הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 68, 2011-12-04 11:00

ניצן הורוביץ: בואי נתמקד בנושא שלנו.

לידיה נבון: פה אתה רואה קבוצה של חיילים חרדים.

לידיה נבון: זה למקצוע רכב ופה כל מקצועות הבנייה, מה שאנחנו קוראים מקצועות רטובים, אלה הריצוף והשלדאי.

לידיה נבון: הקורס של שלדאי תפס תאוצה גדולה מאוד מאז המיזם שבו משתתפים שלושת הגורמים, התאחדות הקבלנים, התמ"ת והלשכה להכוונת חיילים וההסתדרות.

שלום בן משה: וההסתדרות.

לידיה נבון: אתה נציג ההסתדרות?

קריאה: הסתדרות זה חשוב.

מוטי כידור: ההסתדרות והתאחדות הקבלנים עובדים ביחד במסגרת קרן משותפת עם איגוד ענף הבנייה, ביחד כל המקצועות.

לידיה נבון: אני חייבת לציין שלפני זה היה מאוד קשה להכשיר לקורס שלדאי, הביקוש היה ממש מועט.

לידיה נבון: מאז המיזם הזה אנחנו מקיימים היום את הקורס השמיני.

לידיה נבון: המיזם הזה בנוי כך שזה לא רק הקורס, אלא עם תכנית ארוכת טווח כאשר התכנית מציעה ללומדים להשתדרג גם מקצועית וגם כלכלית.

לידיה נבון: אנחנו מתחילים בשלב 1, 2, 3, הם באים כעבור שנה של פז"מ (פרק זמן) בעבודה לרכישה של קידום מקצועי סוג 4, אחרי זה סוג 5 ואז הם יכולים ללכת לקורס מנהלי עבודה, שזה בעצם השיא של הפרויקט.

לידיה נבון: לאורך כל הפרויקט הם מקבלים שכר, השכר גדל משלב לשלב, ואחת לתקופה, משהו בין שישה לתשעה חודשים, הם גם מקבלים מהענף מענקי התמדה.

לידיה נבון: כל החבילה הזו גרמה לכך שהרבה מאוד חיילים משוחררים מגיעים לפרויקט הזה.

לידיה נבון: אנחנו רואים אותם עכשיו בעבודה, תיכף נראה אותם גם בשטח.

לידיה נבון: כמובן שהלימודים פה הם מאוד עדכניים, בהתאם לדרישות של השוק, תבניות, בטיחות, עבודה בגובה, כל מה שנדרש.

ניצן הורוביץ: יפה.

לידיה נבון: זה שוב קבוצה של חיילים חרדים בתחום המתכת.

לידיה נבון: זה עוד אחד הקורסים שלנו, נגרות.

ניצן הורוביץ: זה אתם עושים, איפור?

לידיה נבון: לא, זה היה משהו חד פעמי, למרות שזה מאוד נדרש במשק.

שלום בן משה: יש לזה סיווג עבודה ויש עבודה.

שלום בן משה: אחר כך הן יכולות לעבור קורס איפור וטיפוח החן, פותחות עסק.

לידיה נבון: מטפלות זה גם ענף מאוד רחב ושוק העבודה מאוד נדרש למטפלות.

ויצמן נגר: לא ראיתי אינסטלציה ומים.

לידיה נבון: יש לנו שרברבות.

לידיה נבון: זה תהליך הזרימה של הקליטה של התלמידים והקורסים שלנו ותכנית העבודה ל-2011 של כל התחומים.

לידיה נבון: הקורסים מתוקצבים, אנחנו מדברים על קורסים שממומנים על ידי האגף להכשרה מקצועית של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

לידיה נבון: אלה קורסים עסקיים.

לידיה נבון: קורסים עסקיים אלה קורסים שאנחנו מקיימים בשעות הערב והם קורסים לא מתוקצבים, אבל הם במחירים נמוכים.

לידיה נבון: אנחנו מלכ"ר (מוסד ללא כוונת רווח) והייעוד של הקורסים הוא לשדרג את בעלי המקצוע, כל אלה שסיימו קורסים בבוקר ורוצים להשתדרג, למשל מחשמלאי מעשי לחשמלאי מוסמך, מסוג 1 של מטפלות לסוג 2 וכך הלאה.

שלום בן משה: מנהלות של מעונות.

ניצן הורוביץ: בואו נתמקד בנושא שלנו.

לידיה נבון: כרגע יש לנו כ-700 תלמידים, בשנה קלנדרית אנחנו מכשירים כ-1,100 דורשי עבודה למקצועות מגוונים.

לידיה נבון: אלה כבר הצרות שלנו עם התקציבים.

לידיה נבון: כל מסיים שלנו שעומד בכל התנאים מקבל תעודת גמר וסיווג מקצועי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שלום בן משה: כיוון שאתה מתארח אצלנו, אז כמה דברים ברמה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שלום בן משה: קודם כל לאגף שלנו בתמ"ת יש חמישה מרכזית כאלה, שניים בצפון, בכרמיאל אחד, אחד שמשרת את האוכלוסייה הערבית, הוא נמצא בטמרה, אחד באשקלון, אחד בירושלים ואחד כאן.

שלום בן משה: בכל מרכז כזה מכשירים בשנה בין 1,000 ל-500 תלמידים.

שלום בן משה: חוץ מזה, במסגרת המכרזים החופשיים הוצאנו מכרזים לשוק החופשי ובמכרזים האלה משתתפים כל המוסדות הפרטיים והמכללות ובתי הספר והם מכשירים תלמידים במגוון רחב של ענפים במאות קורסים, בכל התחומים, you name it.

שלום בן משה: חלק מתוקצב על ידי המדינה, בתקציב שיש לי, יחסית מוגבל, והיתר אנשים שרוצים ללמוד, משלמים כסף, ואם יש מוסד מוכר, תכנית לימודים, יש בחינות, יש סיווג מקצועי, יש הסמכה, מתקדמים בחיים.

שלום בן משה: זאת אומרת מי שהוא על מקצוע מצבו משתפר.

שלום בן משה: אנחנו לא מוצאים אנשים בשוק העבודה, לבד בעיתות משבר, שיש להם מקצוע.

שלום בן משה: מעבר לזה זה נקרא הכשרת מבוגרים.

שלום בן משה: בשנה בערך עוברים דרכנו כ-100,000 שנבחנים במקצועות שונים ולומדים וכולי וכולי, מתוכם כ-8,000 מתוקצבים, היתר מקבלים שירותים מלאים אבל הם באים ומשלמים מכספם.

שלום בן משה: כל האוכלוסיות המיוחדות שראית כאן, עושים הסבות לאקדמאים, גם המגזר הערבי וכל המגזרים האחרים.

שלום בן משה: יש לנו בתי ספר תיכוניים מקצועיים, אנחנו בערך 10% מכלל בתי הספר הטכנולוגיים במדינה שלומדים מכיתה י' עד כיתה י"ב ולומדים מקצועות שונים.

שלום בן משה: חוץ מזה, כל המכללות הטכנולוגיות בארץ שמכשירות הנדסאים וטכנאים הן באחריותנו, יש לנו כ-70 מכללות כאלה שהן למעשה מכשירות את כל ההנדסאים והטכנאים בארץ.

שלום בן משה: לסיכום אנחנו מתחילים לטפל בתלמידים בכיתה י', אחר כך אחרי צבא הנדסאים טכנאים ואחר כך כל המבוגרים למיניהם.

שלום בן משה: אנחנו חברים ב-OECD, מדווחים להם שם, עובדים איתם בכל מיני תכניות, גם בשוק האירופי המשותף, עם הגרמנים ועם האיטלקים יש לנו שיתוף פעולה די הדוק לפיתוח תכניות וכדומה.

שלום בן משה: לגבי המיזם הזה – המיוחד במיזם הזה שהוא הכניס את כל הגורמים שיש להם עניין בעניין.

שלום בן משה: הראשונים ביניהם זה התאחדות הקבלנים שרוצים אנשים שיעבדו אצלם, האחרים זה ההסתדרות של עובדי הבניין והעץ שבעצם יצרה מעטפת של שכר גבוה יותר מאשר אנחנו מכירים עד עכשיו ובכלל זה כל מיני תנאים, תנאי פנסיה וכל מיני תנאים למיניהם.

שלום בן משה: אנחנו פיתחנו תכנית מיוחדת בשיתוף עם ההתאחדות שהמיוחד בתכנית הזאת שהיא תכנית מקצועית שבנויה על שני מפגשים, שלושה חודשים לומדים כאן, בעיקר את העולם התיאורטי, כולל התנסות, ואחר כך שלושה חודשים הם הולכים לעבוד בתוך חברה, או אצל קבלן או בחברה, זה חלק מהעניין, זה נותן לו הזדמנות להכיר אותם ואחר כך הם גם נשארים אצלו.

שלום בן משה: בנוסף לזה התכנית הזאת בנויה באופן כזה כדי לתת אינסנטיב לחייל המשוחרר, או לכל אחד אחר, שהוא לומד וכשהוא מסיים את הלימודים יש לו לאורך כשלוש שנים מפגשים שבהם הוא משתפר ויכול להגיע בסופו של דבר להיות מנהל עבודה, שזה הקליימקס של העניין, במקום אחרי שש שנים, אחרי שלוש שנים, שלוש וחצי שנים.

שלום בן משה: ההטבות הכספיות, הליווי המקצועי, העובדה שיש עבודה בסוף התהליך מובטחת והתוחלת להתקדם, לפי דעתי, כל זה ביחד זה בעצם מה שמביא את האנשים וגורם להצלחה עד עכשיו.

שלום בן משה: אבל זה לא מספיק, צריך עוד הרבה יותר.

שלום בן משה: אכן יצאנו במכרז עכשיו לאחרונה.

