ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 214, 2011-12-05 10:45

דני דנון: בוקר טוב לכולם.

דני דנון: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת עליה, קליטה ותפוצות.

דני דנון: נושא חשוב נמצא על סדר יומנו.

דני דנון: אני מברך את התלמידים שנמצאים איתנו.

דני דנון: מאיפה אתם?

קריאה: רמלה.

דני דנון: ברוכים הבאים.

דני דנון: הנושא שעל סדר יומנו: שילוב יוצאי אתיופיה בצה"ל – מעקב.

דני דנון: אנחנו בפתח הישיבה נאמר שהנושא חשוב.

דני דנון: דנו בו בעבר ולצערנו אנחנו לא רואים התקדמות מספקת.

דני דנון: אנחנו גם יזמנו מספר נושאים מול הצבא, לאחר ביקור של הועדה בכלא 6 שנערך לפני מספר חודשים והנתונים שהוצגו בפנינו הם נתונים מדאיגים.

דני דנון: אנחנו נתייחס גם לביקור שערכנו וגם להמלצות של הועדה שטרם יושמו.

דני דנון: אני יודע שהצבא יש לו תכניות חדשות ופעילות ענפה, אבל הנתונים מדברים בעד עצמם.

דני דנון: אני רוצה לבקש מפלורה קוך דוידוביץ ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לתת לנו סקירה קצרה של עיקרי הנתונים לפני שנפתח את הישיבה.

דני דנון: בבקשה פלורה.

פלורה קוך דוידוביץ: תודה.

פלורה קוך דוידוביץ: המסמך שכתבנו מתבסס על נתונים שהועברו אלינו מצה"ל.

פלורה קוך דוידוביץ: מתייחס למספר נושאים שיכולים לאפשר איזה שהיא תמונת מצב לגבי מידת ההשתלבות של יוצאי אתיופיה בצה"ל.

פלורה קוך דוידוביץ: כמו כן התייחסנו למספר מאפייני רקע שעמם מגיעים יוצאי אתיופיה לצבא וזה שיעורי בגרות, וזה רקע סוציואקונומי.

פלורה קוך דוידוביץ: ממצא של מכון ברוקדייל ומשרד לקליטת עליה מצביע למשל שיוצאי אתיופיה הם קבוצה שחוששת הכי, מקרב כלל קבוצות העולים, מהשירות בצבא וזקוקה להכנה רבה יותר מבין שאר הקבוצות.

פלורה קוך דוידוביץ: לגבי הנתונים עצמם: בצה"ל משרתים בשירות חובה היום כ – 5,600 יוצאי אתיופיה.

פלורה קוך דוידוביץ: כ – 4,000 בנים, כ – 1,600 בנות.

פלורה קוך דוידוביץ: ממצא משמעותי שמצאנו הוא כי שיעורי הגיוס בקרב יוצאי אתיופיה ילידי ישראל, גם בנים, גם בנות הם גבוהים משיעורי הגיוס מקרב כלל יוצאי אתיופיה, וגם משיעור הגיוס בקרב כלל האוכלוסייה.

פלורה קוך דוידוביץ: הנתונים עצמם בפילוח: שיעור הגיוס בקרב יוצאי אתיופיה בנים עומד על כ – 86 אחוזים.

פלורה קוך דוידוביץ: הוא גבוה משיעור הגיוס מקרב כלל האוכלוסייה שבין 74 ל – 76 אחוז.

פלורה קוך דוידוביץ: שיעור הגיוס בקרב יוצאי אתיופיה ילידי ישראל אבל הוא גבוה מ – 90 אחוז.

פלורה קוך דוידוביץ: באשר לבנות יוצאות אתיופיה – שיעור הגיוס הוא כ – 53 אחוז.

פלורה קוך דוידוביץ: הוא נמוך מעט משיעור הגיוס בקרב בנות באוכלוסייה המקבילה – 56 אחוז שם.

קריאה: בדקתם את הסיבות?

דני דנון: בדקתם למה?

פלורה קוך דוידוביץ: לא, את הסיבות לא.

פלורה קוך דוידוביץ: לא בדקנו את הסיבות.

קריאה: למה?

יעקב דנון: אולי משום שחלק מהם עובר לשירות לאומי?

פלורה קוך דוידוביץ: יכול להיות.

דני דנון: אני אבקש התייחסות של הצבא בנושא הזה בהמשך.

פלורה קוך דוידוביץ: ילידות אתיופיה שיעור הגיוס שלהם לצבא גבוה פי 1.5 משיעור, סליחה יוצאות אתיופיה ילידות ישראל, שיעור הגיוס שלהם גבוה פי 1.5 מילידות אתיופיה, הוא כ – 79 אחוז.

פלורה קוך דוידוביץ: התייחסות לנתוני הקב"א – קבוצת איכות - שמשפיעים גם על השיבוץ של יוצאי אתיופיה בצבא וגם על התקדמות אחר כך: הנתונים שהועברו מצה"ל מצביעים על פערים משמעותיים על הציונים.

פלורה קוך דוידוביץ: כשבציונים הנמוכים, מתחת ל – 47, כ – 52 אחוז מקרב יוצאי אתיופיה, ו - 59 מקרב יוצאות אתיופיה הם בעלי ציונים נמוכים מ – 47, וזאת לעומת כ – 23 מקרב כלל המתגייסים וכ – 16 מכלל המתגייסות.

פלורה קוך דוידוביץ: בציונים הגבוהים בין 54 ל – 56 שיעורים זניחים של 1.3, 1.5 בהשוואה לכ – 25.8 בקרב הבנים.

פלורה קוך דוידוביץ: לגבי מערכי גיוס – לא קיבלנו תמונה מאד מפורטת, אבל ראינו שלמעלה מ – 40 אחוז מקרב הבנים מתגייסים למערכי הלחימה.

פלורה קוך דוידוביץ: יש גם עליה בשיבוצם לתפקידי מינהלה.

פלורה קוך דוידוביץ: ירידה בשיעורים המשובצים לתפקידי נהיגה.

פלורה קוך דוידוביץ: על שחרור לפני השלמת השירות – חלה ירידה בשיעור יוצאי אתיופיה המסיימים את השירות בטרם השלמתו.

דני דנון: ירידה.

פלורה קוך דוידוביץ: ירידה.

דני דנון: מה המספרים?

פלורה קוך דוידוביץ: מ – 27.7 אחוז לכ – 20 אחוזים, כשב – 2010 שיעורם גבוה ב – 5 אחוז משיעור זה בקרב כלל החיילים.

דני דנון: רק שנייה, ה – 27 אחוז מה הם היו?

אמיר רוגובסקי: אדוני היושב ראש, אם אפשר, אני מציע, יש לנו פה מצגת.

אמיר רוגובסקי: אנחנו ניתן את כל הנתונים בצורה יותר ברורה, גם עדכנית.

דני דנון: כן, מיד אחרי פלורה.

דני דנון: הנתונים צריכים להיות זהים.

אמיר רוגובסקי: יש הבדל בין להציג את הנתונים לבין להקריא אותם ממסמך.

אמיר רוגובסקי: אני אומר, ניתן גם תשובות תוך כדי.

דני דנון: אחריה אני אתן לכם את האפשרות.

שלמה מולה: אתם פניתם אליהם לקבל?

פלורה קוך דוידוביץ: בוודאי.

פלורה קוך דוידוביץ: הנתונים מהם.

שלמה מולה: מהם?

פלורה קוך דוידוביץ: וודאי.

שלמה מולה: או.

שלמה מולה: קיי.

אמיר רוגובסקי: יש לנו גם נתונים יותר עדכניים מהמסמך.

פלורה קוך דוידוביץ: שיעור מיצוי לפיקוד זוטר בקרב יוצאי אתיופיה נמוך משמעותית מקרב כלל האוכלוסייה, כ – 8 לעומת 14.

פלורה קוך דוידוביץ: לעומת זאת, שיעור המיצוי לקצונה בקרב יוצאות אתיופיה הוא כ – 6 אחוז, בקרוב לשיעורו בקרב חיילות.

קריאה: אצל הבנים יש פער של 5 אחוז, אני מבין.

פלורה קוך דוידוביץ: כן.

קריאה: או.

קריאה: קיי.

פלורה קוך דוידוביץ: בזה 8 ל – 14 ...

פלורה קוך דוידוביץ: לגבי הכליאה בבתי כלא – כ – 12 אחוז מכלל אוכלוסיית הכלואים הם יוצאי אתיופיה.

