ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 507, 2011-12-05 09:00

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, נפתח את ישיבת ועדת החינוך לתאריך 5 בדצמבר 2011, ט' בכסלו תשע"ב, הנושא – מצב פרוייקט פרח, פרוטוקול מספר 507.

אלכס מילר: אני קיבלתי כאן דו"ח על מצב פר"ח, ואני רוצה להגיד לכם רבותי, המצב הוא מאד בעייתי מבחינתי.

אלכס מילר: אני ראיתי שבמשך העשור היה קיצוץ מאד גדול בפרויקט הזה, ראיתי גם כך שיש בעצם עיכובים של משרדים כאלה ואחרים בהעברת תקציבים לפר"ח.

אלכס מילר: ראיתי שאין עדכונים כמו שקיימים בכל שאר המלגות בעניין של מדד וכל מה שצריך להיות סביב העדכונים התקציביים של המלגות.

אלכס מילר: ובשל כך, אני אשמח היום לשמוע למה אנחנו הגענו למצב שאחד המפעלים הכי חשובים במדינה, לטובת תרומתם של הסטודנטים לחברה, הולך ומדרדר ונסגר.

אלכס מילר: אני גם רוצה להגיד לכם שבמקביל לכל אותם היזמות שמובילה אותן הממשלה עם בתי הספר, שהסטודנטים נכנסים ונותנים שם את המלגות, עם המלגות שנותנים למשוחררים מצה"ל של שנת לימודים אקדמאית בחינם במכללות, יחד עם זאת אנחנו צריכים לדאוג לכך שהפרויקטים שהצליחו וממשיכים להצליח, ימשיכו בדרך שבאמת היינו רוצים לראות את כל העניין הזה מתקדם, ולא להיפך מצטמצם.

אלכס מילר: אז נשמח עכשיו לשמוע בעצם את הפרטים של הדו"ח.

אלכס מילר: נתייחס גם כל מי שנמצא כאן אצלנו, שהוא בעצם מייצג את הגופים, גם אם זה המועצה להשכלה גבוהה, משרד החינוך והתמ"ת גם אני יודע שצריך להיות כאן ומכך אנחנו נתקדם הלאה.

אלכס מילר: אתה רוצה לפתוח?

אלכס מילר: אתה מפר"ח, נכון?

אלכס מילר: בבקשה.

אלכס מילר: אז בוא תיתן לנו את הסקירה על הדו"ח ואחר כך נעבור הלאה.

עמוס כרמלי: בשמחה רבה.

עמוס כרמלי: בוקר טוב, שמי עמוס כרמלי, אני מנהל פר"ח ואני הייתי רוצה ברשותכם להתייחס בעיקר לשתי נקודות.

עמוס כרמלי: הנקודה הראשונה היא זאת שלצערי הופיעה במעריב האחרון, ומתייחסת לפר"ח שנובל.

עמוס כרמלי: אז על זה הייתי רוצה כמה מילים; והנקודה השנייה, או החלק השני של העניין,מתייחס באמת לדברים שאתה אמרת, כבוד יושב הראש, שנוגע באמת לתקציבים ובעיקר לגובה מלגת פר"ח היום.

עמוס כרמלי: בכמה מילים רק, פר"ח התחיל השנה את שנתו ה-38.

עמוס כרמלי: הוא נולד בשנת 74' במכון ויצמן ברחובות, על ידי מדענים וסטודנטים של המכון, ומאז הלך וצמח מרבית שנותיו.

עמוס כרמלי: אנחנו פועלים היום בכל מקום במדינת ישראל, ממטולה עד אילת.

עמוס כרמלי: אין יישוב מעל 3,000 תושבים או יותר שפר"ח לא נמצא בו, אולי למעט שוהם, סביון וכמה דומים לאלה.

עמוס כרמלי: אנחנו פועלים עם כל מגזר בישראל, אם זה יהודים, אם זה ערבים, אם זה חרדים, אם זה חילוניים, אין מגזר בישראל שפר"ח לא נמצא בו.

עמוס כרמלי: אנחנו פועלים אך ורק למען שכבות נזקקות בישראל, ואנחנו עובדים עם השכבות הנזקקות ביותר בארץ.

עמוס כרמלי: אם אנחנו מדברים על משפחות חד הוריות, על עולים חדשים, על חינוך מיוחד, על ילדי אסירים, על כפרים ערביים שביוב עדיין ברחובות שלהם, אנחנו נמצאים בכל המקומות הללו.

עמוס כרמלי: אנחנו מפעילים פרויקטים ייחודיים שבעצם אנחנו ילדנו אותם וגופים אחרים לשמחתי לקחו אותם על עצמם, החל מהחינוך לבריאות, דרך מדעים, דרך חוק וסדר, דרך כלכלה, דרך מצוינות, דרך מחשבים, עידוד מקצועות מדויקים, מטבעי הטבע וכו' וכו'.

עמוס כרמלי: אין כמעט תחום שבו אנחנו לא נמצאים.

עמוס כרמלי: במהלך השנים הקמנו עשרות מרכזים שונים ומשונים, מרכזי העשרה, מרכזי מדע, מרכזי תקשורת שפזורים בעשרות יישובים בכל רחבי הארץ.

עמוס כרמלי: פר"ח, רק כדי לסכם את כל הדברים היפים הללו, הוא היום הפרויקט הכי גדול בעולם מסוגו, ואנחנו גם מייצאים את הרעיון לארצות הים ועושים שם טוב לישראל מבחינה זאת.

עמוס כרמלי: אם פר"ח התחיל עם 12 סטודנטים ומדענים גם היו חונכים, בשנה האחרונה עמדנו על כ-26,000 סטודנטים, אבל מה שמפריע לי זה לא מה שיש, כי יש המון, אלא באמת מה שחסר, ואני מודה, בעשור האחרון אנחנו בקשיים שהולכים ומתגברים, שעליהם אני אנסה לגעת.

עמוס כרמלי: מבחינת הצלחות והישגים, שמנו כאן רק שתי טבלאות, שני גרפים שאומרים פחות או יותר מה אנחנו מצליחים לעשות בבתי הספר, ברמות של שיפור הישגים לימודיים ושיפור מוטיבציה לימודית, השתלבות חברתית של ילדי פר"ח ואולי בעיקר שיפור הדימוי העצמי שלהם.

עמוס כרמלי: אנחנו עובדים עם ילדים מגן הילדים ועד האוניברסיטה, קרי יש לנו חניכים גם סטודנטים באוניברסיטאות, ויש פה גרף או טבלה שמראה מה הצלחנו לעשות, למשל עם סטודנטים במוסדות אקדמיים, שהנשירה, לפני שהתחלנו את הפעילות עברה את ה-20% בשנה הראשונה, ואחרי שהתחלנו את הפעילות היא ירדה ל-3.6%, בין סטודנטים נזקקים בסכנת נשירה מה שנקרא.

עמוס כרמלי: פר"ח הוא ארגון עטור פרסים, אין פרס חשוב שלא קיבלנו אותו, ממכון התקנים, משרד התמ"ת ואות אביר השלטון, פרס ראש הממשלה למצוינות והחשוב מכולם, לפני שלוש שנים, פרס ישראל.

עמוס כרמלי: אולי רק לסכם את הקטע הזה, אני רוצה לצטט, אני תמיד אוהב לצטט ולא דברים בשמי.

עמוס כרמלי: נשיא מכללה גדולה וחשובה כתב לא מזמן – "פר"ח הוא דוגמא ומופת למה שראוי היה שכולם יחקו.

עמוס כרמלי: פר"ח מצטיין, ממש מצטיין במקצועיות, בחסכנות ניהולית, בהקצאת מירב המאמץ אל היעד הישיר – החניך.

עמוס כרמלי: פר"ח מנוהל מתוך מודעות חריפה לקמצנות במובן הניהולי, בניקיון כפיים, בצנעה ובענווה".

עמוס כרמלי: הכנסתי פה עוד כמה ציטוטים נחמדים ומעניינים, אבל אני מניח שלא זה העניין.

עמוס כרמלי: כמה נקודות לגבי החלק השני, בקיצור, כדי לסכם.

עמוס כרמלי: פר"ח חי, בועט, פורח.