שלום בן משה: אני מאוד מקווה שמעבר למרכזים, שזה פה, בירושלים, שעושים את זה היום, יצטרפו גם מוסדות אחרים, מכללות ועתיד וכולי, ואני מקווה שגם חברה קבלנית גדולה תרצה, אנחנו מממנים את הלימודים מימון מלא.

שלום בן משה: אם זה יהיה, אפשר יהיה להגיע ליעד שהתאחדות הקבלנים מדברת עליו, שזה יהיה 1,000 אנשים בשנה.

שלום בן משה: אם יצטרפו גופים אחרים.

שלום בן משה: פחות מזה, אנחנו מטפלים בזה, יש לזה ערך חשוב וזה עתודה לחברות הקבלניות, אבל צריך לפתוח את זה למספרים הרבה יותר גדולים.

שלום בן משה: עד כאן.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להודות לכם.

מוטי כידור: אם אפשר עוד איזה זווית של הנושא.

מוטי כידור: לצערי לא הייתי בדיון אצלך בוועדה לפני שבועיים, אבל אני לא בטוח ששמעת את הכיוונים מהזווית שהתאחדות הקבלנים רואה את זה.

ניצן הורוביץ: שמענו, היה לכם נציג שם בדיון.

מוטי כידור: אנחנו באיזה שהוא צומת.

מוטי כידור: המיזם הזה, שאני קורא לו פיילוט, הוא מאוד חשוב.

מוטי כידור: הוא מאוד חשוב כי הוא שימר והעלה לנו ולמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה את הנקודות שהן בעייתיות, את המחסור במוסדות, את המחסור במורים.

מוטי כידור: אני מניח ששמעת את כל הנתונים.

מוטי כידור: בכמויות אנחנו הצלחנו להכשיר כ-300 מוכשרים בשלוש השנים האחרונות.

מוטי כידור: במספרים שצריך היום במדינת ישראל אל מול מה שבונים פה, גם למגורים וגם לתשתיות, לבנייה ציבורית, צריך עוד 20,000 עובדים.

מוטי כידור: שמענו והיינו שותפים למשלחת של משרד הפנים לבולגריה, שחזרה בשבוע שעבר, אז זה פתרון זמני למצוקה בידיים עובדות, הוא גם חלקי, הוא לא מה שצריך, צריך 20,000 ויגיעו כמה אלפים, אתה מכיר את המספרים.

מוטי כידור: המדינה נדרשת מה שנקרא להעביר הילוך ולהיכנס לתהליך הכשרות הרבה יותר מאסיבי.

מוטי כידור: אנחנו כיוונו ל-1,000 מוכשרים בשנה, פה צריך להבין את ההבדל בין ה-1,000 למה שקורה עכשיו.

מוטי כידור: היום כל מוכשר שנמצא במיזם הנוכחי עולה כ-70,000 שקל כל התכנית, המדינה מוכנה לתת פחות מחצי מהסכום הזה, שזה גם הרבה כסף, 36 מיליון, זה מה שהאוצר התחייב לנו במשא ומתן להעמיד לטובת הנושא הזה.

מוטי כידור: מעבר להתחייבות נצטרך לעבוד על המימוש, אבל זה חצי ממה שיש עכשיו וזה אומר שנצטרך להיכנס למהלך רחב.

מוטי כידור: שלום נגע בכיוונים, להרחיב את זה, לייצר 1,000 מוכשרים בשנה, אבל עם תמיכה שהיא חצי ממה שהם מקבלים היום.

מוטי כידור: הכיוון שאנחנו מובילים אותו, יחד עם כל השותפים, הוא לנסות למתג את הענף אחרת, לייצר לאנשים איזה שהוא אופק.

מוטי כידור: כל הנושא של מנהלי עבודה, ששלום דיבר, הוא מאוד מאוד משמעותי, כי האנשים היום כולם רוצים להיות מנהלים, לא משנה מאיפה, מאיזה מגזר, כולם רוצים לנהל.

מוטי כידור: אם אתה תדע ליצור להם את האופק הזה לעתודת הניהול, שגם היא מאוד חסרה, חסרים היום מאות מנהלי עבודה, שזה מקצוע מרכזי בענף, אין אתר שאין בו מנהל עבודה, על פי חוק צריך להיות מנהל עבודה ויש מחסור קשה בתחום הזה, ופה המהלך ששלום שותף לו דורש שינויים מהותיים במסלולים הקיימים היום.

מוטי כידור: היום כדי להיות מנהל עבודה אתה חייב לעבוד חמש שנים על הפיגומים, זה לא הגיוני.

מוטי כידור: אתה מכשיר רופא, מלמד אותו שבע שנים, עושה סטאז' והוא נהיה רופא.

מוטי כידור: בענף הבניין זה צריך להיות הפוך?

מוטי כידור: אנחנו רוצים להפוך את הכיוונים, להתחיל ללמד אותם את החלק התיאורטי ואז לשלוח אותם לשטח.

מוטי כידור: אנחנו בדו שיח עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אני מאמין שאנחנו נצליח לייצר את המסלולים החדשים האלה, אבל אין ספק שנצטרך פה סיוע גם שלנו כולנו וגם של כל מקבלי ההחלטות.

ניצן הורוביץ: חברים, אני לא פותח פה דיון, אנחנו עשינו כבר דיון בנושא גם אצלכם במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עם המנהל הכללי ואחר כך קיימנו דיון המשך בכנסת ואנחנו פה בסיור, באנו לראות את זה מה שנקרא במו עינינו ולכן אני לא פותח פה דיון ונותן כאן רשות דיבור.

ניצן הורוביץ: את הדיונים עשינו, אנחנו פשוט רוצים לראות גם את הדברים בשטח וגם להיפגש עם התלמידים עצמם, פה וגם אחר כך ביפו, כדי לראות את זה בעיניים ולתת לזה חיזוק וביטוי.

ניצן הורוביץ: אני גם דיברתי על זה עם השר ועם גורמים נוספים, גם ביחס לסוגיית המימון שיש עכשיו איזה שהוא קושי ואנחנו צריכים קצת לדחוף, כמו שאנחנו עושים בדברים אחרים.

ניצן הורוביץ: אני רק רוצה לומר בשני משפטים כלליים מה החשיבות שאנחנו רואים בנושא הזה.

ניצן הורוביץ: הנחת הבסיס של הוועדה הזאת, ועדת עובדים זרים בכנסת, וגם שלי כחבר כנסת, היא שאנחנו צריכים ככל האפשר להקטין את התלות שלנו כמדינה, כחברה, ביבוא ובהסתמכות על עובדים זרים ואנחנו צריכים לעשות כל מה שאנחנו יכולים כדי לאפשר לעובדים ישראליים, לדורשי עבודה, לאחרים, לחיילים משוחררים, לאנשים מכל המגזרים שקיימים בארץ להשתלב ולעבוד בצורה מכובדת ומכבדת בישראל וזו המטרה שלנו, להפסיק את ההסתמכות שלנו ואת היבוא שהולך וגובר של עובדים זרים בענפים שונים ולאפשר לכמה שיותר עובדים ישראליים להשתלב בעניין.

ניצן הורוביץ: זה לא רק אינטרס של אותם עובדים, זה אינטרס שלנו כחברה ושל מדינה לאפשר את זה.

ניצן הורוביץ: היופי והיתרון שאני רואה במיזם הזה כאן שלכם הוא שבניגוד לאמונה הרווחת ולאמירות במשך הרבה שנים, שישראלים לא רוצים לעבוד ולא רוצים לעבוד בעבודות כאלה ולא רוצים לעבוד בעבודות אחרות, וזה רק מתאים לעובדים זרים, הנה, כשמשקיעים ולוקחים את זה ברצינות וכשעושים את זה בצורה מובנית ונותנים את התקציב הדרוש, באים אנשים ונכנסים למסלול הזה ונשארים בו וגם עובדים בו לאחר מכן והרווח הוא של כולנו, גם של האנשים האלה בעצמם בראש ובראשונה, ושלנו כחברה.

ניצן הורוביץ: וזו המטרה.

ניצן הורוביץ: אנחנו היום בענף הבנייה, בדיון שקיימנו בכנסת לפני שבוע גם שמנו דגש על ענף החקלאות, גם בעניין הזה כמו שאתם זוכרים היה בהחלט בולט שהגורמים הרלוונטיים במשרד החקלאות יכולים לקחת דוגמה ממה שאתם עושים כאן במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, כדי לנסות ליישם חלק מהמסקנות אצלם ולנסות לשלב עובדים ישראליים גם בענף החקלאות.

ניצן הורוביץ: אני גם בהחלט מתכוון בהמשך הדרך להתמקד בענף שהוא האבן השואבת למרבית העובדים הזרים, שזה ענף הסיעוד, שגם בו חייבת להיות השתלבות יותר גדולה של עובדים ישראליים.

שלום בן משה: בסיעוד יש קרוב ל-60,000 היתרים.

ניצן הורוביץ: נכון.

ניצן הורוביץ: כמובן שאני מבין שאי אפשר לפתור את הדברים האלה, לא ביום אחד ולא בשנה אחת וכן יש צורך בעובדים זרים בענפים מסוימים ואנחנו מבינים את הדברים האלה ואנחנו עושים את הדברים בצורה הדרגתית ויש לנו מתווה, אבל חשוב מאוד להבין שהמטרה שלנו היא כמה שיותר עובדים ישראליים וכמה שפחות עובדים זרים, וחייבים להבין את העניין הזה, כל הגורמים הנוגעים בדבר, המעסיקים, ארגוני העובדים, המדינה, כמובן הכנסת וכל שאר הגורמים הציבוריים.

ניצן הורוביץ: אז אני מאוד שמח שאנחנו כאן.

