך כבר לעודד, כי זה מה שהציבור הישראלי אוהב, בזה הוא הוא מסתכל וזה מה שעושה את הרייטינג.

מרק מאירסון: סדרה שעשית לא הולכת?

מרק מאירסון: תוריד אותה, הפסדת.

מרק מאירסון: יש סידרה שהולכת – הרווחת.

מרק מאירסון: זה המצב וזאת הרגולציה.

מרק מאירסון: הצופה הוא הרגולטור והמשקיע הוא הרגולטור.

מרק מאירסון: כל היתר זה צנזורה עצמית ויש משחק של כוחות בשוק וזה הכול במדינה חופשית ודמוקרטית.

מרק מאירסון: חנקו את כל הערוצים הזרים – נתנו למישהו מונופול שלא הביא לשום דבר, חונקים עכשיו משהו אחר.

מרק מאירסון: דנים בזה בכובד ראש ובסוף מה?

מרק מאירסון: כמו שאמר חבר הכנסת כבל, בסוף זה ירשם כמשהו שחור.

מרק מאירסון: זאת מדינה משכילה, מתקדמת: יש מקום לערוץ דתי ומקום לערוץ מסורתי ומקום לערוץ מזרחי, אם מישהו רוצה.

מרק מאירסון: יש מקום לעשות חבילות צרות ולמכור פרימיום.

מרק מאירסון: כל זה משחקים של השוק.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: חבר הכנסת עמיר פרץ, רצית לשאול שאלה, בבקשה.

עמיר פרץ: רציתי לאפשר ליועצת המשפטית להשיב, זה מה שאני מבקש ממך, אם אפשר.

רוברט אילטוב: היא השיבה לך.

אתי בנדלר: נתתי תשובה חלקית.

אתי בנדלר: אני חושבת שראוי שקודם "קשת" תציג את עמדתה בעניין הזה ואחר-כך אני אתן את חוות דעתי.

אתי בנדלר: צריכים לשמוע תמיד את האיפכא, לא?

רוברט אילטוב: בבקשה, חבר הכנסת רוברט טיבייב, חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ ואחר-כך אני אתן לקשת להתייחס לנושאים.

רוברט טיבייב: אם תרשה לי בבקשה.

רוברט טיבייב: השאלה שלי היא למנכ"ל ערוץ 10: כמה עולה לסגור את הערוץ?

יוסי ורשבסקי: הרבה עשרות של מיליוני שקלים.

רוברט טיבייב: מה הערכתך?

יוסי ורשבסקי: אני מנוע כרגע מלהגיד אבל זה הרבה עשרות של מיליוני שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: הבאתי את "אבא".

קריאות: אדוני שר התקשורת, מה אתה עושה בשביל להציל את ערוץ 10?

קריאות: את התקשורת הישראלית בכלל.

קריאות: או שהכול על ה-DTT, לא משנה מה יקרה בדרך?

כרמל שאמה-הכהן: מי ברשות דיבור?

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו, כשהשר פה מה יש לי להגיד?

כרמל שאמה-הכהן: מה שאת רוצה להגיד, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזק את עמדתו של חבר הכנסת רוברט אילטוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה נציגים של חדשות ערוץ 2?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: הם לא הוזמנו בטעות, בתום לב.

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו תקלה עם הנושא הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי תחושה שאם הם היו פה, הם היו, כנראה, דווקא מצדדים בהצעה של חבר הכנסת אילטוב כי בדרך זו אנחנו נותנים - -

רוברט אילטוב: תתקרבי אלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום אני ממש מפריעה פה, שמתם לב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם הם היו כאן אז סביר להניח שהם היו מקבלים את ההצעה שלך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מתנגדת למה דיברתם לגבי ערוץ 10.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שעצם המחשבה פה בחדר, שערוץ 10 הולך להסגר או עלול להסגר, זאת מחשבה רעה מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם כאן צריכים לעשות הכול ולחשוב על מהלכים איך להציל את ערוץ 10.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 10 לא משלם את החובות שלו לא בגלל שהוא לא רוצה לשלם אלא בגלל שהוא היה צריך להתחיל ברישיונות כבר השנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שהחליט שהרישיונות יתחילו בשנה הבאה זאת הכנסת, אנחנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים להיות אחראים גם כל החוקים שלנו וגם כלפי האזרחים – בעיני ערוץ 10 הוא קודם כל "אזרחים" ואחרי זה הכול – לכן במקום לחשוב שערוץ 10 ייסגר בעוד חודש אנחנו צריכים לחשוב איך בעוד חודש אנחנו בטוחים בכך שערוץ 10 ממשיך לפעול וממשיך לשדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאחר ואני אדם אופטימי, יש לי תקווה גדולה שמישהו יתעשת ואולי אפילו אני אגיש הצעת חוק שאפשר יהיה לדחות להם את החובות – אז כמובן צריך לדחות את החובות לערוץ 2, זה ברור לגמרי, אי אפשר לעשות איפה ואיפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמעתי שמסתובב פה רעיון – אני תכף חוזרת לחדשות – להעביר את הכסף להפקות מקור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני שנתיים הגשתי הצעת חוק שהתמלוגים צריכים להיות מבוטלים וכל הכסף של התמלוגים אמור לעבור לסוגה עילית, להפקות מקור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לצערי הרב, ההצעה הזאת כמובן לא עברה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שזה הזמן להתחיל להוציא אותה מחדש ואולי להמשיך את התהליך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה מה שיעזור עכשיו לערוץ 10.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני יוצאת מנקודת הנחה שערוץ 10, בעזרת השם, לא ייסגר אלא ימשיך, אני חושבת שצריך לתת אפשרות – ואני הצעתי את זה בכפר המכבייה עוד לפני הרבה מאוד חודשים – בשלוש השנים הראשונות לערוץ החדשות לשדר גם ל"קשת" וגם ל"רשת", במידה והן מתפצלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כך אנחנו שומרים על אותם העובדים בערוץ החדשות כי אנחנו קצת שכחנו מה הולך להיות איתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה של"רשת" יהיה מספיק כסף להחזיק לבד את ערוץ החדשות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חוששת שבמידה ואנחנו לא נעשה את זה אז יכול להיות מצב שתישאר חברת חדשות אחת ואם לא נצליח להחזיק אותה אז גם היא תלך לטמיון.

אבי צבי: אני מייצג את בעלי המניות שלי ואני מדבר בשמם בעניין הזה.

אבי צבי: אני מאוד ברור: אם "קשת" תבחר ללכת לרישיון אנחנו נמלא את שבעת הימים וניקח על עצמנו את חברת החדשות במלואה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתם עכשיו לא מסתדרים, איך תעשו שבעה ימים?

אבי צבי: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אני אומר את זה פעם נוספת – שיופיע בכל העיתונים – אני מדבר בשם בעלי המניות:

אבי צבי: אם "קשת" יעזבו אנחנו ניקח את שבעת הימים ואנחנו נטפל בחברת החדשות, הכול אצלנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אולי תעזרו לערוץ 10, תצילו אותו?

אבי צבי: יכול להיות שגם את זה נשעה, אמרתי את זה בתחילת דברי.

אבי צבי: אם הייתה לי וודאות רגולטורית, יכול להיות שהייתי יכול לקיים דיון - -

נחמן שי: ניסית לדבר עם "קשת", לנהל תהליך של קנייה, מכירה?

אבי צבי: כל הדבר הזה נולד בסוג של מחטף - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הגשתי את ההצעה הזאת בכפר המכבייה, השר היה שם ואמר שהוא שומע וכשיבוא הזמן הוא יקבל החלטה מה לעשות עם הדבר הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מחטף.

אבי צבי: אני מביע את עמדתי.

אבי צבי: אני אומר לך שאנחנו מתעסקים בדבר הזה שלושה שבועות.

אבי צבי: גילינו את זה בהפתעה.

אבי צבי: ישנו בעמידה.

אבי צבי: אני לוקח אחריות על הדבר הזה.

אבי צבי: אנחנו לא טיפלנו בדבר הזה.

אבי צבי: פתאום פגשנו את זה בתוך הצעת החוק הזאת ואנחנו מתמודדים איתה הכי טוב שאנחנו יכולים.

אבי צבי: אמרתי גם קודם: זה נושא חשוב.

אבי צבי: בפעם הקודמת דיברנו על זה ארבעה חודשים.

אבי צבי: – הפעם אנחנו מדברים על זה ארבעים דקות.

אבי צבי: אז בואו נדבר על זה שעתיים, ארבע ימים, שלושה שבועות.

אבי צבי: אני קורא לכם עוד פעם: תדחו את ההחלטה הזאת בחמישה-ששה שבועות.