פלורה קוך דוידוביץ: בין השנים 2007 ל – 2010 לא חל שינוי משמעותי בשיעור הכלואים.

דני דנון: מה שמדהים שכל חייל שני יוצא אתיופיה היה בכלא במהלך שירותו הצבאי.

פלורה קוך דוידוביץ: נכון.

פלורה קוך דוידוביץ: לעומת כרבע מהחיילים.

דני דנון: כן.

קריאה: כ – 53 אחוז.

פלורה קוך דוידוביץ: כן.

פלורה קוך דוידוביץ: נכון.

פלורה קוך דוידוביץ: סיבות מרכזיות לכליאה – ראינו שהן בגין עבירות עריקות, נפקדות ומשמעת.

פלורה קוך דוידוביץ: לגבי צבא קבע – כ – 564 משרתים היום בצבא קבע.

פלורה קוך דוידוביץ: הם כ – 1.4 מקרב כלל המשרתים בצבא קבע.

פלורה קוך דוידוביץ: קרוב לשיעורם באוכלוסייה.

פלורה קוך דוידוביץ: בחנו גם את עניין המכינות הקדם צבאיות – ראינו ששיעורם של יוצאי אתיופיה שם הוא כ – 4 אחוז והמכינות הצביעו על הצורך להגביר את הסיוע במכינות כדי לשלב את יוצאי אתיופיה בצורה טובה יותר.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני מבקש מתת אלוף אמיר רוגובסקי, ראש חטיבת תכנון ומינהל כח אדם, לפני שאתה מציג את המצגת, לגבי העניין של הכליאה.

דני דנון: אני חייב לומר שאנחנו הזדעזענו בסיור שערכנו.

דני דנון: אנחנו ביקשנו מראש אכ"א – אגף כח אדם - לשקול להקים מערך גיוס מיוחד ליוצאי אתיופיה.

דני דנון: זאת אומרת שכל יוצא אתיופיה שמגיע ללשכת הגיוס, לא ביום מיוחד ולא גיוס מיוחד, אלא כל מי שמגיע, כמו שעולה חדש שמגיע יש לכם נוהל מיוחד, יהיה נוהל חדש, והתגובות שקיבלנו זה רק לגבי התכניות היפות שאתם עושים בתוך בתי הסוהר.

שלמה מולה: למה גיוס מיוחד?

דני דנון: כי אנחנו התרשמנו, לא גיוס מיוחד.

דני דנון: רבים מהאלה שנכנסים לבתי הסוהר מקרב יוצאי אתיופיה זה בעיות של חוסר התאמה, חוסר הבנה.

דני דנון: אני חושב שעם ייעוץ נכון לפני הגיוס אפשר היה למנוע את הכניסה לבתי הסוהר.

שלמה מולה: זה לא קשור לגיוס.

שלמה מולה: זה לא קשור לגיוס.

שלמה מולה: זה צריך לעשות הכנה לפני ולא בגיוס.

אמיר רוגובסקי: אני אתייחס לעניין.

דני דנון: הליך הגיוס מתחיל בגיל 16, בצו הראשון.

דני דנון: הכוונה שלנו שמגיע צו ראשון ליוצא אתיופיה, הוא יקבל יחס שונה, של מישהו שמבין, כי אני דיברתי עם אחד מהאסירים, חבר הכנסת מולה, אתה יודע למה הוא ישב בכלא?

דני דנון: כי הוא רצה להיות קרבי.

דני דנון: לפי דעתי זה דוגמא.

דני דנון: אבל היינו יכולים למנוע את המספרים האילו אם היה פשוט יחס שונה בהליך.

דני דנון: מהתשובות שקיבלתי על תכניות יפות שהיום הצבא עושה ואנחנו נשמע עליהם, שאתם עושים.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, אני לא חושב שצריך לחפש צבע.

שלמה מולה: צריך לחפש את הסיבות.

שלמה מולה: רובם, יותר מ – 50 אחוז הם ילידי הארץ.

שלמה מולה: היחס הוא צריך להיות יחס שבו מתמקדים בבעיות ולאו דווקא לחפש את הזהות המשפחתית של כל אחד.

דני דנון: חבר הכנסת מולה, היום כשמגיע מלש"ב – מיועד לשירות ביטחון - ללשכת הגיוס יוצא אתיופיה, מתייחסים אליו כמו אל כולם.

דני דנון: אבל כשהוא יוצא מהצבא, 50 אחוז מהם היו בכלא.

דני דנון: אי אפשר להתעלם מהנתונים האלה.

דני דנון: זה חמור ביותר.

דני דנון: עכשיו, המערכת הצבאית מה היא עושה?

דני דנון: היא משקיעה ברגע שהוא מגיע לכלא, או שהוא מגיע ליחידה מצמידים לו קצין, מצמידים לו דברים, הכל מצויין.

דני דנון: אבל בשלב הראשוני אני טוען שאם היה בהליך הגיוס עומד מולו מישהו שהוכשר כמו שצריך ויכול להסביר לו את הדברים, לפי דעתי היינו רואים את הנתונים האלה, וזה לא השנה.

דני דנון: זה כבר מ – 2007 עד 2010 50 אחוז.

דני דנון: זאת אומרת, אם הילדים שלך הולכים לצבא היום, שני ילדים שלך, אחד מהם הולך להיות בכלא.

שלמה מולה: אני לא בטוח שזאת נקודת הקצה.

שלמה מולה: הבעיה שלנו זה הצבא.

שלמה מולה: אני חושב שזה מערכת החינוך שמה זה צריך לראות בדיוק איפה הכשלים, לאו דווקא רק כשהחייל מגיע לנקודת ההתחלה שלו עם המפגש בגיוס.

שלמה מולה: יש התייחסות, אבל אני מציע שנשמע את צה"ל.

דני דנון: בבקשה.

אמיר רוגובסקי: אני גם אתייחס, גם למה שאמרת, אדוני היושב ראש, בהיבט של הכנה לשירות.

אמיר רוגובסקי: התהליכים שאנחנו עושים, גם דברים חדשים שהם בהחלט אני חושב שהם מביאים גם למה שאתה מכוון, גם מה שמכוון חבר הכנסת מולה, אני חושב שמצאנו איזה שהיא דרך שהיא משלבת בין הדברים.

אמיר רוגובסקי: אני אפתח ואני אומר שלמרות הדברים שאמרת בפתיחה, אני רוצה לומר את המסקנה שלי בסופית בתחילת הדברים: להערכת צה"ל, וגם לאלה שיושבים איתנו כמו משרד הקליטה וגופים שעוסקים בתחום של שילוב וקליטת יוצאי אתיופיה במשרדי ממשלה אחרים, ההשתלבות בצבא, למרות הנתונים המדאיגים והם בהחלט מדאיגים, היא טובה יותר מאשר בכל המערכות האחרות.

אמיר רוגובסקי: לכן צריך, כאשר מסתכלים על הנתונים של הצבא ואני אומר כמובן שהם עדיין נתונים מדאיגים, צריך להסתכל עליהם בפרספקטיבה של כמה שנים ולראות את ההתפתחות, כי ההתפתחות, אני חושב, שהיא בהחלט הולכת בכיוון חיובי והיא מתקנת את עצמה עם הזמן.

אמיר רוגובסקי: אני אתחיל.

אמיר רוגובסקי: אנחנו ניסינו פחות או יותר את מה שככה הוצג כרגע במחקר ואני מוסיף על כך שאנחנו לקראת הישיבה הזאת עדכנו את הנתונים, לכן יש לי עוד נתונים קצת יותר עדכניים ממה שהוצג כאן.

אמיר רוגובסקי: ניסינו לתת איזה שהיא תמונה כללית שמדברת על האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה בתוך השירות הצבאי.

אמיר רוגובסקי: אני אומר שקשה להסתכל, אנחנו מחברים את כולם כמקשה אחת, אבל קשה להסתכל עליהם כמקשה אחת מאחר וישנם כאלה שעלו לארץ בתחילת שנות ה – 90', או אפילו נולדו בארץ והם בני הקהילה האתיופית וישנם פה בנתונים גם כאלה שעלו בשנים האחרונות.

אמיר רוגובסקי: אנחנו יודעים שיש עדיין עליה מאתיופיה ומהפלשמורה והקליטה שלהם באופן טבעי קצת יותר קשה ולכן צריך להפריד בין האוכלוסיות.