עמוס כרמלי: יש לו קשיים, יש לו בעיות, כמו שיושב הראש גם ציינת, אבל רחוק רחוק מלדבר על לנבול.

אלכס מילר: מי חייב לך עכשיו כסף?

עמוס כרמלי: משרד החינוך.

אלכס מילר: כמה?

עמוס כרמלי: ארבעה מיליון שקלים.

עמוס כרמלי: ומשרד התמ"ת, שאני מקווה שאנחנו סוגרים את זה בקרוב.

אלכס מילר: כן, כמה?

משה ויגדור: אני אתייחס לעניין הזה.

אלכס מילר: שנייה, כמה משרד התמ"ת?

עמוס כרמלי: כ-700,000 שקלים בערך.

אלכס מילר: כן, משה, בבקשה.

משה ויגדור: כמה דברים.

משה ויגדור: קודם כל אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה שהביא את הנושא הזה לכאן.

משה ויגדור: אני חושב שזה חשוב מאד ---

עמוס כרמלי: סליחה, אפשר עוד כמה מילים?

משה ויגדור: אתה תשלים אחר כך.

משה ויגדור: אני רק חושב, רוצה רק לומר, אני מדבר פה גם כמנכ"ל מל"ג ות"ת, אבל אני גם בפועל יושב ראש ההנהלה של פרויקט פר"ח, כך שאנחנו גם רואים את התמונה, ואני רוצה קודם כל ---

אלכס מילר: באת בשני הכובעים.

משה ויגדור: בשני הכובעים, כן.

משה ויגדור: אני רוצה לברך פה קודם כל את עמי כרמלי, ואני ארצה עוד שימשיך אחר כך, שהוא מנכ"ל מיתולוגי כבר הרבה הרבה שנים, 30 שנה ויותר בפר"ח, הוא המייסד את פר"ח, כשפר"ח הוקם, ויש כאן את המנכ"ל החדש, שכבר נבחר – אלון גלרון, שיושב לידו, צריך לברך אותו, היה תהליך מסודר מאד של בחירה, אז יש לנו המשכיות ויש לנו שותפות בתוך ההנהלה, גם משרד החינוך, גם משרד התמ"ת, גם התאחדות הסטודנטים, גם אנחנו, אבל כמה דברים להתייחס לעניין של פר"ח.

משה ויגדור: אני חושב שפר"ח הוא באמת פרויקט לדוגמא.

משה ויגדור: ות"ת משקיעה כל שנה בפר"ח, זה הסכום הגדול ביותר שות"ת שמה על פעילות חברתית, למעלה מ-100 מיליון שקלים, ואני אתייחס אחר כך גם, ומשרד החינוך יוכלו להתייחס גם אליהם.

משה ויגדור: זו שותפות יוצאת מהכלל שלנו עם משרד החינוך וכפי שאמר גם עמי, זה הפרויקט החברתי הגדול ביותר.

משה ויגדור: ממשלת ישראל אגב, הוסיפה השנה, צריך לזכור, עוד 50 מיליון שקלים למלגות על בסיס סוציו אקונומי, לסטודנטים מעבר לקרן המשותפת עם משרד החינוך של ות"ת, של 50 מיליון שקלים.

משה ויגדור: זאת אומרת אנחנו מדברים היום על קרן נוספת של 100 מיליון שקלים.

משה ויגדור: אני אומר את זה משום שיש יותר כסף במערכת, שסטודנטים יכולים לקבל גם למלגות, גם למענקים, גם להלוואות, אגב בסכומים יחסית גבוהים, כך שמידת הבחירה שלהם בין מה לעשות ומאיפה לקבל סיוע, משתנה.

משה ויגדור: מעבר לזה, צריך גם לזכור שבחוק חיילים משוחררים שקיבלה הכנסת ממש לפני מספר חודשים, נקבע שכל סטודנט מהפריפריה, וזה מכיר כבוד יושב הראש שהיה פעיל בעניין הזה, גם הסטודנטים שלומדים בפריפריה וגם הסטודנטים מהפריפריה שלומדים במרכז, מקבלים שנה א' ללא תשלום.

משה ויגדור: זאת אומרת זה מענק ---

אלכס מילר: במכללות.

משה ויגדור: במכללות, אמת.

משה ויגדור: אבל זה חלק ניכר מהציבור, וזה עוד פעם מגדיל את המגוון.

משה ויגדור: אני רק אומר, בשינוי למה שהיה בעבר ---

אלכס מילר: כן, אבל זה על בסיס תרומתה למדינה כחיילים וכשירות לאומי, ולא כ---

משה ויגדור: נכון, נכון, כן, אבל אז הם מסודרים והם פחות מעוניינים להיות פעילים בדברים אחרים.

משה ויגדור: זאת אומרת יש מגוון רחב מאד של פעילויות שמאפשרות היום כי יש כסף נוסף.

משה ויגדור: יחד עם זה, אנחנו כן רוצים להגדיל והיינו רוצים לראות יותר כסף לפרויקט פר"ח.

משה ויגדור: יש באמת איזה שהם 4 מיליון שקלים שהזכיר עמי מהעבר, ממשרד החינוך, שאנחנו נפתור את זה בזמן הקרוב.

משה ויגדור: יש למשרד החינוך נכונות לשלם, הייתה איזו בעיה איך להעביר את זה, אני מעריך שזה יסתיים בזמן הקרוב.

משה ויגדור: צריך לזכור וזה חשוב, שמרבית חונכי פר"ח הם בפריפריה.

משה ויגדור: זה נאמר, וזה בעצם ממש לפי מדיניות הממשלה וות"ת, לסייע למוסדות בפריפריה וגם לבתי ספר בפריפריה.

משה ויגדור: ובשנתיים האחרונות צריך לזכור דבר נוסף, אנחנו מתמודדים בות"ת ובפר"ח עם החובה לצאת למכרז להפעלת פר"ח.

משה ויגדור: מכרז, כפי שאנחנו מחויבים לעשות על פי חוק חובת המכרזים, הוא דבר שיכול להיות מאד בעייתי לעתיד פר"ח, ולכן אנחנו לא מאמינים ולא סבורים שגורם מסחרי או דומה לו, שיזכה לתפעל את פר"ח אם יזכה במכרז, יוכל לעשות פעילות חברתית כזאת כראוי.

משה ויגדור: ולכן בות"ת אנחנו משקיעים הרבה אנרגיה עם משרד המשפטים ועם משרד האוצר, גם אגף תקציבים וגם אגף החשב הכללי, כדי למצוא פתרון לנושא הזה.

משה ויגדור: בינתיים במשא ומתן ובהבנה שקיבלה ות"ת מהחשב הכללי, גם השנה אנחנו מפעילים באותה מתכונת את פר"ח באמצעות מכון ויצמן, בלי מכרז.

משה ויגדור: אנחנו מקווים שבמהלך השנה הזאת נצליח לבנות איזו שהיא ישות כל שהיא אחרת, שלתוכה ייכנס פר"ח, לא יהיה צורך במכרז ואנחנו אומרים שוב ---

אלכס מילר: מה זאת אומרת?

אלכס מילר: תסביר לי את זה קצת יותר.

משה ויגדור: אנחנו מדברים על זה שתהיה איזו שהיא מסגרת נפרדת, שדרך ות"ת פר"ח יתופעל באופן ישיר, בצורה הזו שלא יהיה צריך לעשות מכרז ובתוך אותה פעילות יצטרפו גם הפעילויות האחרות של ות"ת, שזה פעילות סטודנטים, קהילה - סטודנטים – חברה, ופעילויות סיוע לסטודנטים, כדי שנוכל לראות את הכל בתמונה שלמה.

משה ויגדור: זה נמצא בתהליך שאנחנו עוד נביא לכאן לתאר אותו, אבל בסך הכל צריך להבטיח, וזה אחד הדברים שהיו מהמאיימים על פר"ח – מרכז להפעלת פר"ח.

משה ויגדור: אז אני אומר שוב שגם ברצון טוב של אגף החשב הכללי, גם בהשתדלות שלנו, גם בהשתדלות של יושב ראש מל"ג, שר החינוך גדעון סער, קיבלנו ארכה וכרגע זה מופעל ללא מכרז בהחלט כחריג.

משה ויגדור: אגב גם משרד החינוך קיבל את הדבר הזה השנה הזאת, וגם משרד המסחר והתעשייה.