אבי צבי: בואו נראה איזה משמעויות יש להחלטה מהבוקר על ערוץ 10.

אבי צבי: יכול להיות שמחר אני אבוא ואגיד לכם שאנחנו מצליחים להתחבר עם ערוץ 10 ונפתרו כל הבעיות.

אבי צבי: יכול להיות ש"קשת" תודיע את זה.

אבי צבי: תנו רגע לשוק לעכל את מה שקרה היום ואחרי זה תקבלו את ההחלטה הזאת.

אבי צבי: זה כל מה שאני מבקש.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, בבקשה.

משה כחלון: אנחנו צריכים למצוא נוסח סביר – אני אשמח אם תהיה הפסקה ונשב עם המשפטנים למצוא איזה נוסח.

משה כחלון: העמדה שלי ברורה, אמרתי אותה הבוקר: אני חושב שצריך לאפשר ל"קשת" אחזקה משותפת יחד עם "רשת", גם כשאחת ברישיון והאחרת בזיכיון.

משה כחלון: כל התכלית של החוק הזה היא לצאת לרישיונות, ואני אשמח אם "רשת" גם תצא לרישיון – היא תקבל את כל הסיוע מאיתנו – ואם היא רוצה עוד תיקון נוסף על מנת שימריץ אותה לצאת לרישיון, אני אנסה לשכנע את הוועדה שזה נחוץ וחשוב - -

יוסי ורשבסקי: איפה היית בבוקר, אדוני השר.

יוסי ורשבסקי: היית משכנע אותם גם.

משה כחלון: תדרכתי מולך.

רוברט אילטוב: הוא ניסה לשכנע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא ניסה לשכנע וגם אמר את עמדתו בצורה מאוד ברורה.

רוברט אילטוב: אפילו אמר שאני לא שומע טוב.

משה כחלון: אני חוזר על עמדתי.

משה כחלון: זה מה שאני חושב שצריך להיות, זה הדבר הנכון.

משה כחלון: שאף אחד לא יחיה בתחושה שאחרי שתהיה פה הצבעה הכנסת מתפזרת או שהעולם נגמר.

משה כחלון: תמיד אפשר לשפר, תמיד אפשר לתקן.

משה כחלון: יש לנו שבועיים-שלושה עד המליאה, לא יקרה שום דבר, אבל חייבים להתקדם.

משה כחלון: רבותי, גרירת הרגליים הזאת גורמת לכם נזק, לשוק נזק, לנו נזק ולכל מי שנוגע בדבר.

משה כחלון: צריך לעשות – אני לא אומר סוף – אבל לפחות לקדם את הדיון הזה.

משה כחלון: אני חושב שצריכה להיות היום הצבעה על העניין הזה.

משה כחלון: נכון, עלה הנושא של מונופול.

משה כחלון: תיכף נמצא ניסוח.

משה כחלון: גם אנשי "קשת", לדעתי, לא רוצים להיות מונופול, זה לא בריא לאף אחד להיות במונופול - -

יואל חסון: אדוני השר, מה שקרה עם ערוץ 10 לא משנה את המציאות בעיניך?

משה כחלון: הכול משנה, לכן צריך להיערך לכל התרחישים.

נחמן שי: אתה רוצה לעשות הפסקה?

משה כחלון: יש פה יושב-ראש.

משה כחלון: אני אבקש מהיושב-ראש לעשות הפסקה.

משה כחלון: נמצא ניסוח שכולם יחיו איתו, גם ערוץ 10 וגם "קשת" - -

עמיר פרץ: בוא נשמע את "קשת".

משה כחלון: אני לא מנהל את הדיון.

משה כחלון: שאלו אותי.

אבי דיכטר: אני יכול להגיב לפני ההפסקה?

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

אבי דיכטר: אני מבין את חבריי מ"רשת" ואת עמדתם.

אבי דיכטר: ב"רשת" לא רוצים גוף נוסף ברישיון שיתחרה בהם, זה מובן, לכן הם יגייסו כל טיעון שהם יכולים והם עושים את זה בכישרון.

אבי דיכטר: מחד הם מסבירים למה אנחנו יוצאים לרישיון דה-לוקס, וכשהם נשאלים: אם הרישיון הוא כל כך דה-לוקס, למה הם לא יוצאים?

אבי דיכטר: הם מסבירים שהם לא יכולים כלכלית.

אבי דיכטר: באותה נשימה הם מסבירים למה החיים בזיכיון כל כך קשים ודורשים השקעה של 200 מיליון שקלים.

אבי דיכטר: אז הם נשאלים שוב לגבי הרישיון ואומרים שהם לא יכולים, כלכלית, לצאת לרישיון.

אבי דיכטר: לדבריה של חברת הכנסת שמאלוב הם אומרים שהם יכולים להחזיק ערוץ שלם: את כל ערוץ 2 ואת חברת החדשות שלו – שמימונה בלבד הוא כ-100 מיליון שקלים – יכולים להחזיק את המימון של חברת החדשות ושל הערוץ כולו.

אבי דיכטר: עמדת "רשת" מאוד ברורה: ב"רשת" לא מעוניינים בתחרות, ביודעם שללא חברת חדשות - ראינו הבוקר דוגמה עגומה, ערוץ 10 ניסה במשך שנים וגילה שקר שם בחוץ וגילה כמה קשה ההתמודדות בעולם תחרותי.

אבי דיכטר: יכול להיות שיש פה ניסיון להגיד שאולי עדיף שלא תהיה תחרות.

אבי דיכטר: אני רוצה להגיד משהו לחברי הכנסת של קדימה ולחבר הכנסת כבל:

אבי דיכטר: אני לא יודע אם אתם יודעים מה אומר החוק, לפני התיקון של חבר הכנסת אילטוב.

אבי דיכטר: נזעקתם כדי להגן על התקשורת בישראל ואמרתם שזה רגע קריטי.

אבי דיכטר: אתם צודקים – אכן זה רגע קריטי.

אבי דיכטר: המצב היום - חבר הכנסת שי, אתה יודע זאת היטב – שאם אכן ערוץ 10 נסגר, צריך לבחור בשתי דרכים, בשתי אפשריות, וללכת אין עד הסוף.

אבי דיכטר: אם ערוץ 10 נשאר – הלוואי וערוץ 10 יישאר – יש תחרות, אין שום בעיה, נכון?

אבי דיכטר: גם לשיטתכם.

אבי דיכטר: אם ערוץ 10 נסגר ו"קשת", בלית ברירה, תישאר בערוץ 2 – זה המצב לפי החוק כיום ואותו לא ביקשתם לתקן כי המצב הזה אומר שיהיה ערוץ אחד בלבד בישראל, ערוץ 2, עם חברת חדשות אחת.

אבי דיכטר: אז ממה נפשכם, ומדוע לא נזעקתם על זה?

אבי דיכטר: זה המצב לאשורו בחקיקה היום, חבר הכנסת איתן כבל.

אבי דיכטר: זה המצב.

איתן כבל: אז תהיה חברת חדשות אחת של ערוץ 2 וחברת חדשות של ערוץ 10.

איתן כבל: אתה מציג את זה פשוט לא נכון.

איתן כבל: יש 70 פנים לתורה כי לא היה את מי לשאול.

איתן כבל: אתה מפרשן אותי בחיי, זה לא מה שאמרתי.

אתי בנדלר: זה נכון חלקית כי הרשות השנייה יכולה לפרסם מכרז לזיכיון עד אוקטובר 2015.

אבי דיכטר: המצב היום, ללא יציאה לרישיון – כש"רשת" ו"קשת" נשארות בערוץ 2 – המצב הוא שיש ערוץ אחד עם חברת חדשות אחת.

אבי דיכטר: חברי כנסת נכבדים, זה המצב, לא עד 2015, לפי החוק היום, אלא עד 2018.

אבי דיכטר: המחוקק הביע דעתו ואמר: במשך שלוש השנים הבאות יתקיים ערוץ אחד עם חברת חדשות אחת ולאחר מכן, משנת 2015 עד שנת 2018, יהיו שני ערוצים בעלי רישיון עם אותה חברת חדשות, זאת החקיקה הקיימת.

אבי דיכטר: עובדה.

אבי דיכטר: זאת החקיקה נכון להיום.

אבי צבי: אני מזכיר לך שאתה ואני נלחמנו עליה ביחד.

אבי צבי: נזכיר את העובדות: אתה ואני החזקנו ידיים, יבנו פה ונלחמנו בוועדה כדי שכך ייגמר החוק.

אבי צבי: אתה ואני שמחנו כשהחקיקה עברה כמו שהיא עברה.