אמיר רוגובסקי: לא עשינו כאן את ההפרדה כי המספרים, מבחינה סטטיסטית, הם עלולים לבלבל, אבל אני אומר שבהתייחסות הכללית בהחלט יש לנו הבחנה בין כאלה שנמצאים, גדלו בארץ והתחנכו במערכת החינוך בארץ, ובין כאלה שנמצאים מספר שנים.

אמיר רוגובסקי: אנחנו מדברים על 5,600,

שלמה מולה: למה באמת אתם לא עושים את ההבחנה?

אמיר רוגובסקי: אז אמרתי, ההבחנה היא בגלל שהמספרים קטנים קשה לתת את ההבחנה הזאת.

שלמה מולה: אבל אם יש לך 5,600 שמשרתים בצבא, אתה יכול להגיד כמה מהם ילידי הארץ.

שלמה מולה: אני רוצה להניח, ככל שהם ילידי הארץ, או שהגיעו בגיל הרבה יותר צעיר, שנה, שנתיים, ו/או כאלה שהגיעו בגיל 13, 14 ואז כעבור 4 שנים התגייסו לצה"ל, זה התייחסויות באמת שונות.

אמיר רוגובסקי: לכן אני אומר, בתכניות, כשאני אפרט בתכניות אנחנו מנתחים, בגלל שמתחיל להיות גל עלייה נוסף, כרגע בנתונים, אפשר לומר שקרוב ל – 90 אחוזים, קצת יותר אפילו מ – 90 אחוזים הם כאלה שהגיעו לארץ, או נולדו בארץ בסוף שנות ה – 80', תחילת שנות ה – 90'.

אמיר רוגובסקי: אנחנו מדברים על שנתון לידה, 1990 זה שנתון לידה שהתחיל להתגייס ב – 2008, ולמעשה נמצא היום לקראת סוף שירותו.

אמיר רוגובסקי: אנחנו לוקחים שנתון לידה שאפשר להסתכל על כל אורך השירות, כי אם לוקחים רק את השנה האחרונה, אז הם רק בתחילת הדרך.

אמיר רוגובסקי: אפשר לראות, ואני חושב שזה הדבר הראשון שמעיד בהחלט על הצלחה גם בתכניות של ההכנה לשירות וגם המוטיבציה.

אמיר רוגובסקי: אחוזי, או שיעורי הגיוס הם גבוהים מאד.

אמיר רוגובסקי: מדובר, לעומת כלל צה"ל: אם בקרב הגברים – קרוב ל – 75 אחוז מתגייסים.

אמיר רוגובסקי: מתוך האתיופים – 86 אחוזים.

אמיר רוגובסקי: זה, דרך אגב, אם אנחנו לוקחים חלוקה סקטוריאלית, עד כמה שאפשר מגזרית, אז זה המגזר שמתגייס בשיעורי גיוס הגבוהים ביותר בצה"ל בקרב הבנים.

אמיר רוגובסקי: זה בהחלט מעודד וגם מציב בפנינו אתגר.

אמיר רוגובסקי: לעומת זאת, כאשר מסתכלים מבחינת האיכות ודיברו על הקב"א, צריך לזכור שהקב"א מורכבת ממבחנים בלשכת הגיוס ונתוני ההשכלה, אז אפשר לראות ששיעור חסרי 12 שנות לימוד גבוה, כמעט כפול מכלל צה"ל.

אמיר רוגובסקי: פה, כמו שאמר חבר הכנסת מולה, יש פה עניין של, גם מתוך מערכת החינוך אנחנו קולטים פחות כאלה שהם סיימו 12 שנות לימוד.

אמיר רוגובסקי: שיעורי הפטור נמוכים מאד.

אמיר רוגובסקי: אם אנחנו מדברים על פטור רפואי – הוא בירידה.

אמיר רוגובסקי: אפשר לראות: היה 3 אחוז, 2.7 בהשוואה לכלל צה"ל.

אמיר רוגובסקי: נתוני סף הגיוס – נתונים שבעטיים אנחנו לא מגייסים עקב נתונים נמוכים,

שלמה מולה: כמו?

שלמה מולה: דוגמא?

אמיר רוגובסקי: כמו למשל, נתוני חוסר ידיעה של קרוא וכתוב.

אמיר רוגובסקי: קשיי הסתגלות מאד גבוהים.

אמיר רוגובסקי: כאלה שלמעשה לא שרדו במערכת החינוך עד כיתה ז', ח'.

אמיר רוגובסקי: זה בהגדרה של הסתגלות ממסד ונתונים.

שלמה מולה: נערי מקא"ם – מרכז קידום אוכלוסיות חלשות - נכנסים?

אמיר רוגובסקי: נערי מקא"ם באים אחרי הסף גיוס.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, אחרי שהוא בצו גיוס ואז הוא בא למקא"ם אז הוא למעשה נכנס לתוך הגיוס.

אמיר רוגובסקי: אז בסך הכל הנתונים הם נמוכים, למרות שההתפלגות, מדובר פה על התפלגות איכותית.

אמיר רוגובסקי: ההתפלגות האיכותית של יוצאי אתיופיה מול הממוצע הארצי הכלל צה"לי הוא אכן, ההתפלגות היא יותר נמוכה, אבל בסף התחתון הם יותר טובים.

אמיר רוגובסקי: לכן, בסך הכל יש פה נקודה לשיפור כשלוקחים את הקבוצה הנמוכה מאד.

אמיר רוגובסקי: משהו שהוא אולי קצת יותר מדאיג זה הנושא של הרישום פלילי שכאן יש קצת עליה בקרב בעלי הרישום פלילי ביום גיוסם, לעומת שנים קודמות.

אמיר רוגובסקי: בקרב הבנות – אז כמו שצויין, יש כאן עליה בשני אחוזים באחוזי הגיוס, עדיין נמוך מהכלל צה"לי.

אמיר רוגובסקי: חלק מזה בהחלט נובע, או החלק הגדול נובע ממה שאפשר לראות, מה שנקרא: הצהרות הדת.

אמיר רוגובסקי: 40 אחוזים מצהירות דת, חלקן כמובן הולכות לשירות לאומי.

אמיר רוגובסקי: אנחנו לא עוסקים בשירות הלאומי.

שלמה מולה: יש לכם נתונים כמה משרתים בשירות לאומי?

אמיר רוגובסקי: לא, לא, אנחנו לא.

שלמה מולה: יש מישהו נציג של השירות הלאומי כאן?

אמיר רוגובסקי: אבל אם אני מסתכל.

שלמה מולה: מה השנתון של המחזור בכלל של יוצאי אתיופיה?

שלמה מולה: כולל גם ילידי הארץ.

אמיר רוגובסקי: יש קרוב לאלפיים.

אמיר רוגובסקי: אה! הם מתגייסים.

שלמה מולה: לא, לא, לא אני מדבר עכשיו על שנתון שמסיים 12 שנות לימוד, או בגרויות.

שלמה מולה: מישהו יודע לתת את הנתון הזה?

שלמה מולה: משרד החינוך?

קריאה: יש מי שממונה על המכללות.

קריאה: זה לא רלוונטי.

שלמה מולה: אני מציע שאנחנו נשאל את השאלה הזאת.

שלמה מולה: מזה נגזור באמת אם מה שיועץ ראש הממשלה אומר זה כנון או לא.

שלמה מולה: כן, בבקשה.

אמיר רוגובסקי: אז אמרתי, בקרב הצהרות הדת – הממוצע הצה"לי הוא פחות מ – 35 אחוזים.

אמיר רוגובסקי: פה מדובר על קצת, כ – 4, 5 אחוזים יותר, וזה גם מסביר את הפער למול הגיוס הכלל צה"לי.

אמיר רוגובסקי: יתר הנתונים די דומים לבנים מבחינת גם, כשמדובר על הנתונים הנמוכים, אז כמו שאמרתי, בסוף, בקבוצה הנמוכה ביותר יש פחות ייצוג ליוצאי אתיופיה ביחס לכלל צה"לי.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, שהם יותר מתרכזים במרחב הבינוני, נקרא לזה, לא בנמוך מאד וגם לא בגבוה מאד, כמו שצויין קודם.

אמיר רוגובסקי: מבחינת השיבוץ, אז עוד פעם, צד ימין זה הגברים, יש פה השוואה בין הממוצע הכלל צה"לי לממוצע של יוצאי אתיופיה.