משה ויגדור: אנחנו מקווים בשנה הבאה לא יהיה צריך.

משה ויגדור: אני מזכיר את זה כי זה היה אחד מהגורמים שבעצם איימו על המשך פר"ח, אנחנו לקראת פיתרון.

משה ויגדור: אני מאמין שכשיהיה הפתרון גם יהיה יותר כסף.

משה ויגדור: עכשיו, צריך לזכור שבעשור האחרון היה צמצום גדול מאד בהשכלה הגבוהה, ולכן בעצם לא צמצמו אף פעם בפר"ח.

משה ויגדור: אז אני מוכרח לומר שפרויקט פר"ח מעולם לא צומצם.

אלכס מילר: אבל בחמש השנים האחרונות אין קיצוץ.

משה ויגדור: לא, אני אומר עוד פעם, מות"ת – הוא לא צומצם מעולם, ואנחנו רוצים להגדיל, אבל מוכרחים לסגור את מסגרת ההפעלה שלו.

משה ויגדור: עכשיו, צריך לזכור לגבי המבקשים והמלגות, יש 49,000 סטודנטים שרוצים להצטרף.

משה ויגדור: יש רק 25,000 חונכים.

משה ויגדור: זאת אומרת כשזה יורד מ-49,000 ל-43, אז נכון, הבחירה יורדת, אבל עדיין יש הרבה יותר שמתוכם אפשר לבחור.

משה ויגדור: זה לא מצב שלא באים אנשים לפר"ח, זה לא מצב שאין מי שיהיה שם.

משה ויגדור: עכשיו, הייתה לנו הדילמה בהנהלה ועמי גם יכול להרחיב עליה, האם להגדיל את המלגה או להשאיר אותה כמו שהיא ויהיה לנו יותר חונכים, והחלטנו להשאיר אותה.

משה ויגדור: כי צריך גם לזכור, המלגה היום היא 4,600 שקלים.

משה ויגדור: זה בערך 50% משכר לימוד.

משה ויגדור: לפני 10 שנים שכר הלימוד היה גבוה יותר, המלגה הייתה בערך 40%.

משה ויגדור: נכון, היא הייתה בערך קנייה יותר נמוך, אבל אני משווה את זה לשכר הלימוד.

משה ויגדור: נכון שרצינו להצמיד אותה אבל זה היה לא נכון, בלתי אפשרי, אבל מנגד גם אחר כך הייתה ירידה בשכר לימוד.

משה ויגדור: זאת אומרת אם אנחנו משווים את גובה המלגה לשכר הלימוד – זה שמר פחות או יותר על אותו אחוז שהיה.

אלכס מילר: כן, אבל יש קרנות שכן הצמידו אותן.

אלכס מילר: סחל"ב נגיד.

משה ויגדור: בסדר, אז לסחל"ב היו את השיקולים של המפעילים שהצמידו אותם.

משה ויגדור: אבל אני אומר עוד פעם, מבחינת הסטודנט – אחוז שכר הלימוד היה כ-40%, היום זה יותר מ-40% משכר הלימוד.

אלכס מילר: כן, אבל לחיות בישראל לפני עשור לעומת מה שקורה היום, זה שמיים וארץ.

משה ויגדור: בסדר, אני לא מתווכח.

משה ויגדור: אני לא מתווכח עם זה שזה טוב יהיה להעלות את המלגה.

אלכס מילר: לא, שכר הלימוד בוא נגיד זו לא הבעיה העיקרית של הסטודנטים.

משה ויגדור: לא, אבל אני אומר עוד פעם, זה מדד, רק מדד השוואתי, זה רק לצורך ההשוואה.

משה ויגדור: עכשיו וודאי שהיה טוב להעלות.

משה ויגדור: עכשיו, אם אנחנו נעלה את המלגות ללא תוספת תקציב, נוריד את מספר החונכים וזה חבל, ולכן החלטנו לא לעשות את זה.

אלכס מילר: רגע, האוצר לא יכול לתקצב את הנושא של הצמדה, מה הסיפור?

משה ויגדור: לא, הדברים האלה הם חלק מהתקציב הכולל של ות"ת ואני אומר עוד פעם, כשיגיע פר"ח למבנה שלא יהיה עליו לצאת למכרז ואני מקווה שזה יהיה השנה, נמצא גם הדרך לתת לו את המשאבים שהוא צריך.

משה ויגדור: קודם כל אנחנו צריכים כרגע לטפל בפר"ח במובן הזה שאין צורך לצאת למכרז, אלא יש מסגרת מתפעלת שמבטיחה שהוא יכול לפעול ללא שום הפרעות מהצד הזה.

אלכס מילר: תראה, אני אגיד לך, את הסטודנט הפשוט לא כל כך מעניין העניין הזה של לצאת למכרז, לא לצאת למכרז.

אלכס מילר: זה אנחנו כאן פועלים לפי חוק חובת המכרזים, או שאנחנו מוצאים פתרונות כאלה ואחרים כדי שהמערכת תפעל.

אלכס מילר: עכשיו את הסטודנט זה לא מעניין, פשוט לא מעניין.

אלכס מילר: מה שמעניין אותו – כמה הוא מקבל על פעילות כזו או אחרת בסופו של דבר.

אלכס מילר: עכשיו, אני חושב שאם אנחנו באמת מסתכלים על התמונה הכללית, צריכה להיות גם בשורה חד משמעית.

אלכס מילר: רבותי, יש פה איזה שהוא מנגנון, אם יש צורך, תראה, אם הייתם פונים אלינו והייתם אומרים לנו תשמע, אנחנו במצב אבסורדי, זה הפרויקט, זה הדבר שאנחנו צריכים, צריך להצמיד, צריך לבדוק עם האוצר האם יש אפשרות לתוספת תקציבית בעניין הזה, אז היינו פועלים.

אלכס מילר: עכשיו, גם אם תעביר את המכרז, אני לא חושב שזה הולך לשנות בעצם את התמונה בצורה, אתה יודע, חסרת תקדים.

אלכס מילר: הרי בסופו של דבר המספרים הם יהיו אותם מספרים.

אלכס מילר: עכשיו, אנחנו מבחינתנו רואים בעניין הזה כדבר אסטרטגי חשוב למדינת ישראל, חשוב לעניין של הרווחה, ופה צריך לדעתי לעשות איזה שהוא מהלך שהוא קצת גדול יותר.

אלכס מילר: עכשיו, אם יהיה צורך בחקיקה, אז נחוקק.

אלכס מילר: אם יהיה צורך בהשוואה בהיבט של תביעת תקציב כזה או אחר – אז נתבע.

אלכס מילר: אז אני מבחינתי מה שחשוב לי לשמוע זה קודם כל מה קורה עם הכסף שצריך לעבור לפרויקט הזה שחייבים, זאת אומרת אותם ה-4 מיליון שקלים ואותם ה-700,000 שקלים שחייבים, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, העניין של ההצמדה.

אלכס מילר: מבחינתי לא יכול להיות ששם כן ופה לא.

אלכס מילר: אז העניין של ההצמדה גם צריך להיות חלק מהעניין הזה, ואז אנחנו אומרים, תראו, יש לנו כרגע את הדברים שצריך לעשות, צריך לצאת לאיזה שהוא מאבק כדי שהדברים האלה יקרו.

אלכס מילר: אין בעיה, נצא למאבק.

אלכס מילר: יש לנו מספיק כוח.

משה ויגדור: אני מקבל את זה.

משה ויגדור: אני רק רוצה לפני סיום להעיר בעניין הזה.

משה ויגדור: קודם כל המצב היום באמת שונה מהמצב שהיה לפני 10 שנים, משום שיש לסטודנטים עוד מקורות למענקים, שלא היו לפני 10 שנים.

משה ויגדור: גם הקרן הנוספת שהוספנו, הכפלנו אותה מ-50 מיליון ל-100 מיליון, הקרן למענקים וסיוע לסטודנטים וגם אותו חוק שמאפשר שנת לימוד ראשונה בחינם, כך שהמצב הזה שינה.

משה ויגדור: זאת אומרת אנחנו לא באותה סביבה שהייתה קודם.

משה ויגדור: אין ספק שנכון וטוב להגדיל.