ניצן הורוביץ: אני מאוד התרשמתי, כבר בישיבה אצל שרון קדמי, ממה שראיתי וממה ששמעתי והבטחתי לכם שאני אביא את הוועדה אליכם כדי שדרכנו גם הציבור יראה את הדברים בעין ויבין את הפוטנציאל שיש כאן ואנחנו נעזור בכל דרך שאנחנו יכולים, גם בכנסת וגם בזירה הציבורית בכלל, כדי שהכספים שצריכים להגיע יגיעו, שהמדינה, כמו שאמר מנכ"ל התאחדות הקבלנים, תעלה הילוך בעניין הזה, תסייע לכם ושהמיזם הזה יתרחב ונראה אותו בצורה הרבה יותר גדולה, כדי שבאמת הרבה יותר אנשים יעברו את ההכשרה הזאת כאן ובמרכזים אחרים שלכם.

ניצן הורוביץ: אז באמת באנו הנה בראש ובראשונה לשבח אתכם ולהודות לכם.

ניצן הורוביץ: זהו.

איציק גורביץ: אני בכל זאת רוצה להוסיף נקודה אחת, מאוד קצר.

איציק גורביץ: ההתייחסות מבחינתנו לעובדים בענף הבנייה גם באה לידי ביטוי בהסכם הקיבוצי, שהוא תקדימי מבחינה זאת שהשכר התעריפי המינימלי, זאת אומרת שכר המינימום לענף הולך להיות 5,000 שקל, שהוא ללא ספק יותר גבוה ומקדים את יתר הענפים.

איציק גורביץ: זה דבר ראשון.

איציק גורביץ: דבר שני, אנחנו מסתכלים על כל הסוגיה של העובדים, ביחד עם ההסתדרות, בראייה הרבה יותר רחבה מאשר שכר, אנחנו מריצים כרגע תכנית ביחד עם גורם חיצוני כדי לבנות את מסלול ההתקדמות של עובד---

שלום בן משה: יחד איתנו.

איציק גורביץ: עם פיל"ת, כדי שיאפשר לו או להגיע למנהל עבודה או להתקדם בדרגות במצב שהוא ימצא את עצמו גם בגיל 40, 45, שעדיין יש לו מקצוע שקשור לענף.

איציק גורביץ: הראייה היא ראייה רחבה.

איציק גורביץ: פשוט צריך להכניס את כל זה בתוך---

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אנחנו יוצאים.

אלברט: אני יכול לקבל את הפיקוד פה?

אלברט: בוא נעשה פה לאט לאט, כמה פרויקטים נעשים ביחד עכשיו בשטח, בעוד כמה ימים יש להם מבחן סופי, יש להם פרויקט שהם בשלב גמר, אבל עדיף לי היום שהם ילמדו, יעשו חזרות לקראת המבחן, בעוד שבוע וחצי מתקיים פה מבחן סופי של התלמידים האלה.

אלברט: לכן מה שהם עשו פה, מדרגות שהם עשו פה בעצמם, כל קבוצה עשתה מדרגות, ושאר הנושאים שאתם רואים, קירות ועמודים, וקורות למטה, על הרצפה, אלה נושאים ברמה של סוג 2 שהם גומרים, אז זה כדי שיחזרו לפני המבחן כדי שיהיה להם ברור וידוע.

אלברט: תראו מה שהם עשו פה.

ניצן הורוביץ: איפה החבר'ה?

אלברט: החבר'ה פה, כולם מסתובבים.

אלברט: תקרא לחבר'ה לפה.

שלום בן משה: תרכז אותם, יושב ראש הוועדה רוצה לדבר איתם.

לידיה נבון: ניצן, אנחנו הולכים לסיים את הקורס הזה בעוד שבוע והקורס הבא כבר עבר את המיון ויתחיל מיד כשזה יסיים.

ניצן הורוביץ: כמה זמן אתם כבר פה?

קריאה: חודשיים וחצי.

אלברט: הם נמצאים לקראת הסוף.

ניצן הורוביץ: זה שלדאי.

אלברט: כן.

ניצן הורוביץ: תסביר קצת.

אלברט: אצלנו הם מקבלים את ההכנות הראשונות, כי היום רוב העבודה מתועשת, אבל את הבסיס, גם כשתהיה מתועשת בכל דרג שהוא, הבסיס של הבניין יישאר אותו בסיס של עשייה.

אלברט: הם באים אלינו כאנשים שאף פעם לא החזיקו פטישים, לא עבדו בבניין, אין להם מושג בבניין והם מקבלים את היסודות הראשונים עד שמגיעים לסוג 2 בתפסנות.

אלברט: מה שאתם רואים זו עבודה שלהם, במו ידיהם הם עשו את זה, כולל מדרגות, שזה אמנם ברמה קצת יותר גבוהה, אבל כדי שיטעמו את זה, כדי שיראו מה אנחנו יכולים לעשות בבניין.

אלברט: זו כמובן עבודה שלהם אישית, כל מה שאתם רואים, זה כל אחד מבצע את העבודה.

אלברט: ..

אלברט: היום הם עובדים בזוגות, בדרך כלל הם עובדים ברביעיות, בהתאם לשטח.

אלברט: ברוך ה' יש לנו שטח ויש לנו חומר.

שלום בן משה: אני מבקש שכל אחד יגיד ליושב ראש הוועדה הורוביץ איפה הוא גר, איך הוא מגיע לכאן, מה יש לו להגיד על הקורס.

ניצן הורוביץ: דברו חופשי, מה השם?

עדי: עדי מראשון.

ניצן הורוביץ: בן כמה אתה?

עדי: 21, אחרי צבא.

עדי: חייבים לעשות את הקורס כדי להתקדם.

ניצן הורוביץ: אנחנו פתוח, מי אתם, מה...

אלברט: דניאל, זרום, אתה יודע לדבר.

דניאל: באנו, שמענו שיש איזה שהוא מיזם כזה, להכניס ידיים ישראליות לעניין, שיש חוסר גדול בענף, יש הרבה פוטנציאל וזה טוב מאוד שיהיה לנו מקום בענף כי חלק חשוב מכל הדבר הזה, זה איזה מן עם לא---

ניצן הורוביץ: בן כמה אתה?

דניאל: בן 24.

ניצן הורוביץ: אתה חייל משוחרר?

דניאל: חייל משוחרר, הכול, שירות מלא.

דניאל: שמעתי שיש מיזם מעניין.

דניאל: נשוי עם ילדים.

ניצן הורוביץ: כבר הספקת?

דניאל: כן, אחי, אתה יודע, כשזה זה, זה זה.

עידו: אני עידו, בן 23 מאשקלון.

עידו: עשיתי את הקורס הזה כבר, התחלתי ב-15 למאי ועכשיו זה הקורס השני שלי.

עידו: שברתי את כף הרגל, עכשיו חזרתי להשלים.

קריאה: החריצות שלהם עוברת כל גבול.

שמעון דדש: זה נכון.

שמעון דדש: דרך אגב, זה לא הצגה.

שמעון דדש: ניסינו לקרוא להם כמה פעמים.

עידו: הפרויקט מאוד מאוד מעניין, יש בו הרבה קרנות והרבה עזרה לחיילים משוחררים ואפשר להתקדם בתחום הזה קדימה.

עידו: תשמע, זה התחום הכי הכי בארץ.

ניצן הורוביץ: ונראה לך שתמשיך, תישאר בזה?

עידו: מאוד רוצה.

ניצן הורוביץ: תתקדם למנהל עבודה ו...

עידו: בעזרת ה'.

שמעון: אני שמעון, בן 22, חייל משוחרר, נשוי עם ילדים.

ניצן הורוביץ: אלה ממהרים.

שמעון: השתחררתי מהצבא באוגוסט האחרון וחיפשתי איזה שהוא תחום שגם מדבר אליי, שאני גם אוכל להתמקצע ולרכוש מקצוע.

שמעון: התחום הזה מאוד מעניין, מאוד רווחי, מאתגר ואנחנו פה בשביל להתקדם הלאה למנהל עבודה, או אפילו להתמקצע בתחום ולהיות אנשי מקצוע טובים.

קריאה: איך שמעת על הקורס?

קריאה: איך זה הגיע אליך?

שמעון: הרבה אנשים שמעו את זה ככה מחיילים משוחררים, אני אישית כשהשתחררתי הלכתי ללשכה לחיילים משוחררים במשרד הביטחון, הציעו לי כל מיני דברים והלכתי לכיוון שהתחברתי אליו.

ניצן הורוביץ: ואתה מרוצה.

שמעון: אני מרוצה.

שמואל: אני שמואל, אני מגיע מפדואל.

שמואל: הגעתי לקורס גם בתור חייל משוחרר מהקרן.

שלום בן משה: כמה זמן לוקח לך להגיע לכאן?

שמואל: חצי שעה, 45 דקות.

ניצן הורוביץ: אומרים, היתה תדמית כזאת, שישראלים לא רוצים לעבוד בעבודות האלה ובשביל זה צריך זרים וכולי, עכשיו שאתם בקורס, מה אתה חושב על זה?

שמואל: שזה נכון מאוד, ישראלים לא רוצים לעבוד בתחום בצדק, הוא לא אטרקטיבי, אם לא באתי מהקרן, אין הצדקה כלכלית ללכת לתחום ו---

ניצן הורוביץ: אבל כשנותנים לך את המסלול הזה עם המענקים ועבודה מובטחת, אז---

שמואל: כן, אבל עוד פעם, בשנתיים הקרובות, כשהמדינה תעזור לי, זה יהיה לי משתלם.

שמואל: אחרי זה, עוד פעם, אני במים עמוקים של שוק שהוא לא קל ונראה.

קריאה: בסוף היום, הרבה מהעניין זה עניין כלכלי וזה תחום שמעסיק הרבה אנשים ואם זה כדאי כלכלית, היום אנשים צריכים להתקיים ככה או ככה ולא פשוט להתקיים, ועם כל הסובסידיה הזאת וכל העזרה וכל הכיוון בשביל להבטיח את המסלול, באמת אני אומר, זה חבל לאבד תחום שיכול לתת כל כך הרבה עבודה לכל כך הרבה צעירים.

קריאה: זה שאנחנו גם נשואים, זה גם דבר שמקבע אותנו פה, אתה יודע, אנחנו פה.