אמיר רוגובסקי: אפשר לראות ואני חושב שזה נתון מעודד וחבל לי שחבר הכנסת דנון לא כאן, אבל בהשוואה למה שהוא אמר, אני חושב שהדבר הראשון שמעיד על הצלחה בשילוב של יוצאי אתיופיה זה השיבוץ הגבוה מאד בשיעור גבוה מאד ללחימה.

אמיר רוגובסקי: כיוון שאנחנו יודעים שהסוציאליזציה לצה"ל ואחרי זה לחברה הישראלית עוברת דרך היחידות הלוחמות.

אמיר רוגובסקי: שמה ההשתלבות הטובה ביותר והאחוזים פה הם אחוזים גבוהים מאד, וצריך לזכור - - -

שלמה מולה: אז בבל זאת איך אתה מסביר את הסתירה שיש?

שלמה מולה: 53 אחוז מגיעים בסוף לכלא, או טועמים את הכלא.

אמיר רוגובסקי: אני אגע בזה כי יש לנו בעיות עם המרחבים האחרים.

אמיר רוגובסקי: אני אומר עוד פעם, יש חצי כוס ריקה, חצי כוס מלאה.

אמיר רוגובסקי: אני מסתכל ואני אומר: גם בחצי הכוס המלאה יש במה להתגאות.

אמיר רוגובסקי: אחוז גבוה מאד במוטיבציה גבוהה מאד ללחימה, דני ידבר על ההכנה שאנחנו התחלנו לעשות, כי אנחנו חושבים שצריך לחזק את המסוגלות שלהם לשרוד ביחידות.

אמיר רוגובסקי: אבל כשמדברים על מוטיבציה בסיסית בהגעה לשירות, המוטיבציה של יוצאי אתיופיה גבוהה מאד.

אמיר רוגובסקי: כאשר מדובר על קצונה ופיקוד – אז בין הגברים לנשים אפשר לראות שבנשים אנחנו, פחות או יותר, הצלחנו להתקרב לממוצע הצה"לי, ויש בהחלט הצלחה.

אמיר רוגובסקי: בקרב בגברים הדרך עוד ארוכה.

אמיר רוגובסקי: אני אגע גם בזה.

אמיר רוגובסקי: אני דווקא הייתי מסתכל בגברים על הפיקוד הזוטר.

אמיר רוגובסקי: צריך לזכור שמסלול הקצונה בצה"ל מתחיל קודם כל ביציאה לפיקוד.

אמיר רוגובסקי: אם אנחנו פותרים את בעיית היציאה לפיקוד יהיו לנו יותר קצינים.

אמיר רוגובסקי: אני אתן אחרי זה את כיווני הפעולה שאנחנו התחלנו לעשות.

אמיר רוגובסקי: אבל אפשר לראות שבפיקוד אנחנו רואים כבר יותר אחוזים מאשר הקצונה, והכיוון בהחלט בהמשך יכול להיות חיובי.

קריאה: כמה משפיע מבחני קב"א לסיפור של - - -

אמיר רוגובסקי: אני אגע בזה.

אמיר רוגובסקי: מבחני הקב"א משפיעים, אבל ההחלטה שלי והיא חלק מהתכנית החדשה, זה שיוצאי אתיופיה לא יוגבלו בגלל הקב"א.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, היציאה שלהם לקורס קצינים תהיה תלויה אך ורק בהמלצות המפקדים.

אמיר רוגובסקי: לכן הסוגיה של הקב"א מפסיקה להיות חסם.

שלמה מולה: כמה זמן המדיניות הזאת מונהגת?

אמיר רוגובסקי: המדיניות התחלנו אותה לפני מספר חודשים.

אמיר רוגובסקי: קורס הקצינים הראשון, קורס הפיקוד הראשון, אנחנו כבר בקורס פיקוד שני.

אמיר רוגובסקי: קורס הקצינים הראשון שהחל לפני חודש, כבר הגיעו אליו יוצאי אתיופיה מבלי שייחשבו כחריגי נתונים.

שלמה מולה: אם אני לא טועה, ב – 91', אפילו 94', 93', כשרוגוניס היה, תת אלוף רוגוניס, גם בתקופה שלו היתה מדיניות שבה לא מתייחסים לנושא של קב"א.

שלמה מולה: מה שאני רוצה לשאול: כמה זמן אתם בעצם הפסקתם את הדבר הזה והאם היה לכם שנים מסויימות שבהם גם לקחתם את העניין של קב"א, ואז אז אולי מה שגרם לאיזה שהיא ירידה של השתתפות, או שירות בקצונה?

אמיר רוגובסקי: אני לא יודע להשיב לך כי אני לא בדקתי ולא מכיר את המדיניות של שנות ה – 90'.

אמיר רוגובסקי: אני יכול לומר שאם אני מסתכל על המדיניות של ה – 5 שנים האחרונות, אותה אני מכיר, אז ב – 5 שנים האחרונות יצאו יוצאי אתיופיה עם נתונים נמוכים, אבל הם יצאו בתוך איזה שהיא מכסה שנקראת: מכסת חריגים.

אמיר רוגובסקי: השינוי שעליו החלטתי הוא להוציא את מכסת החריגים כדי שהם לא יתחרו עם אחרים, אלא להיפך, הם יבואו דרך המלצות מפקדים בלבד.

אמיר רוגובסקי: זה אני יכול להגיד לך על ה – 5 שנים האחרונות.

שלמה מולה: מה בעל הדרגה הגבוהה ביותר היום בצה"ל?

שלמה מולה: בסדיר וגם במילואים?

אמיר רוגובסקי: אני מכיר סגן אלוף.

אמיר רוגובסקי: אני לא בדקתי שאולי גם ... סגן אלוף בוודאות יש.

קריאה: שניים.

שלמה מולה: שניים?

קריאה: אחד במילואים, אחד בקבע.

שלמה מולה: או.

שלמה מולה: קיי.

יוסי מנגסטו: דרך אגב, זה גם מדאיג.

שלמה מולה: תיכף, תיכף נגיע.

יוסי מנגסטו: כל צעיר שהוא רוצה להגיע - - -

אמיר רוגובסקי: להגיע לסגן אלוף זה לוקח זמן.

יוסי מנגסטו: 30 שנה בטוח לא.

אמיר רוגובסקי: לתת זמן.

אמיר רוגובסקי: אני לא חושב ... 30 שנה.

אמיר רוגובסקי: אנחנו מדברים על 20 שנים.

אמיר רוגובסקי: בסוף מי שהיום נמצא בדרגת סגן אלוף הוא בערך 15 שנים בצבא.

אמיר רוגובסקי: בפרופורציה צריך לזכור, אני לא בטוח שאנחנו היום יכולים למדוד את זה לפי דרגת סגן אלוף.

אמיר רוגובסקי: הייתי מסתפק בנתון ששמתי כאן.

שלמה מולה: לא, אני אגיד לך מה הבעיה.

שלמה מולה: אם לא יהיה לא יהיו לך קצינים ומהם בסוף יצמח בעל דרגה הגבוה ביותר, אז זאת אומרת גם לשנים הבאות תהיה בעיה.

אמיר רוגובסקי: לכן אני אומר שאני הייתי מסתפק באמירה שלי לגב הנתון של קצונה ופיקוד זוטר, שהוא לא נתון מעודד ואני אדבר על הפיתוח, בוודאי.

אברהם נגוסה: הקצונה של הבנות זה יותר מהגברים.

אברהם נגוסה: יש לכם הסבר?

אמיר רוגובסקי: כן.

אמיר רוגובסקי: השינוי שעשינו בקרב הבנות.

אברהם נגוסה: גם הבנות טובות מאד באוניברסיטה, דרך אגב.

אברהם נגוסה: מבחינת הנתונים, כשאתה מפלח את הנתונים של בנות, בנים, עדיין הבנות יותר טובות בהישגים לימודיים בהשכלה גבוהה.

אברהם נגוסה: מבחינה מספירת זה מוחלט.

אמיר רוגובסקי: אני חושב שבסוגיה של הקצונה זה נובע מכך, אולי משתי סיבות: סיבה ראשונה זה שאת התיקון המשמעותי התחלנו לעשות קודם כל עם הבנות.

אמיר רוגובסקי: כמו שנאמר, עם קורס "אמיר" נכון ... בנים, אבל לא עם הלוחמים.

אמיר רוגובסקי: הלוחמים לא נכנסים לקורס "אמיר" ולכן אם הרבה בנים הלכו ללחימה והרבה בנות הלכו לקורסים, אז באופן טבעי הבנות הוצאו לקצונה בצורה גבוהה יותר.