משה ויגדור: ה-4 מיליון שקלים אין לי ספק יעברו, משום שאין בעיה, הייתה בעיה של איך לקלוט אותם בגלל סיבות אחרות.

משה ויגדור: אני מעריך שהם יעברו ונמצא את הפתרון הזה בזמן הקרוב.

משה ויגדור: אני חושב שבסך הכל זו הזדמנות בוועדה היום לברך את הפרויקט ולהבטיח שהוא ייצא מפה מחוזק, כדי שהוא יוכל להמשיך לעשות את מה שהוא עושה.

אלכס מילר: כן, אבל אתה יודע, את הברכות לא תשים בכיס.

משה ויגדור: לא, הברכות יש להן, הברכות שלך יש להן משמעות.

אלכס מילר: טוב, בסדר.

אלכס מילר: אתה רוצה להוסיף?

עמוס כרמלי: אני הייתי רוצה להמשיך.

אלכס מילר: כן, רק בקצרה, בבקשה.

עמוס כרמלי: כן, כן, בקצרצרה, כי אני מודה, משה כבר נגע במרבית הנקודות שאני רציתי לגעת בהן.

עמוס כרמלי: אבל נקודה מאד מאד חשובה.

עמוס כרמלי: אני חושב שאחד הדברים החשובים ביותר שפר"ח הביא למדינת ישראל זה את הרעיון שאין ארוחות חינם.

עמוס כרמלי: זאת אומרת לא אנחנו המצאנו את המשפט הזה, זה כבר חכם גדול ממני אמר לפנינו, אבל אנחנו הבאנו אותו הנה, והרבה מאד גורמים בישראל קלטו את הרעיון הזה והולכים איתו.

עמוס כרמלי: הציבור נותן, הציבור צריך גם לקבל משהו בחזרה.

עמוס כרמלי: ובמהלך אני חושב דרמטי מאד שפר"ח דחף אותו לפני 28 שנים, ועדת קצב בזמנו הכפילה את שכר הלימוד, אבל גם נתנה אפשרות לכל סטודנט שהיה מעוניין דרך פר"ח לקבל מלגה מאד מאד משמעותית.

עמוס כרמלי: לצערי, זה הלך והתמסמס במהלך השנים, וכמו שמשה כבר אמר, היום יש הרבה מאד קרנות, הרבה מאד אפשרויות לסטודנטים לקבל מלגות, שלא תמורת איזו שהיא עשייה ועל זה בעצם מלין המשורר, על זה בעצם אנחנו בוכים היום, שהיום הרבה מאד כסף, אגב, לפי הגלובס מלפני כמה שנים, בכתבה כזאת, מיליארד שקל בשנה הסטודנטים בישראל מקבלים.

עמוס כרמלי: להערכתי היום המספרים רק יותר גדולים מאשר היו אז.

עמוס כרמלי: ואם לא צריך לעשות בשביל זה שום דבר, אז למה להתאמץ?

עמוס כרמלי: למה ללכת ולעשות דברים?

עמוס כרמלי: ואנחנו היום באמת חווים שבאזורים הדרום והצפון, ששם אנחנו כל כך רוצים וצריכים את הסטודנטים, יש לנו השנה בדרום 90% רישום לעומת השנה שעברה, ובצפון – 93% לעומת השנה שעברה.

עמוס כרמלי: זאת אומרת הירידה מאד מאד משמעותית ברישום סטודנטים, בין היתר בעקבות החקיקה שמאפשרת לסטודנטים לקבל שנה חינם, וכל הקרנות האחרות שנותנות מלגות תמורת כלום.

עמוס כרמלי: אז למה להתאמץ?

עמוס כרמלי: כמה מילים אחרונות באמת.

אלכס מילר: נתחיל בזה ששנה חינם זה לא תמורת כלום, זה אחרי תרומה של 3 שנים, או כל אחד לפי זמנו לביטחון המדינה, שגם שם זה תרומה לא קטנה.

עמוס כרמלי: אני מסכים לגמרי.

עמוס כרמלי: ביליתי בצבא, באותו הצבא הרבה מאד שנים, בלי שום מלגות שהיו אז.

עמוס כרמלי: היום, אחרי הכל, הריפודים שאנחנו מסדרים ומארגנים – לא קטנים.

עמוס כרמלי: אני רוצה רק באמת לסיים בשתיים שלוש מילים של תודות.

עמוס כרמלי: אלף אני באמת רוצה להודות לך אישית ולוועדה הזאת.

עמוס כרמלי: אני חושב שהישיבה הקודמת בחודש אפריל עשתה לא מעט בדברים שקרו לנו מאז.

עמוס כרמלי: אני רוצה להודות, ומשה פה מייצג כמו שהוא אמר, את שני הגופים גם יחד, אני רוצה להודות פה לות"ת, כי ות"ת באמת, לאורך כל השנים, דאגה לשמור על פר"ח ולתקצב אותו היטב.

עמוס כרמלי: וכנ"ל גם מה"ט ומשרד התמ"ת.

עמוס כרמלי: ואחרונים חביבים, ואני יודע שנדיר לשמוע בטח במקומות האלה מילה טובה, אבל אני חושב שהשנה הזאת מגיעה מילה טובה גם למשרד החשב הכללי במשרד האוצר, כי מזמן אנחנו לא זוכרים שנה ---

אלכס מילר: ודווקא כשאומרים להם תודה הם לא כאן.

עמוס כרמלי: כי זאת השנה הראשונה מזה לא מעט שנים שפתחנו שנה יחסית בשקט, ואני מאמין שהסטודנטים השנה יקבלו את המלגות שלהם בזמן וכמו שצריך, בלי העיכובים שהיו בשנים עברו.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: משרד התמ"ת, מה קורה עם ה-700,000 שקלים, מתי זה עובר?

לימור ניסן: אני מקווה שבחודש הקרוב נעשה התדיינויות.

לימור ניסן: שמי לימור ניסן, מנהלת מה"ט.

לימור ניסן: היה לנו ביקורת רואי חשבון, בעקבותיהם בעצם 700,000 שקלים במחלוקת.

לימור ניסן: אני מקווה שבמהלך החודש הקרוב.

אלכס מילר: מצוין.

אלכס מילר: התאחדות הסטודנטים, כן.

עפרי רביב: כן, עפרי רביב, סגן יושב הראש.

עפרי רביב: אני רוצה להודות באמת על הדיון הזה, סך הכל יושב הראש וגם האחרים פה אמרו את הדברים.

עפרי רביב: אנחנו מרגישים שבגדול הרי המלגה הזאת לא עודכנה מאז שנת 2001, היא איבדה במידה רבה את כוח המשיכה שלה.

עפרי רביב: אנחנו רואים אגב את זה במיוחד באוניברסיטאות, יש נתונים מאד מעניינים על הדבר הזה ואנחנו מכירים את זה באמת מקרוב.

עפרי רביב: התחרות רק גוברת כל שנה מול מלגות שמתעדכנות ומשתלמות, ואי אפשר להאשים את הסטודנטים, חלקן אגב גם דורשות מעורבות חברתית, אבל מהיכרות אישית עם הפרויקט אני אומר שפרויקט פר"ח הוא אחד הפרויקטים הכי מקצועיים שקיימים היום בשטח, למרות גודלו.

עפרי רביב: ואנחנו מרגישים שיש שני צרכים מרכזיים.

עפרי רביב: צורך ראשון זה לעשות פעולה מהירה ורצינית כדי לעדכן את המלגה ולהתגבר על כל הקשיים הטכניים, כמובן בלי הוצאה למכרז.

עפרי רביב: והצורך השני זה גם לעדכן את מנעד המשימות שפר"ח לוקח על עצמו.

עפרי רביב: אנחנו כן חושבים שגם בתחום הזה כן יכולה להיות גמישות והיענות לאתגרים שהשתנו בכל מיני תחומים.

עפרי רביב: אגב, אני חייב לציין שאנחנו כן ראינו היענות מפר"ח הרבה פעמים באמת להיות גמישים ולמצוא את הפרויקטים המתאימים באמת לתקופה ולזמן.

עפרי רביב: אבל חשוב להגיד באמת, הנתונים מצביעים על זה שצריך לעשות פעולה מהירה.

עפרי רביב: אי אפשר לחכות עד שכל מיני תהליכים יבשילו.