ניצן הורוביץ: בשביל זה אנחנו כאן.

ניצן הורוביץ: אנחנו כאן בעצם כדי לעודד את הסיפור הזה, שיהיו עוד הרבה יותר קורסים שהמדינה תשקיע הרבה יותר כדי שישראלים יוכלו לעבוד בדבר הזה ולא יצטרכו להביא עובדים זרים.

קריאה: השאלה מה יקרה לאותם ישראלים מעבר לשנתיים האלה.

ניצן הורוביץ: הכול תלוי בשכר.

ניצן הורוביץ: אם יהיה לך שכר טוב ועתיד ויציבות ותהיה לך עבודה טובה, אין סיבה שיהיו בודדים בעניין הזה.

ניצן הורוביץ: יבואו הרבה לעבוד בזה.

קריאה: אני יודע, השאלה אם זה מה שיקרה בפועל.

ישראל אייכלר: שמי ישראל ארציאל, אני מהשומרון, אילון מורה.

שלום בן משה: ואתה מגיע כל בוקר משם?

ישראל אייכלר: אני מגיע כל בוקר.

שלום בן משה: כמה זמן לוקח לך להגיע?

ישראל אייכלר: בערך שעה וחצי, משהו כזה.

ישראל אייכלר: באתי לפה כי יש כאן קפיצת דרך טובה, אני רוצה להיכנס לתחום וזו קפיצת דרך טובה להיכנס לתחום עם משכורת שאפשר להתקיים איתה.

ישראל אייכלר: אני נשוי, יש לי שני ילדים, אני בן 26.

ישראל אייכלר: שוב, אני בגדר של חייל משוחרר, בחמש שנים.

שלום בן משה: איפה שירתת?

ישראל אייכלר: שירתתי בנחשון.

מוטי כידור: אם אפשר איזו מלה לכל החברים פה שדיברו על ה...

מוטי כידור: אתם צריכים להבין שעובדים מקצועיים, ואתם מקבלים פה את יסודות המקצוע, עובדים מקצועיים ישראלים לא זרים, מקבלים 450 שקל ביד ליום עבודה.

מוטי כידור: זה עניין שלכם, אם אתם תהיו מקצוענים ותעבדו טוב, אין סיבה שקבלן יעדיף לתת לאחד כזה או מישהו אחר, מי שעובד טוב מקבל.

מוטי כידור: זה רק תלוי בכם, ופה אתם עם המורה באמת המקצוען, עם הרבה ניסיון, שעושה פה עבודת קודש, הוא נותן לכם את היסודות, הוא נותן לכם את הכלים כדי להצליח, השאר תלוי בכם.

מוטי כידור: אם תהיו טובים, גם תהיו פועלים טובים, תקבלו את המשכורת שאני מדבר עליה וגם תוכלו להתקדם, להיות ראשי צוותים, מנהלי עבודה ותהיו קבלנים.

מוטי כידור: יש מעט מאוד קבלנים.

אלברט: זה מה שאני יום יום משנן להם.

אלברט: הכול תלוי בכם, לא בשמים ולא מעבר לים היא, בפיכם לעשות.

אלברט: אתם טובים, ירוצו אחריכם, אתם לא טובים, יזרקו אתכם.

אלברט: זה בפיכם הדבר.

שמעון דדש: הם ראו בנושא של היצע וביקוש כבר בקורס הזה חברות שעוד לא במיזם מתקשרות ורוצות שהם יגיעו אליהם.

שמעון דדש: זה תחום שכרגע יש ביקוש לעובדים, יש לאן להתפתח, החכמה בעניין הזה שאנחנו מביאים אנשים טובים שגם יפתחו את הענף, ימצאו פטנטים, ימצאו שיטות חדשות.

שמעון דדש: מי שלומד נכון מהבסיס גם מתפתח הרבה יותר טוב ויגיע הרבה יותר רחוק.

שמעון דדש: לגבי השאלה מה קורה בשנתיים, אמרנו, ואמרנו את זה לך, אם אחרי שנתיים אתה תהיה מספיק אטרקטיבי, בתקווה, שישלמו לך יותר מה-9,000 שקל שמובטחים לך.

מוטי כידור: יותר מזה, זה לא שנתיים.

מוטי כידור: הטובים, רואים אותם אחרי חצי שנה.

מוטי כידור: יש אנשים שגמרו את הקורסים האלה אצל המורה הזה פה ואחרי חצי שנה נהיו ראשי צוותים ואחרי שנה כבר קיבלו אוטו מחברות שאנחנו מעסיקים---

אלברט: התחלתי בגיל 20, השתחררתי מהצבא ואחרי שנה בדיוק נהייתי קבלן עצמאי.

אלברט: אתם מקבלים כלים שאני לא קיבלתי, ממני מנעו לדעת, לכם נותנים הכול לדעת, פותחים לכם את כל השערים, את כל האפשרויות, שתראו, שתלמדו.

אלברט: לי לא נתנו את זה, לא היתה לי את הפריבילגיה הזאת, מנעו ממני, אמרו, 'אל תתנו לו לראות, כי הוא יחליף אתכם'.

קריאה: היתה לך פריבילגיה, תוך שנה להיות קבלן.

אלברט: זה תלוי בכם.

אלברט: בפיכם זה.

אלברט: אני אומר עוד פעם.

ניצן הורוביץ: פה נמצאים כל המנהלים והאחראים של המיזם הזה, אז אם יש למישהו פה שאלות, אתם יכולים ישירות להפנות, כי זאת הזדמנות גם בשבילכם.

ניצן הורוביץ: באנו כולנו בשבילכם, אז אם יש למישהו שאלה.

דניאל: זו אמירה, אני רואה, עם שאין אצלו אנשים שעובדים בכל התחומים, מפועל בניין עד למהנדסים, זו בעיה רצינית, זה עם פחות בריא.

קריאה: יש לי שאלה, מה המטרה שלכם בכל המיזם הזה, מבחינת מה אתם מחפשים להשיג, מה האינטרס מבחינת המדינה?

ניצן הורוביץ: אני אגיד לך איך אני רואה את הדברים.

ניצן הורוביץ: אני רוצה שיהיו כמה שיותר עובדים ישראליים בענפים האלה כדי לצמצם כמה שאפשר את היבוא ואת התלות בעובדים זרים.

ניצן הורוביץ: ברור לי שיש ענפים שיהיה צורך ויש צורך להביא עובדים זרים, אבל כדאי לצמצם את זה למינימום, זה לא טוב לעובדים הישראלים, זה לא טוב למדינה, זה לא טוב לחברה הישראלית.

ניצן הורוביץ: כמה שאפשר לתת לישראלים להשתלב בזה, אז אפשר.

ניצן הורוביץ: ולדעתי, כמו שאני רואה את זה גם בענף הזה ובענפים אחרים, זה תלוי בכסף, בשכר, אם נותנים לישראלים תנאים טובים, נותנים להם שכר הולם, נותנים להם אופק ל קידום, אין שום סיבה שישראלים לא יבואו לשום עבודה.

ניצן הורוביץ: וכל הסיפורים האלה שישראלים לא עובדים בבניין, ישראלים לא עובדים בחקלאות, זה רק עניין של התנאים ושל הכסף.

ניצן הורוביץ: אז אני כאן בשביל לחזק אותם.

ניצן הורוביץ: אני מהכנסת, אבל זה מיזם של המדינה, של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומשרד הביטחון ושל התאחדות הקבלנים וההסתדרות, אז אנחנו באנו לעודד את זה ולחזק את זה כדי שזה יהיה הרבה יותר גדול, שייכנסו יותר אנשים, שהמדינה תיתן יותר כסף לסיפור הזה.

קריאה: מקווה שהמדינה תעמוד ב---

ניצן הורוביץ: ככה אני רואה את זה, זה הכיוון וזו המטרה.

ניצן הורוביץ: חבר'ה, אם יש לכם שאלות, תנצלו, יש פה את כל המנהלים, הם באו איתנו.

חסבאי כהן: אני באתי לפה מהצפון, שנתיים שאני מכיר את הפרויקט ומנסה להיכנס, ניסיתי להיכנס, הבעיה היא שכשדיברנו על זה מהצפון אמרו שעוד שלושה חודשים יפתחו בצפון, 'עוד שלושה חודשים יפתחו בצפון', שנתיים שזה נגרר עם הצפון, הסיבה שהיתה, אין חברות שמוכנות לקלוט את העובדים לעבודה.

חסבאי כהן: אני אומר, אם זה פרויקט כזה, לפי דעתי, הוא צריך להתחיל בפריפריה, כי אוטומטית מבחינת השכלה וכאלה דברים יש יותר אנשים שיתעסקו ברקע מקצועי ומהבחינה הזאת נראה לי שאם אני צריך עכשיו, אחרי שנתיים, לבוא לפה, לשכור דירה, לעשות הכול ואני יודע שאין לי בררה, אני לא יכול לחזור לשם, בסוף אני אצטרך בשביל עבודה להישאר באזור הזה.

חסבאי כהן: באמת החברות שהביאו עד עכשיו, זה מצחיק, זה מחדרה עד גדרה, אלה החברות שיגיעו לפה.

חסבאי כהן: כרגע גם באר שבע, שמעתי שאתה אמרת---

שלום בן משה: איפה אתה גר?

קריאה: במקור אני מליד מירון, יישוב בר יוחאי.

לידיה נבון: היו לנו שני אחים שהגיעו מבית הלל, מושב סמוך להר מירון והם הגיעו לפה כל בוקר.

שלום בן משה: קודם כל מה שאמרת זה נכון.

שלום בן משה: ההתאחדות מנסה להפעיל בדרכים כאלה ואחרות חברות קבלניות שייכנסו לתוך העניין, אבל יש דבר אחד, צריך להגיד ביושר, שמרכז הבנייה היום נמצא בעיקר במרכז ובדרום.