אמיר רוגובסקי: גם שם טיפלנו בשלב הראשון.

אמיר רוגובסקי: כשזיהינו את הבעיה שיש עם הסוגיה, כמו שאומרים פה, של הפיקוד והקצונה בקרב הלוחמים, אז עשינו עכשיו את השינוי השני, ולכן אני מאמין שבעוד שנתיים, שלוש, אם ניפגש פה, אז אנחנו נראה נתונים יותר מעודדים בקרב הבנים, כמו אצל הבנות.

אמיר רוגובסקי: זה פשוט תהליכים שצריך לתת לזמן להתפתח.

אמיר רוגובסקי: דבר נוסף שאני רוצה לציין לגבי הבנות – קרוב לשלושת רבעי, אפשר לראות את זה, ... לקורסים איכותיים.

אמיר רוגובסקי: זה בהחלט נתון מעודד.

אמיר רוגובסקי: בסך הכל בקרב הבנות הקבוצה והמיצוי גבוה מאד.

אמיר רוגובסקי: אני חושב שפה בהחלט יש הצלחה.

אמיר רוגובסקי: דיברנו על נתוני הנשר.

אמיר רוגובסקי: אין ספק שכאשר מדובר על השרידות בשירות, אז השרידות בשירות נמוכה יותר מהממוצע הצה"לי, אבל יחד עם זאת אפשר לראות שאם משווים את נתוני 2008 לנתוני 2009 – 2010 אנחנו יכולים לראות ירידה.

אמיר רוגובסקי: בסך הכל ב – 2008 לא סיימו שירות 23 אחוזים.

אמיר רוגובסקי: ב – 2009 לא סיימו שירות ... לא תקין.

אמיר רוגובסקי: ב – 2009 – 2010 אנחנו נמצאים ב – 18 – 20 אחוזים.

אמיר רוגובסקי: הסיבה המרכזית ואני אדבר עליה, היא סיבה, מה שנקרא: התנהגות או התאמה, שזה בעיקר הסיבות שעליהם דובר: כליאה, נפקדויות, עריקויות.

אמיר רוגובסקי: כמו שצויין גם במחקר.

אמיר רוגובסקי: הסיבה הרפואית – אפשר לראות שהסיבה הרפואית וסיבות הפרט, הת"ש - תנאי שירות - הם סיבות נמוכות יחסית בשיעור שלהם.

אמיר רוגובסקי: בסוגיה הזאת זה הטיפול שאנחנו בהחלט רוצים לעשות, אבל אני אומר עוד פעם, לפחות ככיוון מעודד אנחנו מדברים על ירידה בשיעור הנשר לעומת 2008 וזה בהחלט.

אמיר רוגובסקי: אפשר לראות, למשל, בסוגיה של ההתנהגות והכל.

אברהם נגוסה: אבל יש פה מגמת עליה וזה משהו יותר מדאיג.

אמיר רוגובסקי: לא, זה בין 18 ל – 20 אחוזים, אתה יודע, הסטטיסטיקה מנצחת כל דבר, אני אגע בתהליכים.

אמיר רוגובסקי: אני יכול לומר לכם, אני אראה לכם עוד מעט את נתוני הכליאה שאנחנו יכולים לראות ירידה בכל הפרמטרים, לא רק בירידה של מי שלא מסיים שירות.

אמיר רוגובסקי: הדבר הנוסף שהוא נתון מעודד, חשוב פה לראות את כל הכיוונים.

אמיר רוגובסקי: תיראו, הקו הכחול השמאלי, מדבר על המחצית הראשונה של השנה.

אמיר רוגובסקי: אנחנו בודקים כמה נושרים, כמה לא מסיימים שירות ב – 6 חודשים הראשונים.

אמיר רוגובסקי: באופן מפתיע וזה גם אני אדבר עוד מעט על המיקוד, אפשר לראות שיוצאי אתיופיה שורדים בחצי השנה הראשונה יותר מהממוצע הצה"לי.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, בעיית הנשר לא מתחילה בתחילת השירות, היא דווקא קורית במהלך השירות.

אמיר רוגובסקי: אפשר לראות אחרי זה את הקפיצה, איך הקו האדום, אם אני אקח את 2010 למעלה, הקו האדום של האתיופים – 28 אחוז לעומת 23 אחוז, מתחיל לעלות.

אמיר רוגובסקי: אחרי זה הקו הירוק של השנה השנייה, וכן הלאה.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת שהבעיה שלנו היא לא בכניסה לשירות.

אמיר רוגובסקי: הבעיה שלנו היא במהלך השירות.

שלמה מולה: זאת אומרת, הבעיה היא בעיקר אצלכם.

אמיר רוגובסקי: כן, וודאי.

אמיר רוגובסקי: לכן אני אגע בכל הטיפול שאנחנו עושים.

אמיר רוגובסקי: אבל אם מדברים על האוכלוסייה עצמה, מגיעה עם מוטיבציה גבוהה, רוצה לשרת, רוצה להגיע לתפקידים.

אמיר רוגובסקי: נתקלת, איפה שהוא, בתהליך השירות, בקשיים ומכאן מתחילה הבעיה.

אמיר רוגובסקי: לכן אני אגע באיך אנחנו ממקדים את תכניות הטיפול.

אמיר רוגובסקי: דובר לא מעט על הכליאה ועל הנפקדויות וכן הלאה.

אמיר רוגובסקי: מבחינת הנתונים, כאשר מסתכלים אז באמת, הנתון שמסתכלים על מי שהשתחרר ב – 2010 אז מי שסיים את שירותו ב – 2010 מחצית היו בכלא לפחות פעם אחת.

אמיר רוגובסקי: אבל כאשר אני לוקח את השנתיים שנמצאים עכשיו עדיין במהלך השירות, ומסתכל ומשווה אותם לא לפי השחרור, אלא לפי הגיוסים, אז אין לכם פה את הנתון, אני רק אתן אותו.

אמיר רוגובסקי: אז אם ב – 2007 – 2008 היינו בערך ב – 50 אחוז, זה אלה שאתם רואים פה משתחררים.

אמיר רוגובסקי: ב – 2009 ירדנו ל – 41 אחוז.

אמיר רוגובסקי: ב – 2010 ירדנו ל – 33 אחוזים, נכון שהם עוד לא סיימו את השירות ויכול להיות שיהיו עוד כאלה שיהיו בכלא, אבל אנחנו רואים ירידה רציפה של שנתיים בשיעורי הכליאה בקרב האתיופים.

אמיר רוגובסקי: לכן, לפני שמסתכלים על הנתון כאן ואומרים: הנתון הזה הוא גבוה, צריך להסתכל על המגמות קדימה.

אמיר רוגובסקי: אני אומר שהמגמות שאנחנו מסתכלים בשנות הגיוס של השנתיים האחרונות המגמות מעודדות.

אמיר רוגובסקי: הם יותר טובות משנות הגיוס שבאו לפניהם.

אמיר רוגובסקי: צריך כמובן גם פה להשלים את המחקר בעוד שנה, שנתיים וכל פעם לעדכן את הנתונים, אבל בסך הכל יש שיפור בשיעור כמו שראינו והעירו קודם על הנושא של עליה בנשר, אז למרות שיש עליה קטנה בנשר, אבל ירידה בנשר לעומת 2008 באה לידי ביטוי בירידה משמעותית של קרוב ל – 10 אחוזים בשיעורי הכליאה.

אמיר רוגובסקי: אצל הבנות כמובן האחוזים הרבה יותר נמוכים.

אמיר רוגובסקי: גם פה אפשר לראות שאם משווים את זה לשנים קודמות, אז אם היינו ב – 18 אחוזים, אנחנו היום ב – 11 אחוזים.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, גם פה ירידה.

אמיר רוגובסקי: אתם יכולים לראות את זה גם בעריקויות.

אמיר רוגובסקי: בסך הכל, גם בקרב הבנות.

אמיר רוגובסקי: אמרתי פה כמובן הנתונים הרבה יותר טובים.

אמיר רוגובסקי: אנחנו רואים ירידה בשיעורי הכליאה, בשיעורי העריקויות ביחס לשנים קודמות.

אמיר רוגובסקי: אם אני מסכם את המגמות, את הנתונים, אז אנחנו מדברים על שיעור גיוס גבוה ומשמעותי ביחס לכלל צה"ל.

אמיר רוגובסקי: מוטיבציה גבוהה מאד.