עפרי רביב: אנחנו מכירים את זה, פשוט הפרויקט גווע לו לאט לאט, וזה בעיני יהיה אובדן גדול מאד בכלל לחברה הישראלית.

עפרי רביב: תודה.

אלכס מילר: אוקי.

אלכס מילר: כן, עוד מישהו?

נורית ירמיה: כן, פרופסור נורית ירמיה, דיקן הסטודנטים באוניברסיטה העברית וכאן עם ייפוי כוח של ור"ה גם.

נורית ירמיה: אני תומכת בכל מה שאתה אמרת.

נורית ירמיה: בתור דיקן הסטודנטים יש לנו הרבה מאד מלגות שקשורות כן למעורבות חברתית ותמורת אותן 4 שעות הסטודנטים היום מקבלים 6,500, 7,000 ו-10,000 שקלים.

נורית ירמיה: כך שבאמת קשה לנו, למרות שהפרויקט הוא פרויקט מקסים ומדהים וחשוב, ואנשים, הסטודנטים באים ומספרים על כל מה שהם עושים בו, עדיין המלגה היא קטנה מדי ויש צורך לעדכן אותה, כיוון שהיא לא עודכנה ב-11 השנים האחרונות.

אלכס מילר: רגע, ואותן המלגות שאת מדברת עליהן, זה גם במימון ממשלתי או שזה במימון חיצוני?

נורית ירמיה: לא, זה לא במימון ממשלתי, אבל זה עדיין, הסטודנט לא יודע מאיפה הדברים באים.

נורית ירמיה: הסטודנט רואה, יש לי אפשרות לעשות א', ב', ג', ד', ה', ו', כאן זה 4 שעות, פה זה 3 שעות, פה זה 6 שעות וזה הסכום שאני מקבל עבור המעורבות החברתית לשלי, ואז זה מאד קשה.

נורית ירמיה: וכן לברך באמת גם את פר"ח גם על הגמישות שכן, בהחלט כפי שנאמר פה, כן גמישים וכן מאפשרים גם קצת יוזמות נוספות.

אלכס מילר: משה, אנחנו יכולים לעשות איזו שהיא רגולציה סביב העניין הזה?

משה ויגדור: אני לא חושב, אני לא יודע איזה.

משה ויגדור: אני לא חושב.

משה ויגדור: אני חושב שהפעלה, אני מאמין שהפעלה של פר"ח במסגרת חדשה תאפשר לו לתת תשובות לדברים שנעשו פה, בסביבה החדשה שנוצרה, סביבה שיש בה הרבה מאד מלגות נוספות, כי צריך להבין, זה נכון צריך לשמר את פר"ח, אבל יש תחרות ויש התאמה גם.

משה ויגדור: אני חושב שזה שפר"ח מאד חזק בפריפריה, בסך הכל ---

אלכס מילר: אתם בדקתם נגיד מבחינת ההיבט המקצועי, שבעצם אותם הסטודנטים שהם עושים פעילות כזו או אחרת ומקבלים מלגות מקרנות, כשאתה מדבר על העניין של התחרות, האם בהיבט המקצועי אפשר להגיד שאכן הקרן, גם אם היא שואבת סטודנטים לתוכה, האם יש מענה.

אלכס מילר: הרי בסופו של דבר הפרויקט הזה לא נועד בשביל לתת לסטודנטים חצי שנה תקצוב בלימודים.

אלכס מילר: הפרויקט הזה נועד כדי לעזור לילדים.

קריאה: ואין לו חלופה, אין לו חלופה.

אלכס מילר: השאלה אם המטרה שבסופו של דבר המדינה רוצה להשיג אותה, וזה תמיכה אישית בכמה תלמידים שמתקשים בסוגיות שונות, אם זה סוגיות של לימודים, אם זה סוגיות סוציו אקונומיות, האם באמת המנגנון שמופעל היום מקצועית נותן מענה, כי אם בסופו של דבר נגיע למצב שבגלל התחרות ובגלל כל מה שיש מסביב פר"ח תיסגר, אותם הפרויקטים שקיימים היום בשטח, האם הם נותנים מענה מקצועי ואם לא – אז המדינה צריכה להתערב ולעשות רגולציה, כי בסופו של דבר אני פחות, תראו, פחות מעניין אותי המרוץ הזה כרגע סביב המצב הכלכלי של הסטודנט.

אלכס מילר: יותר מעניין אותי בעצם המצב של התלמידים עצמם.

אלכס מילר: עם המצב הכלכלי של הסטודנט יש לנו מספיק מהלכים שאנחנו עושים, יש לנו את ועדת טרכטנברג, יש לנו את משרד התחבורה, יש לנו את כל החקיקה שאנחנו עשינו.

אלכס מילר: פה לא צריך לדאוג לסטודנט, לסטודנט בסופו של דבר אנחנו נמצא דרך איך להתמודד עם הבעיות הכלכליות.

אלכס מילר: פה אנחנו צריכים לדאוג לתלמידים, שכמובן שסביב העניין הוא שבשביל התמריץ ובשביל המוטיבציה צריכה להיות פה מלגה משמעותית.

אלכס מילר: אבל השאלה אם בסופו של דבר אנחנו לא מפספסים את המטרה העיקרית.

משה ויגדור: אז פה אני רוצה לומר באמת, ואני אבקש תיכף באמת, משרד החינוך צריכים להגיב על העניין הזה.

משה ויגדור: פרויקט פר"ח באמת הייחוד שלו שהוא גם עוזר לסטודנט וגם עוזר לתלמידים, גם עוזר לקהילה.

משה ויגדור: ואני אומר שוב, לא צריך לחשוש, פרויקט פר"ח לא הולך למות, כי ות"ת לא הולכת להוריד את ה-100 מיליון שקל מה שלא יהיה.

משה ויגדור: ות"ת רוצה להמשיך בפרויקט הזה, היא מאמינה בו.

אלכס מילר: כן, אבל מה תעשה אם לא יהיו סטודנטים?

משה ויגדור: שנייה, אז כבר אני אומר, לנו היה חשוב לפתוח עוד אפיקים, שלסטודנט יהיה מגוון שלם של מבחר.

משה ויגדור: לא כולם רוצים לעשות פעילות קהילתית בשביל לקבל את המלגה.

משה ויגדור: זה אגב מה שאומר עמי וזה בהחלט עניין ערכי, כי עמי בעצם אומר – אם הייתם לוקחים את המלגות מה-100 מיליון של הסיוע ממשרד החינוך ומחייבים לעשות פעולות, אז הבעיה הייתה נפתרת, כי היו עוד מלגות לעניין הזה.

משה ויגדור: כשאתם נותנים מלגה בלי שום צורך לעשות פעילות, אז בטח שייקחו את המלגה הזאת ולא יבואו לפר"ח, אלא אותם סטודנטים שיש להם מודעות חברתית עמוקה.

משה ויגדור: אבל אני חושב שבסך הכל פר"ח וודאי שימשיך, פר"ח לא הולך להיסגר, מזה לא צריך לחשוש.

משה ויגדור: השאלה היא באיזו מידה הוא יתפתח, ופה גם זו שאלה ערכית – מה צריך להיות הפיתוח שלו בהקשר למה שאתה שאלת, תיכף נשמע ממשרד החינוך, ומה צריך להיות המיקום שלו בסך הכל המבחר השונה של המלגות שנותנים לסטודנטים.

אלכס מילר: כן.

תמר פתחיה: אני תמר פתחיה, ואני מאגף שח"ר במשרד החינוך.

תמר פתחיה: האחריות שלנו בפר"ח היא באמת על התלמידים ואני שמחה על השאלה שלך, כי באמת זה הדיון.

תמר פתחיה: הדיון המשמעותי הוא באמת - ילדי הפריפריה – איזה מענים הם מקבלים.

תמר פתחיה: מתוך ההיכרות שלי, ויש לי היכרות רחבה עם הרבה מאד תכניות אחרות – עמותת ידידים, צוותא, יחד וכדומה, יש הרבה מאד עמותות שעוסקות עם סטודנטים וחונכות.

תמר פתחיה: פר"ח זה הפרויקט המקצועי ביותר, זה הפרויקט שמלווה בצורה מסודרת עם הדרכה מסודרת, עם פיקוח של משרד החינוך, עם עבודה מאד יום יומית עקבית, מעקבים אחרי כל ילד שמקבל חונכות כזאת.