שלום בן משה: לא כל כך בצפון.

שלום בן משה: מבחינתנו, זה נכון, אפשר לפתוח גם הכשרה בצפון, אבל בלי שאיזה חברת בנייה תשתתף בעניין ותעשה את הפרק השני, לא נוכל לעשות את זה, זה גם לא נכון לעשות את זה.

חסבאי כהן: אבל זה לא סוד שמדובר בכסף, ואם יהיו יותר תמריצים לחברות בצפון, בסופו של דבר---

שמעון דדש: אנחנו פתחנו, וגם את זה צריך להגיד...

שמעון דדש: קודם כל אנחנו אמורים לתכנן כל קורס לפי האזור שלו.

שמעון דדש: לא לחינם אמרנו, אכן אמור להיפתח קורס בנתניה ויצא מכרז ויהיה גם קורס בנתניה.

שמעון דדש: עיכובי הזמן לא תלויים בנו וזה לוקח יותר זמן.

שמעון דדש: אבל גם הוספנו עוד משהו, וזה עוד משהו שצריך להגיד, אמרנו שכל אחד שמוצא חברה, אפילו חברה משפחתית, שהיא חותמת איתנו על הסכם, אנחנו מקיימים את ההסכם איתה, גם אם זה בצפון וגם אם זה בדרום ואין שום בעיה עם העניין, אבל מבחינת מרכז העשייה כרגע בקורס הזה זה קורס של המרכז.

שמעון דדש: קורס בירושלים, הליבה שלו זה ירושלים.

שמעון דדש: קשה לבוא ולנייד אנשים מהצפון לפה או מבאר שבע לפה, זה רק בודדים מחזיקים מעמד.

ניצן הורוביץ: אלברט, בוא, אנחנו ממשיכים, תראה לנו קצת.

ניצן הורוביץ: ..

אלברט: חבר'ה, רק תשימו לב, אני מבקש מכם, לא לדרוך על הלוחות, כי ייתכן שיש מסמרים.

אלברט: כדאי שאני אציג את התכנית שהם עושים.

אלברט: זו תכנית של מדרגות עם שני מהלכים, כאשר יש לנו משטח ביניים עם מידות.

אלברט: את זה הם מקבלים ואת זה הם מבצעים.

שלום בן משה: המדרגות זה אחד הדברים הקשים.

אלברט: למעשה המדרגות האלה הן מברזל, אבל מוכנות עכשיו ליציקה.

אלברט: היציקה שלנו באה ככה, כאשר אני יוצק בגובה התחתית של זה ובראש של זה אני יוצר מדרגה.

אלברט: ברגע שאני יוצק תחתית של זה וראש של זה, זה לא נסגר מלמעלה, זה פתוח כדי שאני אוכל לבדוק שהכול מתמלא.

אלברט: יש להם גם בלוח הביקורת הזה שהם שמים על זה, הוא חייב לגעת בכל הקצוות מבחינה מתמטית גיאומטרית, אחרת יש טעות במדרגות האלה, אם הוא לא ייגע בכל הנקודות האלה.

אלברט: זו תקרה, זה עיגול התקרה, והם כבר סימנו את ההמשך כדי לעלות את כל המדרגות למעלה.

אלברט: הם עשו ארבעה פרויקטים כאלה, היום אמרתי שהם נבחנים.

אלברט: בואו נראה כל אחד מה עושה.

אלברט: זה בממדים כאלה רחבים שאין לי משהו מברזל לתפוס אותם, עושים את זה מעץ, את החווקים האלה עושים מעץ.

אלברט: זה אחד הפרויקטים שהם נבחנים עליו.

אלברט: בואו נמשיך הלאה.

אלברט: זה קיר שיש בו חלון, איך לעשות את החלון, הגבהים של החלון, למקם אותו בתוך הקיר, לשים את הברזל ולסגור את הקיר.

אלברט: זה החלק החיצוני---

ניצן הורוביץ: איך הרמה של החבר'ה?

אלברט: בסדר, אני הייתי אומר ב-90%, תמיד יש את הקצוות.

אלברט: יש כאלה שאתה לא יכול להפסיק אותם, אתה נלחם בהם שיפסיקו, ויש כאלה שאתה נלחם בהם לעבוד.

אלברט: אבל משה דיין אמר, עדיף להילחם בסוסה עצלה מאשר פרה עצלה.

מוטי כידור: המורה והתלמידים מצוינים.

מוטי כידור: אנחנו ניסע ליפו לאתר, מה שהוא מלמד אותם פה זה בייסיק.

מוטי כידור: הפער זה השיטות המתקדמות.

אלברט: נכון.

אלברט: הקדמתי את זה, שמה שאנחנו עושים זה היסוד לעבודה, בלי היסוד הזה הם לא יכולים לעשות שום דבר.

אלברט: גם אם הוא ייקח קיר מתועש וצריך להעמיד אותו אנך, וצריך לאזן אותו, אז הוא יידע שעם האנך הוא לוקח ועובד וצריך לקשור אותו למשהו יציב שלא יזוז ושצריך לכוון אותו.

מוטי כידור: מה שחסר בבית הספר זה את היכולת ללמד אותם את השיטות המתועשות.

אלברט: אנחנו עושים את זה בגיחה החוצה, אנחנו יוצאים לגיחה.

איריס גנון: יש לנו תקדים, עם פרי הם בונים שטח מעשי ואנחנו נלך לשם להשתלמות.

קריאה: יש לנו אתר בנייה אחד שמחר אנחנו הולכים לראות עבודה, ששם עובדים.

איריס גנון: הם הולכים לסיורים באתרי בנייה מתועשת, מקבלים הדרכות, גם אצלי בכיתה באופן עיוני, ועם עוד מורים נוספים.

איריס גנון: אתם מקבלים את כל המכלול.

ניצן הורוביץ: הם יוצאים מבית הספר כאן, הם צריכים לעבור עוד איזה שלב?

אלברט: ברור, אבל מה שהם מקבלים פה, לאף פועל אין את היסודות האלה, ההבנה היסודית, הבסיס של כל החישובים, הבנת העשייה.

אלברט: פועל יכול להסתובב 20 שנה בבניין ואין לו את היכולות האלה.

אלברט: יש להם את הדבר הזה שהם מקבלים פה.

מוטי כידור: זה הבטיחות.

מוטי כידור: אני פה עכשיו בלי כובע, אני מרגיש לא נוח.

מוטי כידור: לתמונה הצטלמתי עם כובע.

מוטי כידור: בנושא של הבטיחות, מה שהוא מכניס להם פה זה הבסיס של הבסיס.

מוטי כידור: יש את הקמפיין של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה על תאונות עבודה, מה אני רוצה להדגיש?

מוטי כידור: שלימוד בתוך מסגרת מסודרת הוא הכרח, כי היו כיוונים של לעשות את זה תוך כדי, און דה ג'וב טריינינג, זה לא במקום, אתה לא יכול לשלוח אנשים לתוך אתרים ולצפות שלא יקרה להם כלום.

ניצן הורוביץ: תודה לך, אלברט.

אלברט: היה נעים מאוד, תהיו בריאים, תמשיכו להחזיר עטרה ליושנה.

שלום בן משה: ---יושב ראש ועדת עובדים זרים.

שלום בן משה: הוא, במסגרת אחריותו על העבודה הזרה והעובדים הזרים, מתעניין ורוצה לקדם שעובדים ישראלים יעבדו בתחום הזה במקום זרים.

ניצן הורוביץ: ככל האפשר במקום עובדים זרים.

שלום בן משה: אז הוא ראה את הבניין ואנחנו יצאנו לראות כרגע פה את התחום של המתכת, שהוא מאוד מבוקש, העיבוד שבבים CNC, שיש לו ביקוש עצום.

שלום בן משה: למעשה כל התעשייה של הייצור בארץ, של הרבה מאוד פרויקטים, מתבססת על הנושא של עיבוד שבבים.

שלום בן משה: מי רוצה להסביר לחבר הכנסת?

איתן: יש לנו פה שתי מכונות שקיבלנו עכשיו, הרבה כסף הושקע פה.

איתן: פה במקרה אנחנו עובדים עם פרויקט של הצבא, של חרדים, שלומדים פה, אחר כך הם יעבדו בצבא עוד בערך שנתיים, יעבדו במקצוע וייצאו לאזרחות עם מקצוע ביד, או שיחליטו להישאר בצבא, אני לא יודע, זה כבר שיקול שלהם.

איתן: יש לנו פה חיילים מחיל אוויר, מחיל מודיעין, מחיל חימוש.

איתן: יש פה חבר'ה שמייצרים טנקים, שהולכים לייצר טנקים, חלקים למטוסים.

ניצן הורוביץ: חלק במסגרת שירות צבאי פה?

איתן: כן, הם חיילי סדיר.

איתן: כולם חיילי סדיר, הרוב המכריע נשואים עם ילדים.

שלום בן משה: ההסדר הוא כזה, שהצבא מגייס אותם, לחלק אנחנו עושים קורס מיד אחרי הגיוס, וחלקם אחרי שלב מסוים באים ומתקדמים, כשהמחשבה היא שבחלק בסוף התהליך יוכלו להמשיך אחר כך להנדסאים.

שלום בן משה: תגידו כל אחד בקצרה מה הוא עושה.

איציק: שמי איציק.

ניצן הורוביץ: בן כמה אתה?

איציק: 22.

ניצן הורוביץ: יש לך כבר ילדים?

איציק: ילד אחד, יש לי בן ואשתי בהיריון עכשיו.

איציק: למדתי בישיבת ברכת אפרים בבני ברק ואחר כך בירושלים, התחתנתי, גרתי בקרית ארבע אחרי החתונה.

ניצן הורוביץ: ואיך הגעת למסגרת הזאת?

איציק: כשגרתי בקרית ארבע, יש שם ישיבה שהיו מתגייסים למדינה בירוק, זה---

קריאה: חרדים בחיל מודיעין.