אמיר רוגובסקי: בקרב הבנות יש עליה בשיעורי הגיוס.

אמיר רוגובסקי: יש מיצוי גבוה לקצונה.

אמיר רוגובסקי: מבחינת נתוני המיצוי אנחנו מדברים על ירידה בנשר, זאת אומרת, עליה בשרידות, ירידה בשיעור ליקויי השירות ולכן כאשר אני מדבר, בלי להוציא איזה שהם ...

אמיר רוגובסקי: מדאיגים, נכון לעכשיו המגמות יותר חיוביות בשנה האחרונה בהשוואה לשנים הקודמות.

אמיר רוגובסקי: בנושא הכְשרות – 1 – אנחנו פתחנו לפני מספר שנים את קורס "אמיר" קורס שנועד למעשה לנטרל את סוגית הקב"א, ולכן, למרות שזה מופיע במחקר אני אומר: סוגית הקב"א לא רלוונטית.

אמיר רוגובסקי: הבנו שהמבחנים לא מתאימים לאוכלוסייה.

אמיר רוגובסקי: מאחר והם לא מתאימים לאוכלוסייה, עוד מעט אני אגע בלוחמים.

אמיר רוגובסקי: לקחנו את כל מי שלא הולך ללחימה, כמובן הרוב בנות ומעט בנים, שילבנו אותם בקורס "אמיר" שהוא קורס הכנה לשירות, משולב יחד עם מכון פוירשטיין שמלווה אותה, נותן בסוף ההכשרה המלצה לשיבוץ מתעלמת לחלוטין מנתוני הקב"א, לכן אני בכלל לא מוטרד מהתפלגות הקב"א כי היא לא רלוונטית.

אמיר רוגובסקי: ההחלטה האחרונה ופה מדובר כמובן בתוספת של משאבים שאנחנו מקצים לטובת העניין.

אמיר רוגובסקי: אנחנו הגדלנו מ – 500 ל – 750 את קורס "אמיר" כדי שיותר יוצאי אתיופיה יעברו את הקורס לאור הצלחתו.

שלמה מולה: כמה זמן הקורס?

אמיר רוגובסקי: הקורס הוא 3 חודשים.

שלמה מולה: תוך כדי השירות, אני מבין?

אמיר רוגובסקי: כן, בתחילת השירות.

אמיר רוגובסקי: זה למעשה הכנה לשירות.

קריאה: לא, לא, זה בתוך השירות, זה נחשב להם לשירות.

אמיר רוגובסקי: זה קורס שאנחנו מגדירים אותו כקורס שמכין לשירות ומכין לשיבוץ אבל הוא נעשה במהלך השירות.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, ה – 3 חודשים האלה הם חלק מהשירות.

אמיר רוגובסקי: החייל מתגייס או החיילת מתגייסים, הולכים לקורס ורק אז מתחילים את השירות שלהם.

אמיר רוגובסקי: אבל זה נחשב להם בתוך השירות.

שלמה מולה: תגיד לי עכשיו, אם אתם רוצים גם למצוא אותם במקומות כמו למשל קורס חובלים וטייסות וכן הלאה והיום צה"ל עושה את זה.

אמיר רוגובסקי: אני אגע בזה.

שלמה מולה: אחרי שהחייל התחייל והתחיל עכשיו קורס.

שלמה מולה: השאלה אם יש לכם מסלול שהוא יכול להצטרף?

שלמה מולה: איך זה הולך?

אמיר רוגובסקי: אני אגע בזה, כי הלוחמים אנחנו מתייחסים לזה בנפרד.

אמיר רוגובסקי: קורס "אמיר" במכון פוירשטיין יודע לשבץ לתפקידים תעסוקתיים.

אמיר רוגובסקי: לא לוחמים, זה לא התחום שלהם.

אמיר רוגובסקי: מה שאנחנו עשינו, אם אני לוקח עכשיו את סוגית הבנים, כשניתחנו למה עם הבנים יש פער ויש, כמו שאמרתי, עדיין פער, מצאנו שהבעיה המרכזית זה שדווקא בערוץ המרכזי של הבנים, שזה הלוחמים, דיברנו על מעל 40 אחוזים שהולכים ללחימה, לא מתקיימת שום הכנה\

אמיר רוגובסקי: כי קורס "אמיר" נועד לאלה שהם לא לוחמים.

אמיר רוגובסקי: מה שהתחלנו במחזור אוגוסט האחרון, זה גם החלטה מהחודשים האחרונים ואני חושב שפה, בשיח שהיה עם חבר הכנסת דנון לגבי הביקור בכלא, במקום שהתהליך יהיה תהליך שבו אנחנו ניקח את האוכלוסייה האתיופית ונייחד אותה בכל תהליכי הלשכת גיוס והכל, ששמה אני לא רואה סיבה וצורך לעשות את זה, ופה אני מסכים איתך, חשבנו שמי שהולך להיות לוחם צריך לעבור הכנה דומה לקורס "אמיר".

קריאה: אבל לפני הגיוס.

אמיר רוגובסקי: לא.

אמיר רוגובסקי: אנחנו מגייסים לפני שהוא הולך ליחידות לוחמות.

אמיר רוגובסקי: מה אנחנו עושים?

אמיר רוגובסקי: 3 שבועות לפני הגיוס של הלוחמים, אם התחלתי את הגיוס לוחמים לפני שבועיים, שלושה שבועות לפני כן גייסתי את בני העדה האתיופית בהפרדה, בין מה שקראנו: בני עולים, זאת אומרת כאלה שנולדו, גדלו בארץ ובין כאלה שהם עלו, כי יש הבדל כמובן ברמת השפה והידע וההיכרות.

אמיר רוגובסקי: שילבנו אותם בקורס הכנה שבו מי שליווה אותם זה מפקדים מיחידות השדה, שנתנו להם למעשה 3 שבועות של הכנה, שהיא כמובן גם הכנה פיזית אבל גם הכנה מנטלית, כי אם נחזור לנתונים שדיברתי על החצי שנה השנייה ואילך שבה מתחיל המשבר, ההסתכלות שלנו היתה: איך לחזק מבחינה מנטלית את השרידות.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, לתת לאותו בחור שרוצה להיות לוחם, לא רק להגיד: אני רוצה להיות לוחם מבלי להבין את הקושי, אלא לתת לו את אותה הכנה שתאפשר לו למעשה להשתלב בשירות אחר כך ולשרוד בצורה טובה יותר.

שלמה מולה: תגיד, יש לכם, אם אני יכול לבקש ממך שאתם תבדקו את האופציה אם בכלל זה אפשרי, יכול להיות שכדאי שחיילים השמיניסטים שהם מוזמנים לגיבושונים למיניהם לסיירות וליחידות.

שלמה מולה: זאת אומרת, ברגיל כמעט אני בטוח שאף חייל יוצא אתיופיה הוא מועמד לשירות איכותי כזה, הוא לא יגיע.

שלמה מולה: השאלה אם הצבא, לפני הגיוס שלו, לפני שהוא מתחייל, לובש את המדים, יכול לייצר, עם גופים אזרחיים נוספים, איזה שהם פרוייקטים שמאפשרים לחייל להגיע וגם לתת לו איזה שהם חיזוקים שהוא יגיע לגיבוש שהוא יוכל כן להיות מסוגל להתמודד?

שלמה מולה: זאת אומרת, ללכת בשני מסלולים.

שלמה מולה: במסלול הזה שבכל זאת אתה מאפשר לחייל רגיל ללכת, רק אתה עוסק בנושא של איתור.

שלמה מולה: כל אלה שעוסקים בנושא של מועמדות לשירות.

שלמה מולה: בצד השני – אחרי שהם התחיילו ...

שלמה מולה: קורס "אמיר" וכן הלאה ואז אתם נותנים להם.

שלמה מולה: זאת אומרת, השאלה אם אתם חשבתם גם על איזה שהיא פעולה, אני יודע שיכול להיות שלא בתחום הצבא דווקא, אולי בתחום אלה הגופים שעושים הכנה לצה"ל, אני לא יודע מי.

שלמה מולה: אולי לעשות איזה שהן פעילויות שמעודדות, או מאפשרות, או מזהות.

אמיר רוגובסקי: אני אדבר על זה אחרי זה.

שלמה מולה: המכינות.

שלמה מולה: מאה אחוז.

שלמה מולה: או.

שלמה מולה: קיי.

אמיר רוגובסקי: אני אגע עוד מעט בהכנה לצה"ל, אבל, קודם כל הגיבושים, חשוב לי לומר – בנושא הגיבושים אין מגבלה של קב"א לגבי האתיופים.