תמר פתחיה: אין לנו כמעט מקרים שאנחנו יכולים לומר ולהצביע שהייתה איזו שהיא בעיה בין חונך לילד שלא נפתרה, כי כולם מעורבים – גם בית הספר, גם הפיקוח, גם ברמת ההורים וגם ברמת התלמידים.

תמר פתחיה: ולכן החשש הגדול באמת, כמו שכבודו אומר, זה באמת מה יהיה על התלמידים.

תמר פתחיה: החשיבות שאנחנו רואים לפר"ח, שיש לנו מעורבות בכל שאר התכניות שאמרתי, יש לנו מעורבות גם כן ואגב, כל מי שבא אלינו לנושא של חונכות, אנחנו מנסים להכניס אותו תחת אותו כובע של פר"ח ויש לנו כבר ניסיונות כאלה, כמה וכמה מהם, מכיוון שאנחנו חושבים שזה נכון ואמיתי לעשות את זה ברמת המקצועיות שיש בפר"ח.

תמר פתחיה: הילדים שנהנים בעיקר, הם ילדים ברמה סוציו אקונומית נמוכה, מהפריפריה בעיקר.

אלכס מילר: עמוס, השאלה שלי כרגע – האם אתה מרגיש שיש לךover בקשות מבחינת הסטודנטים, או אתה מתחיל בירידה.

עמוס כרמלי: לא, לא, יש ללא ספק ירידה.

אלכס מילר: משה, יש לי שאלה ---

משה ויגדור: אבל לא מספר חונכים, מספר החונכים נשאר אותו דבר.

אלכס מילר: יש לי שאלה.

אלכס מילר: אנחנו כבר תקופה לא קצרה מעלים כאן סוגיה על הניקוד בקבלת תואר בעניין של פעילות חברתית.

אלכס מילר: דיברנו על זה, שוחחנו על זה, חשבנו על זה, אתם חושבים על זה.

אלכס מילר: אני מקווה מאד שבסופו של דבר זה גם ייצא לפועל.

אלכס מילר: השאלה אם באמצעות העניין הזה, כאשר אתם באים ונותנים את הניקוד, האם אתם יכולים לבוא ולהגיד שאת הניקוד מקבלים אותם הסטודנטים שעושים פעילות חברתית בסוגיות מסוימות.

אלכס מילר: זאת אומרת אתה יכול להגיד – אין בעיה, יש לי פה קרנות, יש לך גם את משרד החינוך שכביכול יתמוך בעניין הזה, כל עוד הם באים וטוענים שזה הדבר המקצועי ביותר.

אלכס מילר: אתה מבחינתך בסופו של דבר נמצא במצב שאתה בתחרות שאתה לא יכול לנצח בה, כי אתה המדינה ומי שבעצם היום מנהל קרנות שהן קרנות מקבילות זה המשקיעים הפרטיים שהיום הם קיימים, מחר הם יכולים לא להיות.

אלכס מילר: אנחנו מכירים את המשברים שהיו בשנות ה-2000, היום משקיעים מחר לא.

אלכס מילר: ואם אתה תגיע למצב שאחרי שנה יש זליגה של התלמידים לשם, הסטודנטים, אז הפרויקט הזה, תשמע כמו שאני מכיר את המדינה ואת משרד האוצר, ברגע שהם רואים שיש ירידה והתקציב הוא אותו תקציב – הם יתחיל ולקצץ.

אלכס מילר: אני מכיר את המנגנון.

אלכס מילר: מה שאני בעצם שואל, האם במחשבה של פעילות חברתית שאתם רוצים לעשות, ובמידה ויהיה עניין של כמה נקודות זכות שתיתנו, האם אפשר לבוא ולהגדיר שכל מי שעשה פר"ח בפנים כן מקבל, כל מי שעשה עוד פעילות, נגיד אגודת סטודנטים וסוגיות שהן קשורות לעניינים שות"ת בוחר אותם, ואז בעצם זו תהיה הרגולציה שתיתן, חוץ מההיבט הכלכלי, ששם לדעתי כמה שאנחנו נילחם וכמה שאנחנו ננסה להכניס, עדיין התחרות היא בעצם לא במגרש שלנו.

אלכס מילר: אבל אם אתה מוסיף עוד עניין נוסף בעניין שהוא עניין אולי קצת יותר אקדמי ולא כלכלי, יכול להיות שזאת תהיה עוד איזו שהיא ...

אלכס מילר: ומוטיבציה לסטודנטים להיכנס לשם, כי כך בעצם הם מקבלים עוד משהו שהם לא מקבלים בקרנות.

אלכס מילר: אז עדיף לו לקבל נגיד בכסף פחות, אבל הוא ירוויח עוד משהו באקדמי, שאי אפשר לקנות אותו בכסף.

אלכס מילר: אז גם על העניין הזה כדאי שתחשבו.

משה ויגדור: זה רעיון טוב.

משה ויגדור: המועצה להשכלה גבוהה מקיימת בימים האלה דיונים והיא בהחלט חושבת על אפשרות בדיון מתגבש להמליץ למוסדות, כי היא לא יכולה להכתיב למוסדות.

משה ויגדור: זאת החלטה חופשית של המוסדות, ופה נבקש תיכף מדיקנית הסטודנטים של האוניברסיטה העברית, באמת להגיד איך היא רואה את זה במוסד באוניברסיטה, כי יש הרבה מוסדות היום שבגין פעילות חברתית נותנים שתי נקודות זכות או משהו מהסוג הזה.

משה ויגדור: פעילות חברתית בכלל ויכולים גם להעדיף את פר"ח.

אלכס מילר: אין בעיה, אבל תראו, בסופו של דבר אתה הרגולטור, אתה זה שמתקצב.

משה ויגדור: אבל אני לא יכול להתערב במערכת הניהול הפנימית, סעיף 15 לחוק ההשכלה הגבוהה, שנותן להם חופש פעולה.

משה ויגדור: בעניין הזה אני יכול להמליץ להם.

אלכס מילר: אז בגלל זה אני אומר שאתה כזה שמתקצב את פרויקט פר"ח, אתה זה שמתקצב מסלולים אקדמיים, אתה זה שמתקצב אוניברסיטאות.

אלכס מילר: אתה יכול להגיד דבר כזה – שבמידה ו-, אתם צריכים לקיים על זה ישיבה.

אלכס מילר: תראו, אם אתם קובעים כללים, גם בהמלצה, אם ות"ת ומל"ג קובעות כללים, אם זה במסגרת ההמלצה על פי איזה כללים כדאי לתת את השתי נקודות זכות או כמה שתחליטו לכל סטודנט ואם יהיה כתוב שם שבמסגרת שלנו על שמירה של פעילות סטודנטיאלית בתחומים ככה וככה, אנחנו מבקשים שאם אתם כבר הולכים – שזה יהיה לפי מה שקבענו.

אלכס מילר: אז ככה אולי תהיה לך אפשרות לשמור בעצם על היוקרה של אותם הפרויקטים שאתה כמדינה מוביל אותם, ולא לתת לכל אחד לעשות מה שהוא רוצה, כי היום נוח לו ויש לו כסף אז הוא משקיע, מחר אלוהים יודע ואז אתה תצטרך, ברגע ששם זה נופל, אתה תצטרך עכשיו לרוץ ולחפש תקציבים, כי פה התדרדרת ואין לך כבר עכשיו, ואז האוצר יגיד – טוב, אז אולי בעוד שנה שנתיים זה יעלה, וכשזה יעלה – תבואו ותבקשו.

אלכס מילר: כי אני מכיר, לקצץ זה הרבה יותר קל מאשר להחזיר.

אלכס מילר: אז תחשבו על העניין הזה.

אלכס מילר: כן, גברתי, רצית להתייחס.

נורית ירמיה: כן, לשתי הנקודות.

נורית ירמיה: הערה ראשונה, לסטודנטים יש חלופות.

נורית ירמיה: כלומר, יש להם גם מעורבות חברתית אחרת שהם יכולים לקבל עבורה מלגה.