אבי דיכטר: מר אבי ניר, אנחנו בעד תחרות אבל תחרות זה גם עם נימוס.

אבי דיכטר: נותנים אחד לשני לדבר – זאת תחרות.

אבי דיכטר: אני רוצה לדבר על תחרות כי בעצם מה שעומד מאחורי הדיון הזה היא השאלה אם תהיה תחרות בטלוויזיה המסחרית בישראל או לא תהיה תחרות?

אבי דיכטר: זאת האמת ואת האמת הזאת צריך להגיד.

אבי דיכטר: בבסיסו האידיאולוגי של חוק הרישיונות היה – וכך אמר השר לפני שנתיים וכך אמר השר לפני מספר חודשים – הרצון לייצר שוק טלוויזיה בריא שבו יש בעלי רישיונות שמתחרים אחד בשני ובסופו של דבר מקימים גם חברות חדשות שיכולות להתחרות אחת בשנייה.

אבי דיכטר: כל עוד השוק נמצא במצבו הנוכחי אנחנו חוזרים שוב ושוב לוועדת הכלכלה.

אבי דיכטר: המעבר לרישיונות היה ניסיון שלקח הרבה זמן והרבה מאוד ישיבות כדי להבריא את השוק הזה.

אבי דיכטר: ניסיון אמיץ ללכת עד הסוף.

אבי דיכטר: יש גורמים בשוק הזה שלא רוצים שיהיו רישיונות, שלא רוצים שתהיה תחרות כי תחרות זה דבר קשה ובתחרות יש גם מפסידים.

אבי דיכטר: לפעמים המצב של הישארות בחיקו של ערוץ חזק הוא הרבה יותר נוח.

אבי דיכטר: אני אומר לכם, גם ב"קשת" יש דעה מאוד חזקה – גם בקרב בעלי מניות – שאומרת בסופו של דבר איזור הנוחות שלנו הוא בערוץ 2.

אבי דיכטר: אמנם יש מחויבויות של זיכיון אבל בסופו של דבר הערוץ הזה יותר בטוח, יותר קל ויותר מאפשר את ההתמודדות עם תחרות יותר קלה.

אבי דיכטר: ההחלטה שלכם היום או ההכרעה כאן היא האם לעודד תחרות, האם לעודד מעבר לרישיונות או לא לעודד?

אבי דיכטר: זאת האמת ואת האמת הזאת כולם, כל אנשי הטלוויזיה, פחות, יודעים.

אבי דיכטר: אני לא יודע אם כל חברי הכנסת מבינים – הדיון היום הוא על זה.

אבי דיכטר: זאת האמת.

כרמל שאמה-הכהן: מר ניר, אנחנו פשוט חייבים לצאת להפסקה, לא של פרסומות.

לאה ורון: גב' יאירה פרנקל, נציגת הרשות להגבלים עסקיים ביקשה לרשות דיבור לפני ההפסקה.

יאירה פרנקל: אני חושבת שזאת נקודה טובה בדיון לחזור לדברים שנאמרו על-ידי הרשות להגבלים עסקיים לפני שנה, כשהדיון היה בנוגע למעבר של שתי הזכייניות לשיטה של רישיונות.

יאירה פרנקל: הזכרנו עכשיו שהבשורה העיקרית לציבור מהמעבר לרישיונות היא בכך ששתי החברות יעברו לתחרות מלאה: 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע; על הצופים; על הפקות המקור; על הפרסום וגם על החדשות.

יאירה פרנקל: האפשרות שהזכייניות ימשיכו באחזקה משותפת של חברת החדשות היא בעייתית פעמיים: פעם אחת בגלל שהן ממשיכות להחזיק בנכס משמעותי שמקים להן אינטרסים משותפים.

יאירה פרנקל: מדובר בעוגן הצפייה המרכזי שלהן, האחזקה בחברה היא כדאית, הן משקיעות בה הרבה יותר ממה שהן מחויבות להשקיע – ולכן כדאי להן להקים חברה נוספת.

יאירה פרנקל: גם אם הן יפוצלו, יהיה כדאי להן להמשיך ולהחזיק כל אחת בחברת חדשות של עצמה.

יאירה פרנקל: פעם שנייה זה בעייתי פשוט מהסיבה שמאבדים פה עוד חברת חדשות.

יאירה פרנקל: הדברים האלה נאמרו לפני שנה כשהמצב היה שונה בשני מובנים: אחד, דובר על כך שנוותר על חברת חדשות שלישית.

יאירה פרנקל: מהבוקר אנחנו נמצאים במצב שאנחנו בעצם מקבלים החלטה על ויתור על חברת חדשות שנייה – על כל המשמעויות - -

משה כחלון: אל תאבדי תקווה.

רוברט אילטוב: עדיין לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם מאבדים תקווה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה קברתם אותו?

עמיר פרץ: כי הממונה על ההגבלים העסקיים מתייחסת אלינו ברצינות.

עמיר פרץ: אם אתם לא התכוונתם, תגידו לנו.

יאירה פרנקל: העניין השני שעולה מהדיון הוא שבניגוד למה שאז נאמר על-ידי הזכייניות: שהן לא מסוגלות להחזיק חברת חדשות עצמאית כזאת – בהחלט יש היתכנות.

יאירה פרנקל: אני מזכירה שזאת הזכיינית היותר חלשה שאומרת כאן שהיא יכולה להחזיק חברת חדשות בעצמה.

יאירה פרנקל: אני חושבת שמקל וחומר הזכיינית היותר חזקה תוכל להחזיק חברת חדשות כזאת.

עמיר פרץ: ניתוח מעניין.

יאירה פרנקל: אני חושבת שהפיתרון לכל הדיון פה באמת אולי שחברה תחזיק חברת חדשות - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שהעברת את חדשות 2 ישיר ל"קשת"?

יאירה פרנקל: לא.

יאירה פרנקל: גם ל"רשת" תהיה חברת חדשות וגם ל"קשת".

יאירה פרנקל: לכל אחת בנפרד.

כרמל שאמה-הכהן: הפסקה עד לשעה 15:45, אז נחזור לדיון.

כרמל שאמה-הכהן: מי היה ברשות דיבור?

כרמל שאמה-הכהן: מר אברהם נתן, בבקשה.

אברהם נתן: השאלה פה היא שאלה גם כלכלית וגם שאלת התחרות.

אברהם נתן: חברי הכנסת הנכבדים קיבלו החלטה להוציא חוק שמשמעותו שמיים פתוחים ותחרות בתחום התקשורת.

אברהם נתן: מסיבות כלכליות, כדי לבצע את העניין הזה – ויש עלות כלכלית לבצע את העניין הזה - -

כרמל שאמה-הכהן: מה עלות ביצוע המהלך הזה?

אברהם נתן: מעל 100 מיליון שקל.

אברהם נתן: המשמעות של הדבר הזה שכדי לבצע מהלך כזה – כשאתה מסתכל על כלל המהלך – אתה צריך לראות גם על מה אתה מוותר.

אברהם נתן: החברים הנכבדים הסבירו לנו שחברת החדשות שהם השקיעו בה עשרות מיליוני שקלים – אני מניח שהם התכוונו שגם אנחנו השקענו עשרות מיליוני שקלים – יש לה ערך כלכלי רב ושזה בכלל עניין קנייני אז לא תוכלו לקחת מהם את ה-50%.

אברהם נתן: אבל 50% שייך ל"קשת".

אברהם נתן: אם מישהו חושב ש"קשת" תיתן במתנה את ה-50% שלה ל"רשת" אז או שהוא התבלבל – אמנם אני בן 65 אבל לא סנילי – אין לי שום כוונה להעביר חינם לא את חברת החדשות ושלא לדבר על המספר "22" על הערוץ שהוא גם כן עניין קנייני.

אברהם נתן: זאת אומרת, אם רוצים לעשות שמיים פתוחים ויש כוונה לבדוק את האפשרות לצאת לרישיון אז השאלה היא שאלה כלכלית.

אברהם נתן: זה שערוצים אחרים רוצים למנוע את המהלך הזה או שהם חושבים שאנחנו נצא וניתן להם במתנה גם את חברת החדשות וגם את ערוץ 22 – זה בניגוד לצד הכלכלי.

אברהם נתן: אנחנו לא נעשה את זה ואין שום כוונה לעשות את זה.

אברהם נתן: אתם צריכים לקבל החלטה: אם אתם רוצים שמיים פתוחים ואתם רוצים ללכת למהלך של תחרות – אנחנו מוכנים לעמוד בכל תנאי התחרות.

אברהם נתן: גם לעניין שאמר יושב-ראש הוועדה שיכול להיות שייווצר מצב שיהיה מונופול – אנחנו מוכנים להתמודד בתחרות.