אמיר רוגובסקי: אתיופי שרוצה להגיע לגיבוש סיירת מטכ"ל, או לגיבוש טייס, או חובלים, וכן הלאה, מגיש בקשה, נבדק ללא מגבלת הקב"א, אנחנו פה נותנים העדפה מוחלטת.

אמיר רוגובסקי: אני יכול לומר שישנם כאלה שהיו בגיבושים ליחידות מובחרות, אני אפילו מטפל באחד שעבר לאחרונה גיבוש בשלדג ולכן, נאמרה פה איזה אמירה, זה ממש לא נכון.

אמיר רוגובסקי: אנחנו הסרנו את כל המגבלות.

אמיר רוגובסקי: המגבלה היחידה שיש זה היכולות של הבחור.

אמיר רוגובסקי: זה הכל.

אמיר רוגובסקי: אם הוא מצליח – הוא מצליח.

אמיר רוגובסקי: הקב"א לא רלוונטית לעניין הגיבושים.

שלמה מולה: המידע שאתה אומר זה הוא חשוב, השאלה אם זה באמת מגיע למועמדים לשירות?

שלמה מולה: האם יש לכם ערוצים שבהם המועמדים יודעים לעשות את זה?

שלמה מולה: אני לא חושב.

אמיר רוגובסקי: אז אני אגע, אני רוצה לגעת עכשיו בהכנה לצה"ל ואפשר גם כמובן אחרי זה לדבר גם דוגמא כמו המכינה של ...

אמיר רוגובסקי: אני חושב שבסוגיה של ההכנה לצה"ל הרבה מהמידע הזה עובר, לא מספיק.

אמיר רוגובסקי: לא מספיק.

אמיר רוגובסקי: למה הכוונה?

אמיר רוגובסקי: אנחנו למעשה היינו, אבל העצמנו, אני חושב, באופן משמעותי את תכנית "זינוק בעליה" בשיתוף של משרד הקליטה ויעקב פה יכול כמובן לומר, משרד החינוך, הג'וינט, הביטוח הלאומי ומשרד הביטחון, כאשר ההסתכלות על התכנית של זינוק בעליה למעשה הפכה מתכנית שכל כולה פעילות בקהילה בתשעה ישובים, לפעילות שלוקחת באופן רציף את התהליך של ההכנה לצה"ל, יחד עם השירות ויחד עם השיבוץ והליווי בתוך השירות.

דני דנון: לא קצבו אותך בזמן.

דני דנון: פה זה מסוכן לא לקצוב בזמן בכנסת.

דני דנון: אני אקצוב אותך בעוד שתי דקות.

אמיר רוגובסקי: אני בשני השקפים האחרונים.

אמיר רוגובסקי: אין בעיה.

דני דנון: אין בעיה.

אמיר רוגובסקי: אני דיברתי על התכנית של "זינוק בעלייה".

אמיר רוגובסקי: למעשה הפכנו את התכנית לתכנית שמסתכלת בראייה רציפה.

אמיר רוגובסקי: לשמחתי התכנית הזאת המשיכה להיות מתוקצבת למרות שהיא עברה את השלוש שנים שבדרך כלל הגופים מתקצבים אותם.

אמיר רוגובסקי: התכנית הזאת למעשה יותר מאשר הפכה לתכנית רק הכנה לצה"ל והיא בהחלט מעבירה את המידע שדיברנו קודם, למשל על הגיבושים והשיבוצים וכן הלאה.

אמיר רוגובסקי: היא גם, אנחנו אפשרנו לרכזים לעבוד מול צה"ל גם בליווי במהלך השירות.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, אם אותו רכז מזהה בעיה אצל חייל אתיופי שהוא טיפל בו או דרך משפחתו, או דרך פניה של החייל, הרכז יכול לפנות לתוך הצבא ולמעשה לטפל ולהמשיך את הטיפול בתוך השירות, מה שעד היום הוא טיפל אך ורק עד לשלב הגיוס.

אמיר רוגובסקי: התכנית הזאת אנחנו ממשיכים אותה בשנה הבאה.

אמיר רוגובסקי: יש פה הרבה מאד שותפים ואני אשאיר להם גם את הזמן.

אמיר רוגובסקי: לגבי תכנית הפעולה, בזה אני מסכם.

אמיר רוגובסקי: אנחנו, לאור גם מה שדובר קודם ואני התייחסתי קודם חבר הכנסת דנון, למעשה גיבשנו תכנית ... חדשה.

אמיר רוגובסקי: חלק מהמגמות שאנחנו זיהינו, חלק מההערות שלכם בביקור בכלא 6, חלק מההערות שהיו בישיבות קודמות, יצאנו לתכנית פעולה חדשה, התכנית הזאת סוכמה לפני מספר חודשים, חלק ממנה גם פירטתי עכשיו, למשל, כמו הנושא של יציאה לפיקוד וקצונה ללא מגבלת קב"א, כמו החיבור של "זינוק בעליה" והרחבתו.

אמיר רוגובסקי: התכנית הזאת מדברת על כך שכל יוצא אתיופיה יעבור הכנה לשירות בין אם זה הכנה לפני השירות, בין אם זה הכנה בתחילת השירות, כמו שאמרתי, קורס "אמיר" הכנה ... וכן הלאה, לא יהיה מי שיכנס לשירות בלי איזה שהיא הכנה מסודרת, לפחות לשנים הקרובות, אני אגיד, כמו שאני אומר בלא מעט ישיבות אצלי שאני מאד מקווה שבעוד כמה שנים לא נצטרך את זה, אבל בשלב הזה בוודאי.

אמיר רוגובסקי: מתקיימים ביקורים של משפחות ונוער בבסיסי צה"ל בשיתוף זרוע היבשה ופורום קצינים יוצאי אתיופיה.

אמיר רוגובסקי: אני חושב שהתהליך מאד מוצלח.

אמיר רוגובסקי: אנחנו פועלים היום מול פנימיות וכפרי נוער לחזק, למעשה, את הטיפול בנוער שנמצא שם, שהוא מן הסתם נמצא במצב של יותר נוער בסיכון ומייחדים, זה מה שאנחנו מאמצים, פנימיות וכפרי נוער דרך לשכות הגיוס, ולמעשה מלווים אותם בכל תהליך הגיוס, המיון והשיבוץ.

אמיר רוגובסקי: הגדלת האוכלוסיות במכינה קדם צבאית – אז אני אשאיר לחיים ממשרד הביטחון לדבר על זה.

אמיר רוגובסקי: אבל ...

אמיר רוגובסקי: אנחנו מגדילים.

אמיר רוגובסקי: וכמו שדיברתי על "זינוק בעלייה".

אמיר רוגובסקי: הדבר האחרון שאני רוצה לגעת זה שתי סוגיות: זה הת"ש, אני לא אגע בהכל כי חלק דיברתי, והסברה בקרב מפקדים.

אמיר רוגובסקי: האחד – סוגית הת"ש.

אמיר רוגובסקי: הסיכום האחרון שהוא נמצא בתוך התכנית אומר שכל יוצא אתיופיה יטופל באופן יזום בתנאים מקלים לקבל סיוע ת"ש.

אמיר רוגובסקי: עכשיו, אם הוא לא צריך את זה, בסופו של דבר, כי הוא לא צריך – אז אין בעיה.

אמיר רוגובסקי: אבל אנחנו לא נמתין כי אנחנו הבנו שיש הרבה מאד מידע שלא מגיע לידי הצבא כי הצעירים לא מדברים.

אמיר רוגובסקי: לכן אנחנו ניזום באופן ישיר, מה שאנחנו קוראים: בדיקה יזומה של סוגיות הת"ש, וניתן להם מענה טרם הגיוס כדי שלא יקרה מצב שהוא יצטרך לרדוף אחרי מש"קית הת"ש – רכזת תנאי שירות - או אחרי אישורים במהלך השירות.

אמיר רוגובסקי: יש לנו מספיק זמן בלשכת הגיוס.

אמיר רוגובסקי: זה תהליך אחד.

אמיר רוגובסקי: התהליך השני זה תהליך הסברה שהתחלנו אותו עם חונכים בבסיסי הטירונות.

אמיר רוגובסקי: יש היום חונכים שמלווים, חונכים אזרחיים שמלווים את המפקדים בבסיסי הטירונות.