נורית ירמיה: לקהל היעד, לתלמידים בבתי הספר בפריפריה וגם בערים הגדולות, שזקוקים לפר"ח, ואת זה אני אומרת גם בתור דיקנט הסטודנטים וגם בתור פסיכולוגית קלינית של ילדים שהרבה שנים אני בתוך המערכת, לילדים, לקהל היעד – אין חלופות, או אין חלופות מספיק טובות.

נורית ירמיה: ולכן דעתי המקצועית היא שמה שצריך זה להגדיל את המלגה, כדי שהסטודנטים יחשקו במלגות של פר"ח, כי בעבודה של פר"ח הם כבר חושקים.

נורית ירמיה: זה רק המלגות שלא מותאמות.

אלכס מילר: תראו, אני התייחסתי לזה שכמה שלא תשקיעי, את בסופו של דבר, גם אם נגיד תעלי את זה ב-400 שקלים, מ-4,600 ל-5,000 שקלים, את לא תגיעי ל-10,000 שאת אומרת שעל אותן שעות נותנים הקרנות האחרות.

נורית ירמיה: לא, אבל אם אפשר יהיה להגיע ל-6,000-6,500 שקלים פר מלגה, שזה אולי כן אפשר וזה יש פה אנשים שידברו על החלק הזה, אני חושבת שאז המלגה הזו כבר הופכת להיות כן תחרותית והרבה הרבה מהסטודנטים כן מעוניינים לעבוד עם ילדים.

אלכס מילר: בסדר, תראו, אני אמרתי שבמקביל לכל העניין הזה של לדחוף לתוספת תקציבית ולעדכון ולשימור המפעל הזה, אנחנו נעשה ונדחוף.

אלכס מילר: במקביל לכך, אני חושב שגם את הסוגיה הזאת כדאי לכם להעלות בישיבה הקרובה של ור"ה, מה שאני הצעתי, שבעצם המל"ג יקבע את הכללים בהמלצה בעניין של נקודות הזכות לפעילות חברתית, שבחישוב שתעשו ביחד, שתהיה שם איזו שהיא אפשרות לתת איזה שהוא פוש לפר"ח.

משה ויגדור: עם העדפה לפר"ח.

נורית ירמיה: אז אני מבקשת לומר שרקטור האוניברסיטה העברית, פרופסור שרה סטרומזה כן עכשיו מובילה מהלך, שבו יהיו לנו יותר ויותר קורסים עם הפנים לקהילה.

נורית ירמיה: הקורסים האקדמיים שילוו את ההתנדבות כן יהיו עם קרדיט אקדמי.

נורית ירמיה: לתת קרדיט אקדמי אך ורק לעשייה שהיא עשייה בקהילה זה קצת יותר מורכב, למרות שגם לשם בהחלט יש מוסדות בארץ שמחייבים סטודנטים למספר שעות מסוים בשנה.

נורית ירמיה: אני יכולה כאן לשמוע קולות אחרים שיגידו איפה שוויון ההזדמנויות, ויש עוד פרויקטים שהם חשובים כמו פר"ח לקהלים שונים ולמה קהל תלמידי בתי הספר מקבלים עדיפות.

נורית ירמיה: ואני יכולה לראות איזה שהוא קושי כאן, למרות שהוא ---

אלכס מילר: אני אסביר לך, כי אנחנו לא חיים בעולם של דמגוגיה.

אלכס מילר: אנחנו חיים בעולם של מדינת ישראל שקובעת לעצמה את היעדים לאן היא רוצה להגיע והיא מתקצבת את אותם היעדים.

אלכס מילר: עכשיו, ברגע שהמדינה קבעה לעצמה שהיא רוצה להגיע ליעדים א', ב', ג', ד' – היא צריכה לעשות רגולציה בהתאם.

אלכס מילר: כי אם היא לא מגיעה לזה, אם היא לא משיגה את מה שהיא מחפשת, אז בסופו של דבר זה לא שווה את כל התקצוב שמביאים לכאן.

אלכס מילר: עכשיו, אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא אוכלוסייה לא כלל ארצית.

אלכס מילר: אנחנו מדברים על, סך הכל כמה תלמידים היום מטופלים דרך פר"ח?

משה ויגדור: 25,000.

אלכס מילר: 25,000 מתוך כמה?

אלכס מילר: מתוך 1.5 מיליון?

עמוס כרמלי: 60,000.

אלכס מילר: 60,000 מתוך 1.5 מיליון?

אלכס מילר: כמה תלמידים יש היום בישראל, 1.5 מיליון?

אלכס מילר: רבותי, 60,000 זה כלום.

אלכס מילר: זה כלום.

נורית ירמיה: לכן צריך להגדיל.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: את לא תגיעי למצב שכל סטודנט נמצא מול תלמיד בנפרד.

אלכס מילר: יש לך בסך הכל כמה?

אלכס מילר: 140,000 סטודנטים, 150,000 לתואר ראשון משהו כזה, פלוס פרטיות בתוכם, אז אין פה over וגם מתוכם מי יודע בכלל כמה נגישים בנושא של המלגות ויש גם חצי מהם בכלל במכללות הפרטיות.

אלכס מילר: אני אומר שצריכה להיות כאן יזמה שבעצם היא יזמה שהיא משולשת גם למשרד החינוך, גם לוועד ראשי האוניברסיטאות, וגם לרגולטור למועצה להשכלה גבוהה ולות"ת.

אלכס מילר: כשאתם תגיעו לרציונל וליעד – לאן אתם רוצים להגיע, כי מבחינתכם, אני יודע שמבחינת האוניברסיטאות, כמה שסטודנט יותר נוח לו ללמוד, זה מבחינת

אלכס מילר: כם היעד שאתם רוצים להשיג.

אלכס מילר: תראו, בסופו של דבר אני גם הייתי באגודת הסטודנטים וגם בארצי.

אלכס מילר: אני לא מכיר הרבה פרופסורים שנכנסים לכיתה עם 40-50 סטודנטים אם לא יותר, ומתחילים לשאול במה הם מתעסקים כדי לתרום לחברה.

אלכס מילר: הם מעבירים שיעורים, הם רוצים שהסטודנטים שלהם יגיעו למעמדים גבוהים, שיתעסקו במחקר, זה מה שמעניין ואני מבין את זה.

אלכס מילר: עכשיו, אתם מישהו שעומד בראש, שיש לו את האפשרות לשבת ולהוציא אוויר ורגע לחשוב, כן יכול לעשות את הרגולציה הזאת בלי שאנשים בשטח בכלל ירגישו.

אלכס מילר: כי אם סומכים על מה שיקרה בשטח, מה שיקרה בכיתה, זה לא יהיה כי בסופו של דבר אותם הסטודנטים רוצים לסיים את הלימודים שלהם וללכת ולהתפרנס בכבוד.

אלכס מילר: אבל מה שאנחנו כן יכולים לשאוף, שגם כשהם ייצאו מהמערכת הם ייצאו לא רק מקצועיים עם התארים, אלא הם גם יוצאים בני אדם, ובשביל לצאת בני אדם צריכים להתעסק גם בדברים שמסביב.

אלכס מילר: אז אני כן חושב שיש לכם אפשרות.

אלכס מילר: תעשו מן סיעור מוחות על העניין הזה יחד עם משרד החינוך, כי בסופו של דבר אתם מטפלים ביעדים שנמצאים במערכת הזאת, ויכול להיות שצריך לעשות גם שינויים.

אלכס מילר: יכול להיות שהמנגנון שהיה מופעל היום 10 שנים בילדים מסוימים, יכול להיות שהיום צריך לעשות איזה שהוא שינוי, כי יכול להיות שצריך להתמקד נגיד באוכלוסייה מסוימת שצריך להרים ולתת שם פוש, במקום אוכלוסיות אחרות.

אלכס מילר: אז עושים שנה שנתיים במרוכז על עניין מסוים, ואחר כך חוזרים חזרה.

אלכס מילר: יש לכם משאב, אתם צריכים לדעת איך לנצל את זה, אבל בלי משרד החינוך לא תדעו, כי הם יודעים איפה הבעיות.

אלכס מילר: אנחנו ישבנו בשבוע שעבר על העניין של מבחני המיצ"ב במגזר האתיופי.

אלכס מילר: יש שם משבר מאד גדול.

אלכס מילר: יש כל כך הרבה כסף, כל כך הרבה פרויקטים, אבל נראה שזה לא כל כך מצליח, כי הנתונים הם אותם נתונים.