אברהם נתן: אנחנו מוכנים לבנות מתווה כדי למנוע יצירת מונופול.

עמיר פרץ: אפשר לשאול אותך שאלה?

עמיר פרץ: אתה מוכן ליצור איזון בין התקופה שאתה יוצא לרישיון לתקופה שהולכים – זאת אומרת שתדחה את היציאה שלך.

עמיר פרץ: הם יצמצמו בשנה – באיזו שנה אתה אומר שתצא לרישיון?

אבי צבי: אוקטובר 2015.

עמיר פרץ: אנחנו נוריד להם.

עמיר פרץ: נעשה ביניכם משהו באמצע ואתם תדחו ותצאו ביחד כך שכל הסוגיות האלה לא יהיו - -

אברהם נתן: אני לא מתנגד לכל מהלך שהכנסת תחוקק שמשמעותו הגברת התחרות ואיזון משאבים, לא מתנגד.

עמיר פרץ: אני שואל אותך שאלה עניינית.

עמיר פרץ: אנחנו במתווים של הידברות.

אברהם נתן: עניתי לך.

עמיר פרץ: זה ברור שאתה לא יכול להתנגד למהלך שהכנסת מחוקקת.

עמיר פרץ: כל מהלך שהכנסת מחוקקת מחייב גם אותי.

אברהם נתן: אתה אומר אני מוכן להקדים את מועד הרישיונות, אם אני מוכן להיכנס?

אברהם נתן: אני אומר לך כן.

עמיר פרץ: לא להקדים.

עמיר פרץ: לאחר.

אברהם נתן: מה זאת אומרת "לאחר"?

עמיר פרץ: אתה הרי יוצא לרישיון בעוד שנה, נכון?

עמיר פרץ: אני אומר שאתה תדחה בשנה וחי והוא יתקדם בשנה וחצי ותצאו ביחד.

איתן כבל: בקיצור, תפגשו בשנת 2014.

אברהם נתן: זאת החלטה שלכם, 2014.

אברהם נתן: מה שאתם תגידו.

אברהם נתן: אם אתם רוצים תחרות החל מ-2014 תהיה תחרות.

נחמן שי: אבל אז אתה נשאר עם המצב הקיים – אין לך תחרות.

נחמן שי: הם אומרים אנחנו נמשיך לשדר יחד עם רשת.

נחמן שי: אתה נשאר עם חברת חדשות אחת ועם ערוץ אחד, נכון להיום.

נחמן שי: לא הרווחת.

נחמן שי: הוא אומר, בכל זאת, אם הוא יוצא היום הוא כופה על השוק לפחות שני ערוצי טלוויזיה.

עמיר פרץ: בכל מקרה יהיו שני ערוצי טלוויזיה.

אברהם נתן: המצב היום הוא שעד 2018 נהיה בחברת חדשות אחת.

אברהם נתן: אתה רוצה להקדים את זה?

אברהם נתן: אנחנו פרטנרים.

נחמן שי: - - - להפך, לכן אמרתי קודם שהאינטרס שלנו גדל, לאפשר להם לצאת לרישיון כרגע כי אז לפחות יש שני ערוצים.

נחמן שי: נשארה שאלת חברת החדשות אבל לפחות אם מת תינוק, ייוולד תינוק.

כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא מת.

עמיר פרץ: אבל חבר כנסת נחמן שי, הוא יוצא כאילו הוא עושה את המהלך אבל הוא אומר שהוא המפסיד הגדול.

עמיר פרץ: הריר שיש לכולם פה סביב השפתיים על העניין של אחזקת חברת החדשות הוא לא דבר מוצנע, כן?

אברהם נתן: זה קנייני.

עמיר פרץ: מאה אחוז, אני בעד.

עמיר פרץ: שאלתי את היועצת המשפטית אם אנחנו לא עושים דבר שלא יחזיק מים.

עמיר פרץ: אנחנו חייבים בסוף להגיע להסדר ביניכם כי אחרת כל אחד יטען לפגיעה בזכות הקניין ונחנו נמצא את עצמנו מתמודדים בבית המשפט העליון.

לאה ורון: אני רוצה להודיע שהתקבל אישור של יושב-ראש הכנסת להמשיך את הישיבה של ועדת הכלכלה בזמן דיוני המליאה ובלבד שלא מתקיימות באות עת הצבעות במליאת הכנסת.

עמיר פרץ: במליאת הכנסת.

עמיר פרץ: פה מותר לקיים הצבעות?

עמיר פרץ: עד איזו שעה.

כרמל שאמה-הכהן: עד שעה 18:00.

עמיר פרץ: אני לא מאמין.

כרמל שאמה-הכהן: חשבת שתפתור את זה בחמש דקות?

עמיר פרץ: מה שאתה לא יודע לפתור בחמש דקות, לא תפתור בשעתיים.

כרמל שאמה-הכהן: מה שלא תפתור בשעתיים, בטוח לא תפתור בחמש דקות, זה יותר מדויק.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני מציע להצביע על הבקשה שלי עם תוספת שאנחנו ננסח משפטית בתקופה קצרה של מספר ימים, המנגנון שיפעיל שר התקשורת בנוגע למצב בו תישאר חברת חדשות אחת, וזה ייכנס לתוקף בהקדם.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, הגעתי מאוחר.

עמיר פרץ: הפסדתי משהו בקשר לתוצאות ההתייעצויות בינך ובין השר?

כרמל שאמה-הכהן: לא היה משהו מיוחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעיקר זה היה דיון בין היועצים המשפטיים.

רוברט אילטוב: המטרה שתהיה תחרות - - -

נחמן שי: אתה מוכן שנצביע, שנאשר את מה שאתה אומר בתנאי שלא יופעל כל המעבר בלי שתהיינה שתי חברות חדשות?

רוברט אילטוב: אני מדבר על מנגנון שיפעיל אותו שר התקשורת במידה ותישאר חברת חדשות אחת.

אבי דיכטר: זה מקובל עלינו, כמובן, ובתנאי שנדע מהו המנגנון.

אבי דיכטר: שתהיה ידיעה לגבי המנגנון.

אבי דיכטר: שלא יהיה מנגנון מסתורי.

נחמן שי: נכון, בדיוק כך.

עמיר פרץ: המנגנון יאושר בתקנות שיגיעו לוועדת הכלכלה.

נחמן שי: אבל אם תציע שהמעבר יאושר בתנאי שתובטח קיומה של חברת חדשות נוספת, אפשר להבטיח את זה?

נחמן שי: אפשר להתנות את כל התהליך שדיברנו עליו אחרי הצהריים ובלבד שתוקם ותופעל חברת חדשות שנייה?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: אי אפשר בצורה שאתה מציג את זה.

אתי בנדלר: אפשר בצורה כפי שחבר הכנסת הציג את זה ברמה הרעיונית אבל בלי שהנושא פותח.

אתי בנדלר: יכולים להיות מספר מצבים: יכול להיות מצב אחד ששתי החברות עדיין בתקופת הזיכיון שלהן עם חברת חדשות אחת משותפת – ערוץ 10 יפסיק לפעול ואז נשארת חברת חדשות אחת – וגם אולי - -

נחמן שי: ואז אין לנו מה לעשות.

אתי בנדלר: אם כבר מתקנים את החוק, אני לא בטוחה שלא יהיה מה לעשות.

אתי בנדלר: אם מטרת המחוקק היא למנוע אפשרות של קיום חברת חדשות אחת אלא לפרק זמן מוגבל – צריך לתת את הדעת על כל המצבים שבהם עלולה להיווצר סיטואציה כזאת.

אתי בנדלר: דבר שני, זה יכול להיווצר מתישהו במהלך התקופה של אחזקה משוטפת של חברת החדשות.

אתי בנדלר: יכול להיות שנוצרות נסיבות שהדברים נראים שלכיוון הזה הם הולכים או שכבר הלכו בפועל, זאת אומרת שיש חברת חדשות אחת.

אתי בנדלר: במקרה כזה, פירוק של חברת החדשות הקיימת, תהליך או של התמכרות בין שתיהן או אם זה לא ילך אז מכרז על חברת החדשות.

אתי בנדלר: הקמת חברת חדשות נוספת כרוכה בתהליכים שלוקים זמן.

אתי בנדלר: בפרק הזמן הזה – שאינני יודעת להעריך כי אין לי נתונים כמה זמן הוא עשוי לארון – בוודאי שתהיה חברת חדשות אחת.

אתי בנדלר: את זה אין דרך למנוע.

אתי בנדלר: אפשר לנסות לגבש רעיות כיצד לצמצם, עד כמה שניתן, אץ פרקי הזמן.