איציק: ואז שמעתי גם שיש תכנית שח"ר בחיל האוויר, שזה לחרדים.

ניצן הורוביץ: ואיך הקורס, מה ההתרשמות שלך?

איציק: ממש לטובה.

איציק: אנחנו רואים את ההשקעה של הצבא, גם של בית הספר, גם של המורים במיוחד וכל אחד ואחד משקיע, מבין מה המשמעות וגם מבינים אותנו שאנחנו הורים לילדים ומתחשבים בזה.

איציק: האישה, הילדים, זה קצת קשה, זה לא קל לעזוב אישה וילדים בבית, במיוחד אלה שגרים רחוק, אנחנו יוצאים בחמש בבוקר כדי להגיע.

ניצן הורוביץ: איך נראה לך ההמשך מבחינתך?

ניצן הורוביץ: מה היית רוצה לעשות כשייגמר הקורס.

איציק: להתעסק, או בזה או במשהו אחר.

איציק: .. ללמוד.

שלום בן משה: אז כל יום בחמש יוצא מהבית?

איציק: יש לי אוטובוס בחמש וחצי, אני קם ברבע לחמש, חמש ורבע אני כבר בדרך לאוטובוס.

קריאה: יש כאן חבר'ה מנתיבות, קשה לו במשך הקורס אבל אחרי הקורס הוא ימצא עבודה בכל מקום בארץ.

קריאה: זאת אומרת בתחום שלנו, איפה שלא תהיה אתה מבוקש.

קריאה: יש פה חבר'ה ירושלמים, יש מכפר חב"ד.

קריאה: הביקוש למקצוע הוא בכל הקצוות של הארץ.

שלום בן משה: אתה תלמיד פה?

שלום בן משה: מאיפה אתה?

קריאה: מכפר חב"ד.

ניצן הורוביץ: איך אתה הגעת למסגרת הזאת?

קריאה: אנחנו מתגייסים, אחרי זה מציעים לך כל מיני רעיונות ביחד עם הגיוס ואיכשהו, כמו שאומרים, הקדוש ברוך הוא כיוון אותי שאני אגיע לפה.

שלום בן משה: אתה אחרי צבא?

קריאה: לא, חייל סדיר.

קריאה: אנחנו מחיל האוויר.

ניצן הורוביץ: אתה מבחינתך האישית, חוץ מהקדוש ברוך הוא, למה אתה החלטת לעשות את זה?

ניצן הורוביץ: מה פה משך אותך?

קריאה: את המקצוע הזה דווקא?

ניצן הורוביץ: את הקורס הזה, את המסגרת הזאת, את המסלול הזה.

קריאה: אמרו לי שזה מקצוע איכותי, מקצוע שדורש ידיים, דורש מחשבה, מקצוע מיוחד, שיש לו ביקוש.

קריאה: אנחנו גם מצד אחד עוסקים גם בהפצת המעיינות ואם תוך כדי זה אנחנו גם יכולים להביא פרנסה בכבוד ולעסוק בהפצת המעיינות זה שילוב---

איריס גנון: אידיאלי.

קריאה: כן, כמו שאומרת המשנה.

שלום בן משה: מה אומרת המשנה?

קריאה: טוב תורה עם דרך ארץ.

איתן: אבל אחיו התאום, יש לו אח תאום שגם לומד פה, הוא במטווח.

איתן: הם שני אחים שהחליטו להיות פה.

ניצן הורוביץ: כמה זמן הקורס הזה?

איתן: סדר גודל של חצי שנה.

ניצן הורוביץ: וזה חמישה ימים בשבוע?

איתן: חמישה ימים בשבוע, שמונה שעות כל יום, משמונה עד שלוש כל יום, הלימודים מאוד אינטנסיביים, מאוד קשים, קשה להם, אבל יש להם מטרה.

איריס גנון: יש להם מוטיבציה.

שלום בן משה: שיהיה לכם בהצלחה לכולכם.

איריס גנון: זה קורס עיצוב וייצור הרהיט.

איריס גנון: שאול, תספר בבקשה בכמה מלים על הקורס.

שאול: קורס לעיצוב וייצור רהיטים, כשלמעשה הקורס שלנו הוא בערך עשרה חודשים, 1,200 שעות עבודה, כשהקורס מתחלק לכמה שלבים.

שאול: שלב ראשון זה עבודות יד, שלב שני זה מכונות, אחר כך במקביל יש לנו שרטוט טכני, יש לנו מכונות מתוחכמות ויש לנו גם סטאז', שהחבר'ה יוצאים למפעלים ולנגריות להתמחות בהן ואחר כך הם יוצאים לעבודה.

ניצן הורוביץ: מי האנשים בקורס?

ניצן הורוביץ: מה הפרופיל?

שאול: אוכלוסייה שבאה אחרי צבא, יש קצת מבוגרים, אבל בדרך כלל אלה חבר'ה צעירים.

איריס גנון: כל הזמן יש נשים.

שאול: בקורס הזה יש רק שתיים, במקרה.

שאול: מיישמים כל מה שלמדנו בעבודה אחת.

שאול: זאת אומרת, אנחנו לוקחים את כל התרגילים שלמדנו ומיישמים אותם בעבודה אחת, שזה תשלובת של שידה---

ניצן הורוביץ: ספרי קצת איך הגעת הנה.

קריאה: אני מזמנת את יעל, יש לה מקום של כבוד כאן.

ניצן הורוביץ: מאיפה את בארץ ואיך הגעת לקורס הזה?

קריאה: אני אוהבת עץ ואני רוצה לעבוד בזה ועבדתי ורציתי להתמקצע.

ניצן הורוביץ: בת כמה את, אם אפשר לשאול?

קריאה: 34.

ניצן הורוביץ: זה התחלת הקורס, זה סוף הקורס?

ניצן הורוביץ: איך זה עכשיו?

קריאה: זה התחלה.

ניצן הורוביץ: ואיך את רואה את עצמך אחר כך?

קריאה: עובדת בנגריה.

שלום בן משה: ואת?

קריאה: אני נחשפת לתחום שהוא זר לי ולומדת ליהנות ממנו.

קריאה: יש כאן חומר אנשים נפלא, יש מורה בחסד, שאול.

ניצן הורוביץ: אתה המורה בחסד?

שאול: ככה אומרים.

קריאה: זה הנאה גדולה וזכות להיות כאן.

ניצן הורוביץ: וזה מה שחשבת שיהיה לך, או שהופתעת?

קריאה: הופתעתי, באמת הופתעתי.

קריאה: זו הכשרה מקצועית ברמה מאוד גבוהה.

ניצן הורוביץ: יפה.

ניצן הורוביץ: תודה, שיהיה בהצלחה.

קריאה: ---למה הוא זמני?

קריאה: כי הוא משמש אותנו רק לצורך אותו סוג של עבודה ספציפית שאנחנו מתעסקים איתה באותו רגע.

קריאה: סיימנו לעבוד, קיבלנו בחזרה.

ניצן הורוביץ: זה מה שנקרא סנפלינג?

קריאה: לא, זה הכשרה לעבודה בגובה.

ניצן הורוביץ: שזה מה אומר בעצם?

קריאה: שזה אומר שזה עונה על החוק שקיים משנת 2007 שאומר שכל בן אדם שעולה מעל שני מטרים גובה חייב לעבור קורס כזה, אם הוא עובד, למעשה בכל דבר, לעבוד בהרמה, מנופים, מבנה קונסטרוקציה וכולי.

ניצן הורוביץ: ומה אתה מלמד אותם פה בעצם?

קריאה: איך להשתמש בציוד.

קריאה: קודם כל בא שלב עיוני שמסביר להם מה צריך לעשות בכל מצב, לגבי כל תחום שאנחנו מדברים עליו, בין אם זה במקרה שלהם, סולמות, שזה פיגומים, שזה גגות ושזה ירידה לחלל.

קריאה: באופן תיאורטי מה מותר, מה אסור, כל צורה של שימוש בציוד ואחרי זה למידה על הציוד עצמו, ציוד צמ"א, שזה ציוד מגן אישי, שלאחריו בא השלב של הכרת הציוד ותרגול מעשי.

ניצן הורוביץ: זה סיור שאנחנו עושים מהכנסת לעודד שילוב של עובדים ישראליים בענפים שונים בבנייה.

ניצן הורוביץ: יש תכנית כזאת שהמדינה נותנת, הכשרה מסוימת, מענקים, כדי שכמה יותר עובדים ישראלים ייכנסו ונוריד את הצורך ביבוא עובדים זרים, נכשיר עובדים ישראלים, ניתן שכר טוב, אופק, יציבות, כדי שישראלים ייכנסו לעניין הזה, בעיקר חיילים משוחררים.

ניצן הורוביץ: אז עשינו על הדרך גם סיבוב כאן ושם, קורס שלדאים, אני לא יודע אם אתה מכיר.

שלום בן משה: הם מכירים, הם עושים קורס פה.

ניצן הורוביץ: אז זה פחות או יותר אותו סיפור.

ניצן הורוביץ: אז אנחנו כאן בשביל לעודד את הפרויקט הזה ושיהיה בהצלחה.

קריאה: חבר הכנסת ראה אותם בחצר עם הפטישים.

קריאה: אחרי שהם עוברים את ההלם שבין הלימודים לקורס, לשטח בעצמו, אז הם די בסדר.

קריאה: מה ההלם?

קריאה: ההלם זה שעות העבודה, זה החום, זה התנאים הקשים יותר, זה שאין כל שעה הפסקה, זה פתאום הופך להיות הפסקה אחרי ארבע שעות, הלחץ, המאסיביות שיש בעבודה.

ניצן הורוביץ: ואיך הם משתלבים?

קריאה: מי שנשאר, נשאר, ומי שלא נשאר פורש אחרי יום או יומיים.

ניצן הורוביץ: אז מי שעובר את ההלם הראשוני---

קריאה: זהו, נקלט, לשנתיים אנחנו יודעים שהוא איתנו.