אלכס מילר: יש פה ושם קצת שוני, זה בעניין הזה.

אלכס מילר: המגזר הערבי, עולים, יש כל כך הרבה דברים שניתן לעשות ולהשתמש בעצם במשאב הזה, שברגע שאתם עושים סנכרון וברגע שבוחרים אז תעשו שנה א', שנה ב', כל שנה, כל שנתיים אפשר לעשות מיקוד מסוים בעניין שהיום למשרד החינוך חשוב, כי אתם בסך הכל מפעילים את מה שהם צריכים.

אלכס מילר: אתם לא ממציאים את הגלגל.

אלכס מילר: וככה אתם תוכלו לתאם, כי בסופו של דבר אותם הילדים שנמצאים תחת פרויקט פר"ח הם הלקוחות העתידיים שלכם, הם יבואו אליכם.

אלכס מילר: אם הצלחתם להביא את אותם תלמידים לרמה גבוהה יותר, הם בסופו של דבר יגיעו לאוניברסיטאות ויהיה לכם את הסטודנטים.

אלכס מילר: זה אותו מעגל, הכל מסתובב סביב אותו עניין.

אלכס מילר: אז אני מציע שאכן תחשבו על הסוגיה הזאת ואני כן מעדיף שהמדינה, בגלל שהיא מחויבת ובגלל שהיא עובדת לפי הקריטריונים והמנגנונים שקשורים בעצם לכל העניין של רגולציה ממשלתית, שהיא תהיה ב...

אלכס מילר: טיבה, כי שם אנחנו יודעים מה קורה.

אלכס מילר: אני לא יודע מה קורה בקרנות אחרות, בקרנות פרטיות.

אלכס מילר: היום הם קיימים, מחר הם לא קיימים.

אלכס מילר: אני לא יודע מה הקריטריונים, אני לא יודע מאיפה הם באים ואיך הם נכנסים ומתי הם נסגרים.

אלכס מילר: אז ברגע שזה קיים אנחנו יכולים להעביר ביקורת, אנחנו יכולים לדרוש תוספת תקציבית, אנחנו יכולים לבוא ולעשות נו, נו, נו, אם צריך למשרדים שלא מעבירים כסף.

אלכס מילר: זה נמצא אצלנו.

אלכס מילר: אבל ברגע שזה פרוץ אז אין לי מה לעשות.

אלכס מילר: כי מחר אתם תעלו ל-6,500 אז הם יעלו ל-12,000 שקלים.

אלכס מילר: אם אתה אומר שזו תחרות, אז זו תחרות ובתחרות בסופו של דבר זה המשחק.

אלכס מילר: כן, רצית להתייחס?

אהוד פלג: כן, אם הדיון הזה מוצה, יש לי היבט אחד שהייתי רוצה להעלות כאן והוא יותר מכיוון התוכן.

אהוד פלג: אני מלא הערכה לפרויקט פר"ח, אני עוקב אחריו שנים.

אהוד פלג: הפרויקט הזה למיטב הבנתי עוסק בסיוע לימודי.

אהוד פלג: יש כישורים נוספים, כישורים חיים אפשר לקרוא להם, שבהם על פי הנתונים שבידי המועצה לצרכנות, הפריפריה היא נחותה מתושבי אזור המרכז והנושא הזה של צרכנות נבונה הוא אחד הדברים ואני לא צריך להכביר מילים על כמה הנושא הזה חשוב בעידן של יוקר מחיה משתולל.

אהוד פלג: המועצה לצרכנות עם מחלקת החינוך שלה עוסקת הרבה בשיתופי פעולה עם משרד החינוך, עם משרד התמ"ת, בפיתוח תכניות חינוכיות בתחום של צרכנות נבונה, חינוך פיננסי, אנחנו שותפים לכוח המשימה של המועצה הלאומית לכלכלה בנושא הזה ואחראים על הפרק של הצרכנות הנבונה.

אהוד פלג: אני רציתי לשאול אם יש מקום לנצל את היהלום הזה שנקרא פר"ח, כדי להכניס שם גם תכנים שמאד מאד נחוצים לילדים כגרסא דה-ינקותא, תושבי הפריפריה, על מנת שלא יהפכו להיות חלק מהבעיה שהמבוגרים בפריפריה לצערנו היום מהווים, אלא יהפכו כבר להיות דור הרבה יותר משכיל ומושכל בהתנהלות הצרכנית שלו.

עמוס כרמלי: התשובה המאד קצרה ופשוט היא – כן.

עמוס כרמלי: פר"ח כבר מפעיל מזה למעלה מ-20 שנה פרויקט שזה בדיוק שמו – צרכנות נבונה.

עמוס כרמלי: כך שאנחנו כבר בתוך העניין.

עמוס כרמלי: אבל טוב שאנחנו נפגשים פה ואני בטוח שאנחנו נוכל ללמוד מכם עוד המון שאנחנו לא יודעים.

אלכס מילר: טוב, רבותי, יש עוד מישהו שרוצה להוסיף?

אלכס מילר: אני רוצה לסכם.

אלכס מילר: ראשית, כמובן שאני מצטרף והוועדה, בעניין של הברכות לפרויקט החשוב הזה.

אלכס מילר: מבחינת ועדת החינוך אנחנו רואים חשיבות רבה בקידום ובצמיחה של פרויקט פר"ח.

אלכס מילר: אני קורא לאותם המשרדים שעדיין לא העבירו את מה שהם מחויבים – לעשות את זה במהרה.

אלכס מילר: בנוסף לכך הוועדה פונה לוועד ראשי האוניברסיטאות, למשרד החינוך, למועצה להשכלה גבוהה, לעשות חשיבה על פעילות עתידית סביב העניין הזה.

אלכס מילר: אנחנו חושבים שגם בעניין של מתן נקודות זכות או כל דבר שיכול לעודד, אם זה לא דבר כללי, שגם העניין הזה צריך להיות חלק מקבלת בקשה למתן ההטבות האלה במערכת ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: זאת אומרת, אם יש הטבות שהסטודנטים יכולים לקבל מהמערכת עבור פעילות חברתית, הנושא של פר"ח הוא מבחינתנו חשוב שיהיה אחד מתוך הקריטריונים לקבלת העניין הזה.

אלכס מילר: וכמובן שאם פר"ח שם, אז אחרים לא צריכים להיות שם, כי אם גם אחרים שם אז לא עשינו כלום בזה.

אלכס מילר: ואין לי שום בעיה בעניין של למי מגיע ולמי לא, ולמה הקרן הזאת כן בפנים והקרן הזאת לא, כי אנחנו עדיין רואים וזה נשמע כאן שמבחינת הפעילות היום, מבחינת משרד החינוך, שבעצם הוא הלקוח של כל העניין הזה – פר"ח היום נחשבת לפעילות הכי מקצועית שיש בתחום.

אלכס מילר: אני גם ממליץ שתעשו גם במשרד החינוך חשיבה מחודשת סביב לאיזה קהלים צריך להיות ממוקד הפרויקט הזה ויכול להיות שכן צריך לעשות דברים ממוקדים, אם זה שנה-שנתיים, ולהציל את הסקטורים שהיום נמצאים באמת בבעיה מאד קשה סביב הנושא של החינוך.

אלכס מילר: אנחנו נעשה ישיבת מעקב אחרי שמשה, תביאו לנו את עניין החידוש סביב הנושא של פר"ח ואיך אתם רוצים לעשות את המנגנון החדש.

אלכס מילר: אני גם כן הייתי מציע שתעדכנו אותי מה ניתן לעשות גם מבחינתנו, בהיבט של תוספת תקציבית לעניין של העדכון, שלפחות שם אתם תיישרו גם עם כל מי שנמצא סביבכם, סביב אותם הגופים שנותנים מלגות.

אלכס מילר: לא יכול להיות שאפילו בזה יש פיגור ופיגור לא קטן.

אלכס מילר: אני לא מבקש שתהיה תוספת תקציבית, אבל לפחות עדכון, זה דבר שהוא ניתן לביצוע.

אלכס מילר: זהו.

אלכס מילר: זה מבחינתנו.

אלכס מילר: אנחנו נתראה כאשר כמובן יגיעו המסקנות ונראה יחד איך הדבר הזה מתקדם.

אלכס מילר: תודה רבה.