נחמן שי: חבר הכנסת רוברט אילטוב מציע רעיון טוב אבל הוא לא מפרט את החלק השני שלו.

אתי בנדלר: נכון, כי עדיין אין רעיון - - -

כרמל שאמה-הכהן: בואו נפסיק עם הכדרור, קצת להירגע.

כרמל שאמה-הכהן: מר אורי רוזן, מנכ"ל חברת החדשות של ערוץ 10, בבקשה.

אורי רוזן: אני רואה פה את "קשת" ו"רשת" משחקות שחמט מאוד מרשים על כמה מיליוני שקלים, ואני מקנא בהם כי מבחינת חדשות 10 זה לא רק עניין של כמה מיליוני שקלים אלא עניין של קיום.

רוברט טיבייב: אתה הפסדת את המשחק.

אורי רוזן: נכון.

אורי רוזן: בבוקר אתם חיסלתם את ערוץ 10 ועכשיו באתם לבצע ווידוא הריגה גם בחדשות 10.

אורי רוזן: ביום שבת זכינו בנובל על הדבר הזה שהיישום הראשון שלו יהיה משהו שיחליף את הטפלון.

אורי רוזן: אני רוצה להגיד שאתם המצאתם שיא חדש בטפלוניות.

אורי רוזן: יש פה שני מישורים מקבילים שלא נפגשים: אנחנו כל הזמן שומעים אתכם מדברים על תחרות, על שוק התקשורת, על הפלורליזם, אבל אנחנו בסופו של דבר עיתונאים – אני עיתונאי, ולא קל לעיתונאי להיות בסיטואציה כזאת – כעיתונאים, אנחנו יודעים מה באמת השיח שמתנהל מאחורי הקלעים.

אורי רוזן: שיח שמדבר באופן מפורש על סגירת חדשות 10, לא שיח שמדבר על זיכיונות ורישיונות.

אורי רוזן: כששר התקשרות – שלא נמצא פה – דיבר בבוקר והדברים שלו התפרסמו, העובדים שלנו התחבקו, חשבנו שניצלנו.

אורי רוזן: שר התקשורת אמר שיהיה בסדר ושהוא לא ייתן לערוץ 10 להיסגר ושתהיה יותר מחברת חדשות אחת, וכך גם כל שאר מקבלי ההחלטות.

אורי רוזן: אבל אחרי כמה דקות הגיעה ההצבעה בה התוצאה הייתה הפוכה.

אורי רוזן: גם פה, אתם מדברים של מנגנון שיימנע שתהיה רק חברת חדשות אחת אבל יהיה איזה מן פער קטן של כמה חודשים שבו חדשות 10 ייסגרו ואחר-כך אולי תפתח חברת חדשות אחרת.

אורי רוזן: חברים, מה שנסגר לא נפתח.

אורי רוזן: את זה אנחנו למדנו – מה שנסגר לא נפתח.

אורי רוזן: כשהעובדים ילכו הביתה הם ילכו לחפש עבודה במקומות אחרים.

אורי רוזן: מי שנוסע בירושלים במוניות יכול לפגוש עובדים לשעבר של "טלעד" שהפכו לנהגי מוניות.

אורי רוזן: זה מה שיקרה גם לאנשים בערוץ 10 – הם פשוט יעשו הסבה מקצועית.

אורי רוזן: חברות הפקה ייסגרו וככה זה ייראה.

אורי רוזן: לכן אני מבקש מכם, חברים, לא להצביע כדי שההצבעה תעבור ולהבטיח מנגנון עתידי.

אורי רוזן: אנחנו לא יודעים מה יהיה בשוק התקשורת, אנחנו לא יודעים אם ערוץ 10 ייסגר או לא.

אורי רוזן: חדשות 10 כוללת 350 עובדים, האנשים האלה ילכו הביתה בסוף ינואר, אם לא יקרה נס.

אורי רוזן: אני מבקש לדחות את ההצבעה הזאת שהמשמעות שלה ל"רשת" ול"קשת" היא מוגבלת אבל עבור חדשות 10, שהיא לכאורה לא צד בהצבעה הזאת, המשמעות היא קיומית אני מבקש לדחות את ההצבעה עד אחרי שנדע מה קורה עם ערוץ 10.

אורי רוזן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: האזנתי בקשב רב לדברים שלך אבל אני חייב לומר לך שאני מתקשה להחליט מי צודק:

כרמל שאמה-הכהן: מצד אחד אתה אומר דברים מאוד ברורים – אתה אומר שאם נצביע עכשיו זה אסון מבחינת חדשות 10, ווידוא הריגה קראת לזה.

כרמל שאמה-הכהן: מצד שני, אנשי חדשות 2 אומרים שמה שאנחנו עושים עכשיו זה ההצלה של ערוץ 10 וחיסול חדשות 2.

רוברט אילטוב: אז יש איזון.

אורי רוזן: שמעתי את מר אבי וייס, מנכ"ל חדשות 2, מגן עלינו ועל קיומנו באופן מאוד אצילי ומעורר כבוד.

כרמל שאמה-הכהן: תסמוך עלי שאף פעם לא אמרתי משהו שהוא לא אמת.

כרמל שאמה-הכהן: אם אמרתי לך שאמרו את זה בחדשות 2 – מופעל עלי לחץ כבד לדחות את הישיבה הזאת ולא להכריע בעניין הזה – זה מאחר והם טוענים שאנחנו עושים הכול כדי להציל את ערוץ 10.

כרמל שאמה-הכהן: הם אומרים שזאת תהיה מודעת אבל – ככה הם הגדירו את זה – על חדשות 2.

אורי רוזן: אנחנו גם בעד דחייה.

אורי רוזן: זה מה שאני מבקש – דחייה.

נחמן שי: מה המנגנון?

נחמן שי: האם, גב' בנדלר, יש לך רעיון?

נחמן שי: האם לחבר כנסת רוברט אילטוב יש רעיון?

נחמן שי: בואו נשמע.

נחמן שי: אף אחד לא פוסל - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוד לא מצליחים להגיע למנגנון.

אתי בנדלר: הייתה התייעצות כדי לנסות לגבש אבל אני לא הצלחתי, בזמן הקצר הזה, לחשוב על - -

אסף אמיר: כל זה צריך לקחת בחשבון מה קורה לערוץ 10, נכון?

אסף אמיר: או שזה לא לוקח בחשבון את מה שקורה לערוץ 10.

אתי בנדלר: בוודאי שהוא לוקח בחשבון.

אתי בנדלר: המנגנון שעליו מנסים לחשוב הוא מה יקרה אם תישאר חברת חדשות אחת.

אסף אמיר: זאת אומרת שאם מוצאים את המנגנון – אז אפשר לסגור את ערוץ 10?

איתן כבל: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: להפך.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, נראה לי כי כולנו יושבים פה, מהיושב-ראש ועבור לכולם, ובאמת, אם אפשר להישאר ככה באותה תנוחה עד הלילה זה יהיה טוב, כי אף אחד לא באמת מרגיש שהוא יודע לאן הולכים.

איתן כבל: במידה רבה, ההחלטה שהתקבלה היום בבוקר על ערוץ 10 הכניסה את כולנו לפלונטר – כל אחד מהכיוון שלו.

איתן כבל: כנראה היה מי שלחץ שההצבעה תתקיים בבוקר למרות הכול והרצון לאיזה סוג של אקסטאזה מוקדמת הכניס את כולנו למקום הזה.

איתן כבל: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, לגופו של עניין.

איתן כבל: אחרי שהתקבלה החלטה – כתוב אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה – אני מקווה שיהיה מישהו שיקבל את השכל בלשכת ראש הממשלה ויעצור את התהליך הזה.

איתן כבל: אבל זה כבר לא תלוי רק בשולחן הזה.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם לסיפור שקוראים לו ערוץ 2.

איתן כבל: תשמעו חברים יקרים, אני אומר לך אדוני היושב-ראש, כל ניסיון שננסה לעשות אותו בלי להבין ולקבל החלטות – נקודות ברורות – שאומרות ואני אמרתי את זה קודם:

איתן כבל: אני נגד שלוש חברות חדשות אבל אני נגד חברת חדשות אחת במובן הזה – וצריך להוציא לרגע את חברת החדשות של ערוץ 10, לא כי אני רוצה להוציא אתכם מהמשחק ואני לא רוצה לחשוב במושגים כאלה.

איתן כבל: אבל אם אנחנו רוצים להתקדם בעניין הזה של חברת החדשות – אני אומר לכם, צריך מצד אחד לתת לרישיונות לצאת לדרך.

איתן כבל: או שהולכים על המהלך הזה או שלא הולכים על המהלך הזה.