קריאה: ההלם זה יומיים?

קריאה: אחרי יום יומיים הם כבר נשברים.

קריאה: איך מבחינה מקצועית?

קריאה: לא ברמה גבוהה, אבל בשביל זה יש לנו את שלושה החודשים שא נחנו מקבלים אותם ואפשר להגיד בשכר הולם, מבחינתנו, ובשביל זה אנחנו גם יותר סבלניים.

קריאה: ואחרי שלושה חודשים בסטאז' איך הם---

קריאה: כבר לפני שלושה החודשים הם מתחילים קורס מנהלי והם סוגרים לך את הפינה, שהנה, יש עוזר תפסן והתפסן מרוצה ממנו, ברוב המקרים.

ניצן הורוביץ: איך האחרים מתייחסים אליהם, עוזרים להם?

קריאה: עוזרים ומלמדים.

קריאה: אין בררה, כי אתה נותן סידור עבודה לתפסן, אז הוא צריך להוציא את התוצרת.

קריאה: אם הוא לא יסביר והוא יישא הכול על הכתפיים שלו הוא לא יצליח לתת את התוצרת.

קריאה: מה הרכב הפועלים שלך בפרויקט פה?

קריאה: פלשתינאים, רוסים והחבר'ה האלה.

שלום בן משה: וישראלים.

קריאה: והם משתלבים בתוך קבוצות מעורבבות?

קריאה: כן.

ניצן הורוביץ: כמה יש לך מהקורס ש הגיעו הנה?

קריאה: חמישה.

קריאה: זה הרבה.

קריאה: אחד פרש לא מזמן.

קריאה: לא התאים לו.

קריאה: אני יודע שהיום הוא עובד במשלוחים.

קריאה: עזב את הענף לגמרי.

קריאה: בערך 63% אמרנו נשארים, שורדים.

ניצן הורוביץ: אתם מבינים למה אנחנו עושים את זה, מה המטרה שלנו.

קריאה: קודם כל אני שמח שאתם עושים את זה ושיש עובדים ישראלים שמוכנים לעשות.

קריאה: זה יקדם מאוד את הענף.

קריאה: אני כאדם ותיק, זה מאוד מקדם את הענף.

קריאה: היה לנו כבר ניסיון כזה פעם, זה לא כל כך הצליח, כי עשו את זה במעורב.

קריאה: היום, שיש בסיס שזה חייל והוא מקבל תמורה ואני חושב שהוא מקבל תמורה, בן אדם שעוד לא מתחיל מגיע ל-6.5 מצדנו ועוד אתם נותנים לו, זו תמורה מאוד מאוד יפה.

קריאה: ועובדה, יש אנשים שכבר מגיעים לארבעה חודשים, חמישה חודשים, והם יום יום בעבודה, זה יפה מאוד.

קריאה: אז אני לא מאמין שיהיו 100%, אבל בוא נגיד שיהיה 70%, זה יפה מאוד.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז, יפה.

קריאה: יש לך פה בוגרים.

ניצן הורוביץ: שלום, חברים.

ניצן הורוביץ: כמה זמן אתם כבר כאן?

קריאה: פה באתר חמישה חודשים.

ניצן הורוביץ: ואיך הולך?

קריאה: בסדר גמור.

ניצן הורוביץ: איך הולך עם העובדים האחרים?

קריאה: הולך בסדר, הם בסדר, הם ותיקים, נחמדים, לאט לאט המסכות יורדות והכול בסדר.

קריאה: האמת, הפחידו אותנו קצת בקורס בקטע שיש קבוצות ופה ושם, ולא מקבלים, ואני רואה פה שאין את השטויות האלה.

קריאה: כל האנשים פה ממש שווים.

קריאה: ההתחלה באמת קצת קשה, יש את ההלם ההתחלתי, כשאתה פתאום נכנס לתחום שלא הכרת בכלל, אבל לאט לאט מסתגלים, לומדים את המקצוע ונכנסים לעניינים.

ניצן הורוביץ: ואיך ההמשך נראה לכם?

ניצן הורוביץ: מה הלאה?

קריאה: כל אחד והתכנית שלו.

ניצן הורוביץ: מה נראה לך?

קריאה: לי אישית?

קריאה: בעזרת ה' להיות.

קריאה: .. נראה מה יהיה, נראה אם נצליח באוניברסיטה.

ניצן הורוביץ: כשנכנסת למסלול הזה, לפני הקורס, חשבת שזה מה שיהיה?

קריאה: ממש לא.

ניצן הורוביץ: מה השתנה?

קריאה: את האמת?

קריאה: המשיכה הראשונית היתה בשביל הכסף וכי התחום מעניין.

קריאה: ועם הזמן התחום יותר מעניין, יותר נראה שיש בו כסף ויש פה פרנסה והנדסת בניין נראה לי תחום טוב.

קריאה: לא סגור, זה הכיוון כרגע.

ניצן הורוביץ: בהצלחה.

קריאה: גם, גם חושבים להתמקצע יותר בכיוון של לימודים בנושא הזה, וגם הסטיגמה על עבודות בניין בכללי, בעיקר במגזר שלנו, היא לא... כאילו זו עבודה שחורה וזה לא בדיוק ככה, זה גם לא כזה נורא כמו שעושים מזה.

קריאה: נכון, שמש ונכון קצת גשם, אבל יש עבודות יותר נוראיות, אני לא בטוח שלשבת במשרד 10-12 שעות ביום.

קריאה: ..

ניצן הורוביץ: זו המטרה שלנו, איך שוברים את הסטיגמה הזאת, לדעתכם?

ניצן הורוביץ: המסגרת הזאת, עם הקורס וההתמחות, זה מצליח לשבור את הסטיגמה?

קריאה: זה מושך, כי ישראלים נמשכים לכסף, אבל---

שמעון דדש: מה אתה מספר לחברים שלך, שיבואו לדבר הזה?

קריאה: אני והוא במקרה בצפון במקור, מרמת הגולן, אז קצת זה במרכז, אבל בגדול כשאנחנו מדברים עם מי שפה, אז אנחנו מספרים דברים טובים.

ניצן הורוביץ: יפה.

ניצן הורוביץ: משהו שלדע

ניצן הורוביץ: תכם צריך לשפר, צריך לשנות, צריך לעשות אחרת בכל המתווה הזה?

תלמיד: לדעתי כן.

תלמיד: אולי זו בעיה של ראשוניות של הקורס, אבל בפרויקט יש בעיה עם כספים, לדעתי.

תלמיד: הכספים מגיעים באיחור, כל פעם משנים לנו את התנאים בלי שאנחנו יודעים, עם שאנחנו יודעים, יש בעיות עם הכספים לפעמים.

תלמיד: נקווה שבהמשך זה לא יהיה, כי זה פרויקט ראשוני יחסית, וזה מפחיד אנשים, לא סומכים על...

תלמיד: לדוגמה עכשיו, מענק ההתמדה הראשון שהבטיחו לנו אחרי שלושה חודשים בעבודה, פתאום הוא הפך לאחרי שבעה חודשים בעבודה.

תלמיד: ככה אמרו לנו במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

תלמיד: פתאום, בלי להודיע לנו ובלי כלום, חודשיים אחרי שהכסף היה אמור להיכנס.

קריאה: פשוט ההתנסות היא חלק מההכשרה ולכן הכוונה היא מחודש שבע ואילך.

תלמיד: אבל למה לא אמרו את זה בהתחלה?

קריאה: זה נכון, היתה פה בעיה של הסבר, אבל זה נכון.

תלמיד: זה לא מקרה ראשון ויש עוד מקרים כאלה.

קריאה: בהתחלה היו באמת קשיים, אבל עכשיו זה הסתדר, על דרך המלך.

קריאה: כי זו מערכת ממשלתית, עם יועצים משפטיים ואלה ועדות מכרזים ולכן התהליך לקח זמן.

קריאה: הנוהל עצמו הוא גם חדש, התחלנו אותו רק בשנה שעברה, עכשיו הדברים כבר רצים, כל מה שמגיע לכם תקבלו.

קריאה: אמנם באיחור, אבל תקבלו כל מה שמגיע, עד האגורה האחרונה.

תלמיד: אני מקווה, בעזרת ה'.

תלמיד: יש לי חברים שלא באו לפרויקט בגלל דברים כאלה.

ניצן הורוביץ: איפה אתם גרים?

ניצן הורוביץ: אתם שוכרים דירה?

תלמיד: כן.

ניצן הורוביץ: לא ביחד.

תלמיד: לא, אני נשוי.

ניצן הורוביץ: אוקי, אז אתה עם המשפחה.

ניצן הורוביץ: אתה מתל אביב?

תלמיד: כן.

ניצן הורוביץ: אתה גם נשוי?

תלמיד: לא.

ניצן הורוביץ: בן כמה אתה?

תלמיד: 24.

תלמיד: מה שכן, מבחינה מקצועית, אני חושב שבהתחלה לפחות, עם כל הכבוד לקורס, באמת מלמדים אותנו, אבל כשאנחנו מגיעים ממש לאתר אמיתי זה שונה לגמרי ואני יכול להעיד על עצמי שהתחלתי עם חבורה של מולדובנים שעם כל הכבוד הם ממש לא סימפטיים, ההיפך הגמור מזה, ואם לא הייתי נלחם בשיניים לא הייתי לומד את המקצוע בחיים ואני חושב שאולי היה עדיף לעשות איזה שהוא.

תלמיד: .. לא יודע, להביא לפה מישהו---

ניצן הורוביץ: קבוצה אולי יותר גדולה?

תלמיד: כן, כן, לעשות מאיתנו ממש קבוצה ולא לזרוק על אחד.

תלמיד: ..

תלמיד: 'אתה לך תהיה עוזר' ו'אתה לך תהיה זה'.

ניצן הורוביץ: אז לבוא בקבוצה של יותר ישראלים.

תלמיד: כן.