רוברט אילטוב: - - -

איתן כבל: סליחה, חבר הכנסת אילטוב.

איתן כבל: אני מנסה לדבר שוטף ואני גם מנסה לתת מענה לעניין הזה.

איתן כבל: צריך לתת זמן ואין ברירה.

איתן כבל: צריך להגדיר שתי חברות חדשות מלכתחילה, עם כל הקושי.

איתן כבל: אני לא יודע איך עושים את זה.

איתן כבל: אם לא נגדיר מתחילת הדרך שתי חברות חדשות – אז תישאר חברה אחת.

איתן כבל: תרשמו את זה, בדיוק כמו שאמרתי.

איתן כבל: אני שונא להגיד את המשפט הזה על עצמי אבל הלכתי להוציא את הפרוטוקול לפני 8 שנים על ערוץ 10, איך הוא הגיע למצב שבו הוא מגיע היום.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אם לא נקבל החלטה, גם אם נפסיק את הדיון עכשיו ונלך ל-24 שעות ול-48 שעות, המוצא היחיד היום אם רוצים שיהיו רישיונות – שיהיה משטר רישיונות.

איתן כבל: כי בסוף גם הם צריכים אופק, לכאן או לכאן.

איתן כבל: זה כבר לא משנה לי מי אוהב מה.

איתן כבל: אם "קשת" אוהבת את מה שאני אומר או "רשת" אוהבת את מה שאני אומר.

איתן כבל: השאלה היא מה נכון לעשות במצב בו אנחנו נמצאים?

איתן כבל: כל תהליך שיוביל לחברת חדשות אחת אסור שיקרה.

איתן כבל: אני אומר את זה לחברי האופוזיציה, הקואליציה: חברים יקרים, מעבר לעניין של הגיוס שעושים וזה בסדר גמור ואני מבין פוליטיקה לא פחות טוב מכם, תזכרו על מה אנחנו מצביעים הפעם.

איתן כבל: לכן אני אומר לך בחברות, אדוני היושב-ראש, הדרך היחידה היא לכפות ולהכריח בחוק שתצאנה לדרך שתי חברות חדשות.

איתן כבל: אם לא, אומר לך בכאב גדול, אנחנו הולכים לחברת חדשות אחת וכל הסיפורים אחר-כך לא יעזרו.

איתן כבל: אי אפשר יותר לבנות על ערוץ 10 – בעזרת השם, בעזרת השם, יצליחו לעמוד על רגליהם ולצאת.

איתן כבל: אני אומר לכם, בנתיב שבו אנחנו נמצאים היום, זו הדרך היחידה לתת את המענה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו?

נחמן שי: אפשר לדבר כל הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: רק מי שיש לו משהו חכם להגיד.

כרמל שאמה-הכהן: מר שחר בוצר בשם איגוד היוצרים.

שחר בוצר: אני מנכ"ל איגוד השחקנים בשם היוצרים כולם.

שחר בוצר: בשם שבעת האיגודים, אני חייב להגיד שהיום בבוקר נפל פה דבר ואין לנו עדיין מושג, כמו שכולם אמרו פה, מה יהיה.

שחר בוצר: אני חושב שנכון להמתין, בטח שההצעה של חבר הכנסת רוברט מדברת על מעין חצי סעיף - -

רוברט טיבייב: חבר כנסת אילטוב.

רוברט טיבייב: בבקשה להדגיש: אילטוב.

שחר בוצר: - - שהחצי השני, בעל פה אנחנו אומרים, שימצאו איזה מנגנון של פיתרון כדי שלא נמצא את עצמנו עם חברת חדשות אחת.

שחר בוצר: אני חושב שנכון שתתנו אורכה מסוימת – גם אם זה אומר לתת אורכה של עוד חודש בנושא הרישיונות – לתת לנו בין היתר, כמו גם לאחרים פה, לעשות עבודה, להבין איך זה משפיע על השטח, איך זה משפיע על אלפי העובדים שאנחנו מייצגים בתחום התקשורת.

שחר בוצר: ולבוא אליכם בדיון הבא ולהסביר לכם מה גרמה בשטח ההחלטה מהיום בבוקר , מה זה גרם לאנשים שעובדים.

שחר בוצר: אנחנו לא יודעים מה יהיה.

שחר בוצר: אם יהיה ערוץ 10 או לא.

שחר בוצר: תמתינו רגע.

שחר בוצר: לא חייבים ביום אחד לעשות שני צעדים כל כך - -

אסף אמיר: תוך שבוע ייסגר הסיפור של ערוץ 10 – לכאן או לכאן.

אסף אמיר: התאריך הזה לא משתנה.

אסף אמיר: את "קשת" ו"רשת" אפשר לדחות בחודש-חודשיים, שיחליטו אחר-כך.

כרמל שאמה-הכהן: משרד התקשורת טוען, בבדיקה שהם עשו, שלערוץ 10 יש אפשרות לשדר עוד שנים.

קריאות: מה זאת אומרת?

קריאות: אני חושב שגם הרשות השנייה מסכימה איתנו בנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: לא שיש לנו בעיה עם זה, להפך.

כרמל שאמה-הכהן: כן מר סמירה.

מנשה סמירה: אני חושב שכדאי לתת כמה נתונים כי יש לי הרגשה שנבנים פה מגדלים והבסיס קצת רעוע והתשתית – בין אם המשפטית, בין אם המקצועית, בין אם הנחות העבודה הציבוריות שלפיהן נבנו המערכות עד עכשיו – היא אחרת קצת.

מנשה סמירה: ראשית לגבי הסטאטוס של ערוץ 10: "ישראל 10" מסיימת את תקופת הזיכיון ב-27 בינואר 2012, עוד כמעט חודש וחצי, תקופת הזיכיון הוארכה בחוק עד אז.

מנשה סמירה: אם הערוץ ירצה לעבור לרישיון ואם אנחנו נמצא שבשנתיים האחרונות, מאז תיקון החוק, הערוץ עמד בכל מחויבויות התוכן – ואני יכול כבר לומר שבתוכן הוא עומד – ועמד ויעמוד בכל המחויבויות המהותיות האחרות: הכספיות, כמו התשלום של 60 מיליון ₪ שעכשיו הוא צריך לבצע, בתוך שבוע-שבועיים ימים; מעבר לירושלים ושידור חדשות מירושלים בתוך שבועיים ימים - -

נחמן שי: בתוך שבועיים הוא צריך לעבור לירושלים?

מנשה סמירה: אם הערוץ יעמוד בתנאים הללו – אזי אפשר להאריך לו את הזיכיון.

מנשה סמירה: הוא לא מקבל את הזיכיון במתנה או רק על-ידי מצמוץ עיניים.

מנשה סמירה: הוא צריך לעשות את כל הדברים הללו.

כרמל שאמה-הכהן: זאת כבר עמדה אחרת.

מנשה סמירה: זאת לא עמדה אחרת, אדוני היושב-ראש, אלו נתונים מהחוק.

מנשה סמירה: היועצת המשפטית יכולה לאשר את הסעיף, אני יכול להפנות אתכם - -

כרמל שאמה-הכהן: לא אמרתי שזאת עמדה לא נכונה או לא מדויקת.

מנשה סמירה: זאת אל עמדה, אדוני, אלו נתונים על-פי החוק.

אתי בנדלר: מה היה המשפט האחרון שלך?

מנשה סמירה: אמרתי ליושב-ראש הוועדה שזאת לא עמדה.

מנשה סמירה: התנאים להארכת הזיכיון על ערוץ 10 בשנה.

אתי בנדלר: בוודאי.

מנשה סמירה: אדוני היושב-ראש, פנו אלי עיתונים ואמרו שקיבלו אינפורמציה שהמועצה של הרשות השנייה רשאית לדחות את החוב.

מנשה סמירה: אם היינו רשאים היינו באים אליכם?

מנשה סמירה: העמדה המקצועית של הרשות השנייה היא שאפשר וצריך היה לדחות את החובות של הדיון של הבוקר בשנה, כי מראש זה נקבע מסונכרן עם הרישיונות, אז למה ההתעקשות?

כרמל שאמה-הכהן: למה משרד האוצר לא חושב כמוך?

מנשה סמירה: משרד האוצר שינה את עמדתו.

מנשה סמירה: לפני ארבעה חודשים תמך מר פולק בעמדה הזאת ובתהליך.

מנשה סמירה: חבר הכנסת אילטוב, חשוב לי שתדע עוד דבר.

מנשה סמירה: בלי סוגיית החדשות, אני רוצה לתת את התמונה הכוללת, שאנחנו עומדים להפסיד: הייתה פה כוונה מצוינת, שר התקשורת הוביל מהלך חשוב ביותר של רפורמה עם רישיונות, שאכן מתמודדת עם השעה בצורה הטובה ביותר: נותנת אופק לקיימים וגם לחדשים; מרחיבה את התחרות; קובעת עוגנים מאוד משמעותיים איך יראה ערוץ Broadcast ברישיון.

מנשה סמירה: נשאר עוד דבר אחד שבגללו יש לי הרגשה שאנחנו בועטים עכשיו בכל התהליך הגדול והחשוב הזה: יש עניין – והחוק ניסה להתמודד עם העניין – איך אנחנו מעבירים את השחקים הקיימים לתקופת הרישיון.

מנשה סמירה: המחוקק נתן דעתו על העניין הזה בשעתו, והיה בסוף טוויסט קטן עם חברת החדשות, שלא ידענו איך לאכול אותו, אבל היה בה הגיון אחד, לפחות: אם "קשת" ו"רשת" עוברות להיות בעלות רישיון ויש להן חדשות משותפות – אבל שתיהן פחות או יותר בתנאים זהים, לא שלאחת יש אופק של 15 שנה ולאחרת רק שלוש שנים – אז אולי הן תוכלנה, איכשהו, להסתדר.

מנשה סמירה: אני חייב לומר שיש לתת את הדעת על הקשיים שהעלה כאן היועץ המשפטי ואפשר, אולי, לפתור אותם.

מנשה סמירה: עבדכם הנאמן היה חבר בוועדה – שהמליצה והייתה הטריגר חוץ מהצעת החוק של חבר הכנסת כבל ואחרים – ועדה בין-משרדית מקצועית שניתחה את המעבר לרישיונות ואמרה שאפשר לעבור לרישיונות ובתנאי שלא ממשיכים בשיטת הטלאים: מסדירים את העניין עתידית, לרבות דברים ששמעתי כאן, כולל הפחתה משמעותית בתמלוגים וכל הדברים הללו.

מנשה סמירה: אם אנחנו נגיע למצב – ושר התקשורת עמד על כך ואמר זאת כמה פעמים, ואני יודע שהוא הוביל לכיוון הזה – אם משני בעלי זיכיון שיש לנו היום, שני ערוצים עם זיכיונות, שמשקיעים הקף של 300 מיליון שקל בשנה ביצירת סוגה עילית ועוד כ-800-700 מיליון שקל לשידורים ועוד 150 מיליון שקל על חדשות, נעבור למשטר של רישיונות ותוצאה תהיה שני ערוצים ברישיון שיעשו ביחד 100 מיליון שקל סוגה עילית, 50 מיליון שקל רישיונות – האם לזה התכוון המחוקק או המשורר?

מנשה סמירה: ממש לא.

מנשה סמירה: אנחנו חייבים להבטיח הרחבה.

מנשה סמירה: את זה צריך לעשות על-ידי עידוד חדשים, ולכן ניתנה "הגנת ינוקא" לחדשים.

מנשה סמירה: אם יעלו בעלי רישיונות חדשים – כמובן שעכשיו התקופה הכלכלית היא באמת בעייתית ומאיימת – בעלי רישיונות חדשים יוכלו לעלות רק אחרי שהם ידעו מה קורה עם השחקנים הקיימים ששולטים בשוק.

מנשה סמירה: ל"קשת" יש תרומה מכרעת על מה שקורה היום בשוק – אני אומר את זה לחיוב – אבל צריך להבין שאנחנו לא יכולים, מבחינה ציבורית ומבחינה מקצועית, להישאר בסיטואציה עם ערוץ טלוויזיה אחד.

מנשה סמירה: אנחנו רוצים ועושים טלוויזיה פתוחה וחופשית וחייבים להבטיח את הדבר הזה.

מנשה סמירה: לכן אני חוזר להכרעה שהתקבלה היום בעניין ערוץ 10, מותר לי לומר מההיבט המקצועי והציבורי – אני לא מתעסק בעניינים אחרים, לא מבין בפוליטיקה ולא מבין בדברים האחרים – היא ירתה מוקדם מדי ושיבשה את הרפורמה הגדולה של המעבר לרישיונות.

מנשה סמירה: הצעתו של יושב-ראש הוועדה, למשל בערוצים הנושאיים, שצמצמה מאוד את האיום של הדבר הזה הייתה במקומה והבטיחה מעבר לרישיונות כדי שלא יקרה מצב שעוד שחקנים יאכלו מעוגת הפרסום שגם ככה היא לא מספקת להאכיל את הקיימים.

מנשה סמירה: לכן הצעתו המדורגת שדחתה את זה והכניסה אותנו לאיזו שפיות וסבירות.

מנשה סמירה: אני מנסה לומר – ובאמת העירו שאנחנו יושבים כאן כל חודשיים-שלושה על ענייני התקשורת – הרעיון היה במעבר לרישיונות, כך קראנו לזה, מטלאים לתוכנית מוסדרת כוללת.

מנשה סמירה: בסוף אנחנו מתחילים עכשיו, בכל השליפות הללו, לקבוע טלאים ואנחנו מְסַכְּנִים, בסופו של דבר, שלושה דברים, הצופים לא יקבלו את מה שאנחנו חושבים: לא תחרות, לא מבחר ובוודאי לא השקעה בתוכן.

רוברט אילטוב: מה ההצעה שלך?

מנשה סמירה: אני מאוד מקווה - -

רוברט אילטוב: לא מה אתה מקווה.

רוברט אילטוב: מה ההצעה?

מנשה סמירה: ההצעה שלי שהרוויזיה שהוגשה – אני לא מבין במשפטים האלה שלכם, המחוקקים – שיהיה תיקון לגבי ערוץ 10.

מנשה סמירה: אנחנו מאיימים – אני אומר את זה מהאינטרס הציבורי והאינטרס המקצועי – אנחנו מאיימים על הרפורמה של הרישיונות בהקדמת ההכרעה לגבי ערוץ 10.

רוברט אילטוב: ההכרעה על ערוץ 10 התקבלה.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: הבנתי שיש רוויזיה.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: אין רוויזיה.

לאה ורון: כבר הייתה הצבעה על הרוויזיה.

מנשה סמירה: טוב, עוד יש לי מה ללמוד מכם, אני אוהב ללמוד.

נינו אבסדזה: גם אני למדתי את זה - - -

מנשה סמירה: אני אומר את זה כאן:

מנשה סמירה: שלושה היבטים כדי לחזק את הרפורמה של הרישיונות, כדי להבטיח את האופק.

מנשה סמירה: אם אתה מבטיח את הדבר הזה, חבר הכנסת אילטוב, יש לך בהחלט אפשרות לדון בצורה שקולה יותר עם "רשת" ו"קשת" עם ההצעה הזאת שכבר לא מסכנת את המכלול.

רוברט אילטוב: אני חושב שאתה הולך לכיוון הפוך לגמרי.

רוברט אילטוב: היום אנחנו נמצאים בפני מצב ש"רשת" וקשת" צריכות להחליט מה הן עושות: הולכות על רישיון או על זיכיון?

רוברט אילטוב: זה הסטאטוס כרגע.

רוברט אילטוב: אנחנו נמצאים עם חברת חדשות שלהם ויש את חברת החדשות של ערוץ 10 – ייסגר או לא ייסגר.

רוברט אילטוב: אנחנו מחפשים עכשיו מנגנון, אנחנו מקווים מאוד בסופו של דבר תתקבל החלטה שם ושערוץ 10 לא ייסגר, אז פתרנו את הבעיה.

רוברט אילטוב: נוצר לנו מצב שאחת מהן יוצאת או רוצה לצאת לרישיון ואחת רוצה להישאר בזיכיון וחברת החדשות כרגע משותפת.

מנשה סמירה: אז יש לי הצעה למנגנון.

מנשה סמירה: תידחה את ההחלטה לצאת.

מנשה סמירה: אנחנו אונסים את "קשת" או את "רשת" להחליט היום, ב-31 בדצמבר, אם הם עוברות לרישיון או לא, ואם לא – אומרים לה להישאר עד 2015.

מנשה סמירה: זה העונש שהיא מקבלת אם לא מודיעה עכשיו - -

כרמל שאמה-הכהן: בוא נטפל בנקודה הזו.

מנשה סמירה: רק אגמור את המשפט.

מנשה סמירה: אני מציע שתיתן להם את האפשרות להחליט, ב-31 במרץ תגיד למר אבי ניר או למר אבי צבי ב-31 במרץ תחליט אם אתה רוצה לעבור לרישיון.

מנשה סמירה: עד אז אנחנו נדע מה קורה לערוץ 10.