תלמיד: וגם שיהיה משהו מסודר, שמישהו ממש ינחה את הישראלים בהתחלה.

תלמיד: אני לא מדבר על עצמי, אני כבר יודע את התחום, ברוך ה', אבל לפחות בהתחלה של הדבר הזה.

שמעון דדש: כשיבואו מהקורסים הבאים, הם ירגישו אצלכם יותר טוב?

תלמיד: בוודאי.

קריאה: גם אתם חוויתם את העניין של המולדובים למשל?

תלמיד: בהתחלה לא ידענו כלום.

קריאה: לא, אבל מבחינת קבוצות עבודה.

תלמיד: לא.

תלמיד: פה אין את הדברים האלה, הוא היה באתר אחר.

תלמיד: אין לנו תלונות לשום עובד ולא את כל העובדים פה... לא בשביל להתחנף, יכולתי לשתוק.

תלמיד: אני מדבר על העובדים, גם על בעל הבית אבל על העובדים בעיקר.

ניצן הורוביץ: משהו שאתם רוצים להגיד, שנשנה, שנתקן?

תלמיד: לדעתי, צריכים לפרסם את זה יותר, אין חשיפה לזה.

תלמיד: אנשים לא מכירים את הפרויקט הזה בכלל.

תלמיד: חבל, כי אם יידעו יבואו מלא.

קריאה: איך אתה הגעת לזה, למשל?

תלמיד: דרך חבר.

תלמיד: חבר שלי היה קורס לפני.

תלמיד: אני דרכו.

תלמיד: אני דרך האינטרנט.

ניצן הורוביץ: ככה במקרה נפלת?

קריאה: חשיפה רחבה מדי תגרום לעומס ויש צוואר בקבוק מבחינת הכשרה ומבחינת עבודה.

קריאה: חשיפה רחבה מדי תיצור אכזבות, לכן יש את ה...

קריאה: עובדה שיש לנו, הראיתי לו, כל יום יש לי עשרה נרשמים שאני רואה אותם במחשב, לפחות, בממוצע.

קריאה: הביקוש קיים, ברגע שנתרחב, ובסוף זה עניין של כסף, נוכל לעשות חשיפה יותר ארצית, אבל כרגע זה צוואר בקבוק.

ניצן הורוביץ: חבר'ה, תודה רבה, שיהיה בהצלחה ותעזרו לאלה שיבואו הלאה.

קבלן: הפרויקט הזה, שלא יהיה רק בנושא תפסנות, עבודת בניין, יש הרבה מקצועות שיחסרו בעתיד, שזה אינסטלאטורים, חשמלאי בניין, זה דבר שמאוד יעזור לענף הבנייה, לא רק העובדים הקשים האלה.

קריאה: מפעילי צמ"א (ציוד מכני הנדסי) גם חסר?

קבלן: מפעילי צמ"א, זה מעט מאוד, יחסי לבניין הוא מעט מאוד, לא צריך כמות.

קבלן: כמה מאות בכל הענף, אבל חשמלאים, אינסטלאטורים, כל מה שקשור לבניין---

קריאה: מרכיבי מעליות, כל מקום כזה.

קריאה: יש לך בעיה עם מרכיבי מעליות?

קריאה: יש לך בניינים שלמים שעומדים, מחכים.

יעקב אטיאס: זה דבר שאפשר לקדם אותו ואני חושב שמשתדלים ואם הקבלנים בסדר, ואני מקווה שאנחנו בסדר, האנשים מאוד מבסוטים, משתדלים לעזור להם, לא נותנים להם את העבודה השחורה, חשוב שלא יעבדו בעבודה שחורה, אז הם משתלבים.

יעקב אטיאס: יש מי שיהיה לו טוב, אז הוא ימשיך, ומי שלא יהיה טוב, אבל לפחות הוא הוציא את הפרנסה בשנים האלה של ההתאקלמות.

יעקב אטיאס: זה דבר הכי חשוב, לתת להם את ההתאקלמות.

שמעון דדש: בראש ובראשונה אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת ויושב ראש ועדת העובדים הזרים, על הביקור החשוב.

שמעון דדש: אני שמח לומר שכבר במפגש הראשון, מפגש ההחלפה עם חבר הכנסת כץ, התרשמנו מאוד מהנכונות שלך ואת העמדה החיובית שלך כלפי המיזם הזה ותודה רבה על העניין, תודה על הביקור החשוב הזה.

שמעון דדש: בכל מקרה אני תמיד רוצה להזכיר את השותפים למיזם הזה, ולמיזם הזה יש מספר שותפים שמספיק שאחד מהם ימשוך את הידיים מהמיזם, העסק הזה יקרוס, אם זה משרד האוצר שנותן את הכספים, אם זה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שהוא בהחלט שותף פ עיל, אם זה משרד הביטחון, היחידה להכוונת חיילים משוחררים, כמובן התאחדות הקבלנים והסתדרות עובדי הבניין והעץ, בתמיכה שלכם, של הוועדה, שמלווה אותנו לאורך זמן ואנחנו מגיעים, לדעתי, לתוצאות יפות, בהחלט בזכותכם.

שמעון דדש: המיזם הזה, כמו שראיתם, איך שלא נהפוך את זה בסוף זה ציונות אמיתית.

שמעון דדש: איך שאתה לא מגרד, זו ציונות אמיתית ולדעתי, מה שהבנו מאנשים, שגם אם היום בתודעה כולם רוצים להיות דוקטור, וכדומה, ברגע שיש למישהו הזדמנות לגעת בעבודת כפיים שגם יש בה עתיד וגם יש בה התפתחות ומקצועיות ויכולת לפרנס את המשפחה בכבוד, אז בהחלט אנשים רוצים גם את העניין הזה.

שמעון דדש: יש פה שינוי תודעתי מאוד מאוד חשוב שלדעתי הוא יקרין על כל שוק העבודה.

שמעון דדש: אנחנו מרגישים כבר בתוך ענף הבנייה שהעסק הזה מקרין ואמר פה נכון איציק, קודם, שהסכמי העבודה משודרגים גם בעקבות הניסיון במיזם הזה.

שמעון דדש: יש צורך להרחיב למקצועות נוספים בתחום, כמו שעלה.

שמעון דדש: בסופו של דבר רק צריך לזכור שכרגע גרף 2012 בסכנה, כי אין כסף לגרף 2012 וצריך לראות איך העסק הזה מתקדם, כי על הנייר יש 15 קורסים ונכון לכרגע אין כסף לממש את זה.

שמעון דדש: הדבר הכי חשוב, שהעובדים האלה שיהפכו מנהלי עבודה, וגם אם לא מנהלי לעבודה לגורמים שישמרו את הידע בענף הבנייה, יביאו פיתוחים חדשים, כי יש פה איכות חשיבה, אלה אנשים שבאים עם בסיס נכון ובהחלט אני אשמח שהעסק הזה יקבל את התמיכה שלכם ואת מלוא העוצמה של התמיכה, כי כרגע העסק הזה נעצר.

שמעון דדש: תודה רבה באמת על הביקור.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, שמעון, ולכל השותפים, התאחדות הקבלנים, ההסתדרות, למשרד האוצר, כמובן למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ולמשרד הביטחון.

ניצן הורוביץ: אני חושב שמה שראינו היום זו הוכחה שאם כל הגורמים משלבים ידיים ונותנים את התשומות הנכונות אפשר לשנות ולעשות הרבה דברים ובעיקר אפשר, וזה מה ששמעתי מכמה חבר'ה באתרים היום, לשבור את הסטיגמה שיש סביב העניין, שלכאורה ישראלים לא רוצים לעבוד בסוגים מסוימים של עבודות.

ניצן הורוביץ: אין דבר כזה, ברגע שבעבודה יש שכר נאות ויש מסלול התפתחות וקידום, ישראלים ורוצים והם רוצים בהחלט אפילו, רוצים מאוד לעבוד בעניין הזה, אבל צריך שיהיה לנו אופק גם מעבר לשנתיים האלה.

ניצן הורוביץ: זה יפה וזה מאוד חשוב גם שאתם נותנים את הפוש ואת ההכשרה ואת התמיכה לשנתיים, האינטרס שלנו כמובן שכמה שיותר ימשיכו וזה כמובן תלוי בראש ובראשונה בשכר ובתנאי העבודה.

ניצן הורוביץ: אבל אני חושב, ואת זה אני אומר גם לקבלנים שמארחים אותנו, שגם מבחינתם ההסתכלות על השכר זה לא הפריזמה היחידה, גם לקבלנים חשוב שיהיה כוח עבודה מקצועי, ישראלי, שמתאים, שיעלה את הרמה בענף, שהם יוכלו לתקשר איתו בצורה יותר תקינה וגם לא יצטרכו להסתמך באופן מוחלט ובלעדי, ולפעמים ההסתמכות הזאת היא בעייתית, רק על כוח עבודה זר וברמה נמוכה, ובטח שלנו, כמדינה וכחברה, חשוב שבכל המקצועות ובכל הענפים יהיה בסיס ישראלי, מקצועי ברמה גבוהה, עם מוטיבציה גבוהה.

ניצן הורוביץ: אני הבנתי את עניין המימון, כבר דיברתי על זה עם גורמים שונים, אני אעשה כל מה שאני יכול, ואני גם בטוח שזה יהיה, אתם מכירים את המערכת הממשלתית, יש מכשולים מסוימים אבל נתגבר על זה, זה לא יעמוד בדרכנו, וצריך שזה יגדל ושזה יגיע למקומות העבודה, ראיתם את החבר'ה בעצמכם, אלה חבר'ה ברמה גבוהה, וזה ממש היה יופי של דבר לראות את החבר'ה האלה ולשמוע אותם, להקשיב להם.

ניצן הורוביץ: אז אני מאוד שמח שראיתי את זה ואנחנו ניתן את כל הגיבוי ואת כל הגב.

ניצן הורוביץ: אז תודה רבה.