מנשה סמירה: אי אפשר לדלג על ה-27 בינואר: או שהם שמים את הכסף; עוברים לירושלים; משדרים וקיימים – אני מאוד מקווה שזה יקרה, בין אם זה בעזרת הממשלה שתיתן דחייה ובין אם בהסדרים אחרים – אז אנחנו מרווחים את ההישארות שלהם.

כרמל שאמה-הכהן: מר סמירה, אני מציע - -

מנשה סמירה: רגע.

מנשה סמירה: הדבר השני, אם לא אז ב-1 בפברואר תכנס את הוועדה ותחליט - - -

כרמל שאמה-הכהן: מר סמירה, הנקודה ברורה.

איתן כבל: מר סמירה, אתה מפרשן את עצמך עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע הצעה ורוצה לשמוע את חברי הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, חשוב שתקשיב, אתה עדיין מצביע פה מטעם מפלגת העבודה.

כרמל שאמה-הכהן: נציע סעיף שלשר תהיה סמכות לדחות את המועד האמור עד שלושה חודשים, באישור ועדת כלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: זה ייתן לו גמישות גם לאחר שהחוק הזה יינעל.

כרמל שאמה-הכהן: על המועד המדובר.

מנשה סמירה: אני רוצה להגיב להצעה הזאת בצורה מקצועית.

מנשה סמירה: אדוני יושב-ראש הוועדה, אם הדמוקרטיה חשובה לנו, אנחנו צריכים להפסיק לייצר קשר בין החלטות של דרגים – אפילו שהשר כחלון עושה את הדברים – תראה מה שקורה כאן, יותר מדי הזיקה הזאת הולכת ומתחזקת: השרים והוועדות וחברי הכנסת - -

כרמל שאמה-הכהן: כך זה צריך להיות.

מנשה סמירה: אדוני, אני מצטער.

מנשה סמירה: בכל מדינות המערב המתוקן יש רגולטורים עצמאיים, רשות לאומית לתקשורת.

מנשה סמירה: אולי תתנו גב לשר התקשורת שיוכל להוביל את היוזמה שלו.

מנשה סמירה: צריך להפסיק עם הסיטואציה הזאת שכל הזמן חברי הכנסת - -

איתן כבל: מר סמירה, אתה צודק - - -

נחמן שי: אנחנו מבטיחים לך שכשה

נחמן שי: כול ייגמר – נטפל בזה, אבל עכשיו - -

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: צריך לטפל בזה.

מנשה סמירה: זה הכשל הארגוני שנמשך עשר שנים - -

איתן כבל: מר סמירה, אתה צודק אבל אתה פותח עכשיו עוד ענף - - -

אתי בנדלר: אני רוצה להגיד לאדוני מדוע הצעתך, כרגע, לא רלוונטית: המועד הראשון שהוא רלוונטי כרגע הוא המועד האחרון להגשת בקשה על-ידי בעל זיכיון – כרגע, 1 בינואר 2012.

אתי בנדלר: עד שהצעת החוק הזאת תגמר, תאושר, תונח על שולחן הכנסת, זה יהיה אולי ימים ספורים לפני אותו מועד.

אתי בנדלר: אז יבואו אלינו עם תקנות לדחות את המועד?

אתי בנדלר: אז יש שרשרת של מועדים.

כרמל שאמה-הכהן: נו, מה העניין?

אתי בנדלר: זה לא מספיק לדחות רק את הבקשה להגשת - -

נחמן שי: אתה רוצה לדחות את ההחלטה על מעבר מזיכיון - - -

כרמל שאמה-הכהן: תהיה לשר אפשרות לחזור לוועדה, להביא תאריך חדש במקום ה-31 בדצמבר.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה גם שיבוא בחודש פברואר.

אתי בנדלר: אין, משום משאחר כך - - - אבל אדוני היושב-ראש, קבועה לך שרשרת של תאריכים בחקיקה הראשית, ככה תוך 60 ימים - -

כרמל שאמה-הכהן: כל תאריך בחוק המדובר הוא יוכל לדחות עד שלושה חודשים.

אתי בנדלר: כל התאריכים.

אתי בנדלר: אז נתחיל לבדוק את כל התאריכים, לרבות התאריך של המעבר לרישיון.

כרמל שאמה-הכהן: הוא יבוא ויבקש את האישור לגבי כל תאריך.

כרמל שאמה-הכהן: מה העניין?

טל רוזנפלד: - - - מאוחר מדי.

כרמל שאמה-הכהן: למה מאוחר מדי?

טל רוזנפלד: כי המועד הראשון הרלוונטי הוא ה-1.1.2012, זה עוד שבועיים.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל הוא עדיין הוא יכול להאריך את זה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול להאריך את זה גם אחרי ה-1.1.

אתי בנדלר: מה, רטרואקטיבית?

כרמל שאמה-הכהן: יש לו סמכות בחוק.

אתי בנדלר: אחרי שהמועד עבר?

אתי בנדלר: אחרי שפקע זיכיון תיתן גם זיכיון רטרואקטיבית, אחורה?

כרמל שאמה-הכהן: לא פקע.

כרמל שאמה-הכהן: לא פוקע פה שום דבר.

אתי בנדלר: אני רק מסבירה למה לא עושים רטרואקטיבית דברים כאלה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל שום דבר פה לא פוקע.

כרמל שאמה-הכהן: החוק אומר היום: תוגש הבקשה עד 31 בדצמבר, החוק אומר.

קריאה: לא.

קריאה: החוק אומר עד שנה לפני מועד המעבר.

כרמל שאמה-הכהן: עד שנה?

כרמל שאמה-הכהן: אז זה לא משנה, זה עניין של סמנטיקה.

כרמל שאמה-הכהן: אז במקום שנה, הוא יגיד תשעה חודשים.

נחמן שי: אתה רוצה לדחות את מתן ההודעה בשלושה חודשים?

נחמן שי: זה מה שאתה רוצה לומר?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני לא רוצה למסמר את זה היום.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה שהשר ישקול את השיקולים שלו, היה וירצה – יחזור ויקבל אישור.

נחמן שי: בוא נחכה שבוע, השר יבוא אלינו עם המלצה - -

כרמל שאמה-הכהן: מחר-מחרתיים ננעל את החוק ונשלח אותו למליאה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה לקשור את זה בחוק הזה.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: אז תאסוף אותנו מחר, השר יחליט מה המועד - -

איתן כבל: מה מפריע לך עכשיו שניקח את מה שר סמירה אומר.

איתן כבל: אנחנו עשיו בפלונטר: יבוא השר וכולנו נשב פה ונאכל סנדוויצ'ים.

איתן כבל: לא יעזור כלום, ההחלטה צריכה להיות – אם אתה שואל אותי ועכשיו אנחנו באותו צד, אין כאן קואליציה ואין כאן אופוזיציה, אנחנו רוצים להוציא את העגלה הזאת מהבוץ – קבל החלטה עכשיו, קח את מה שמר סמירה מציע.

איתן כבל: זאת ההחלטה שתיתן לכולם לקחת קצת אוויר, לנשום.

נחמן שי: אני לא זוכר מה ההצעה של מר סמירה.

נחמן שי: אני רק זוכר שהוא צועק, אני לא זוכר מה מר סמירה הציע.

נחמן שי: מה הוא הציע?

נחמן שי: לדחות את ההחלטה?

נחמן שי: 31 במרץ?

נחמן שי: אבל אתם צריכים לשמוע את דעתן של "קשת" ו"רשת", לא בטוח שהן מוכנות.

רוברט אילטוב: אני חושב שההצעה שלי - -

נחמן שי: ההצעה שלך לא מפורטת מספיק.

נחמן שי: בתקופה הזאת, של השלושה חושדים, השר יפתח, יציג, יביא מנגנון לשמר שתי חברות חדשות.

נחמן שי: אני לא מתלהב אבל אין ברירה.

אסף אמיר: ברגע שערוץ 10 החליט – אתם יכולים להמשיך את הדרך.

כרמל שאמה-הכהן: מה אתם רוקחים?

נגה רובינשטיין: בכמה זמן אתם הולכים לדחות?

כרמל שאמה-הכהן: בשלושה חודשים.

אתי בנדלר: את כל התאריכים.

רוברט אילטוב: על ההצעה שאני מציע אנחנו נצביע.

רוברט אילטוב: הכול יטופל ותוך יומיים-שלושה נבחן את זה מחדש.

רוברט אילטוב: לא נעלה את זה להצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: לאור המורכבות של העניין ולא מצליחים להגיע לשום ניסוח מוסכם, אנחנו נסיים את הישיבה בשלב הזה ונחדש אותה מחר, כפי שהודענו היום בבוקר, בשעה 08:15 בבוקר.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.