אמיר רוגובסקי: אנחנו עושים עכשיו תכנית הסברה בכל קורסי המפקדים.

אמיר רוגובסקי: אני מדבר מקורס מ"כים, קורס קצינים בבה"ד 1, קורסי מ"פאים, קורסי מג"דים, כל אחד בהתאם לרמה שלו, מקבל העמקה בכל הטיפול והשיח באוכלוסיית בני העדה, ואני מאמין שזה יביא לשיפור של השורה התחתונה של צמצום תופעת הכליאה, כי כאן, אני הראיתי קודם, חבר הכנסת דנון, אתה לא היית, ואני חייב לומר, יש ירידה בשנה האחרונה ב – 10 אחוזים בנתוני הכליאה של יוצאי אתיופיה.

אמיר רוגובסקי: אני חושב שזה בהחלט נתון מעודד.

דני דנון: איך זה מסתדר, פלורה, עם מה שאני ראיתי?

אמיר רוגובסקי: אני אסביר.

אמיר רוגובסקי: מה שהצגנו זה את אלה שהתגייסו לפני 3 שנים והשתחררו בשנה האחרונה.

אמיר רוגובסקי: אני לקחתי עכשיו את אלה שהתגייסו בשנים האחרונות ובדקתי מה קורה איתם ופה אנחנו רואים ירידה של 10 אחוזים בנתונים שלהם.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, במקום ללכת לשנת גיוס 2007 כבר הלכנו לגיוסים של 2008, 2009, 2010, ואז אנחנו רואים תופעה הרבה יותר טובה.

דני דנון: למרות שהם עדיין לא השתחררו.

אמיר רוגובסקי: נכון.

אמיר רוגובסקי: נכון.

אמיר רוגובסקי: כמו שאמרתי.

אמיר רוגובסקי: אני עושה איזה שהוא, אם הייתי לוקח רק את הנתון הייתי מגיע היום לשליש בערך.

אמיר רוגובסקי: אני עושה איזה שהוא עידון על הנתונים כי חלק כמובן עוד יש להם פוטנציאל, אני מקווה שלא, אבל הפוטנציאל קיים.

אמיר רוגובסקי: בסוף אני רוצה לסכם ולומר ששני דברים בתהליכים: אחד הנתונים והפעילויות שעשינו בשנים האחרונות בהחלט נתונים מעודדים.

אמיר רוגובסקי: עדיין הנתונים מדאיגים אבל תמונת המצב הרבה יותר טובה כשמשווים אותה לאורך השנים מבחינת המגמות.

אמיר רוגובסקי: הדבר השני – תכנית הפעולה שסוכמה לפני כחודשיים, שמכילה הרבה מאד מרכיבים, כולל שיתוף בחלק מהתכניות עם משרדי ממשלה וגופים אחרים, להערכתי תביא בשנים הקרובות לקפיצת מדרגה באותם פערים שעלו במחקרים השונים.

אמיר רוגובסקי: תודה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני מברך את סגנית ראש העיר אשקלון שהצטרפה אלינו.

דני דנון: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

שלמה מולה: אני מראש מתנצל, אני פשוט צריך ללכת.

שלמה מולה: קודם כל חשוב לומר שאנחנו מאד צריכים להיזהר לתקוף את צה"ל בעניין הזה.

שלמה מולה: אני חושב שצה"ל עושה עבודה טובה.

שלמה מולה: לא מכיר את כל הנתונים.

שלמה מולה: צריך להיזהר מאד שהנתונים שאנחנו נוציא ונדברר אותם שלא יצרו איזה שהן סטיגמות וסטריאוטיפים.

שלמה מולה: אני חושב צה"ל מקבל את יוצאי אתיופיה אחרי המערכות האזרחיות, במידה מסויימת, חלקן אולי אפילו אני יכול להגיד נכשלו בעיקר.

שלמה מולה: והצבא הוא בהחלט בית ספר שבו צריך לעשות מקצה שיפורים, דווקא את מה שלא הצלחנו בטרום צה"ל.

שלמה מולה: אני לא שמעתי, אדוני תת אלוף, על הנושא של תכניות השחרור.

אייל אלדר: אני יכול להסביר: 53 אחוז - - -

שלמה מולה: תיכף אני אגיד.

שלמה מולה: תיכף אני אגיד.

שלמה מולה: אתה תגיד את דבריך, אני אגיד את דברי.

שלמה מולה: אתם צריכים ללכת על הנקודה המרכזית שאולי יש לנו נפילה משמעותית מאד.

שלמה מולה: הנפילה המשמעותית היא בעצם לא בגיוס.

שלמה מולה: מה שהראית לנו בשקף האדום בחצי שנה הראשונה, 6 חודשים אחרי.

שלמה מולה: זאת אומרת, אפשר להניח, אחרי שהם עברו טירונות, אחרי שהם שובצו, וכן הלאה, יש שמה נפילה מאד, משמעותית מאד.

שלמה מולה: את הנפילה הזאת צריך לפלח אותה.

שלמה מולה: צריך לדעת בדיוק למה.

שלמה מולה: זאת אומרת, למה יש כזאת נפילה משמעותית?

שלמה מולה: הדבר הזה, אני הייתי ממליץ שאתם תפלחו אותה גם כן, על פי תקופת השהות בארץ, ילידי הארץ, אזורים מסויימים, מקומות שמהם הם מגיעים.

שלמה מולה: זאת אומרת, יכול להיות שיש איזה שהוא הסבר שמחייב.

שלמה מולה: זאת אומרת, אם אתם תצלחו את החצי שנה, לפי דעתי ברגע שחייל חוצה את השנה הראשונה שלו בשירות בצבא, רמת השרידות שלו היא מאד תהיה גבוהה, אחרת הוא מגיע לכלא.

אייל אלדר: הנתונים הם הפוכים.

שלמה מולה: מה?

אייל אלדר: אני יכול להסביר את זה, אבל הנתונים הם הפוכים.

אייל אלדר: אני אציג.

אייל אלדר: הנתונים הם הפוכים.

שלמה מולה: סליחה, אני מתייחס לנתון שהוא הציג לועדה.

אמיר רוגובסקי: לא, הקפיצה מתחילה בחצי שנה שניה.

אייל אלדר: זה מה שאני אומר.

אייל אלדר: הפוך.

אמיר רוגובסקי: זו התשובה, אחרי חצי שנה.

אייל אלדר: הפוך, אמרתי.

אמיר רוגובסקי: אחרי חצי שנה יש את הקפיצה.

אייל אלדר: זה לא בהתחלה, זה אחרי.

שלמה מולה: אני אומר משהו אחר.

שלמה מולה: אני אומר: בחצי שנה ראשונה הם בסדר גמור.

שלמה מולה: יש נפילה בחצי שנה שניה אחרי שהם נמצאים בתוך הצבא.

שלמה מולה: אני שואל – את הנפילה הזאת צריך לבדוק מה קרה בדיוק.

שלמה מולה: שמה בדיוק הבעיה.

שלמה מולה: מה אני מניח?

שלמה מולה: אני מניח אחרי חצי שנה, הוא כבר החייל שובץ.

שלמה מולה: הוא יודע בדיוק איפה הוא משרת.

שלמה מולה: יש לו כיוונים לאן הוא צריך להגיע.

שלמה מולה: זאת אומרת, אם חצי שנה לא יודע איפה הוא נמצא, אז יש בעיה לצה"ל.

שלמה מולה: לכן הנפילה היא תוך כדי השירות, בעצם זו נקודה מאד חשובה.

שלמה מולה: הדבר הנוסף – אני חושב שזה התכניות שאתם יצרתם אותם.

שלמה מולה: אני חושב שזה יצרתם אותם, את התכניות עכשיו מאד באיחור.

שלמה מולה: אני מכיר, אני מלווה את צה"ל גם את הגיוסים גם בתפקידי הקודם, אני חושב שהיתה איזה שהיא נפילה של איזה 10 שנים, במידה מסויימת, בהתייחסות שלכם ולכן הנפילות.

שלמה מולה: גם כן הכלואים, מספר העריקים הלך וגדל.

שלמה מולה: דבר אחרון, אני לא רוצה להרבות לדבר, אני חושב, ההכנה לצה"ל לפני שמגיעים לגיוס לצה"ל, אני חושב שזה דבר קריטי בעיני.

שלמה מולה: זאת אומרת, בלי להיכנס לכל, אתה יודע, זימונים ויחידות כאלה ואחרות, אני חושב הכנה לצה"ל, עוד כשהיה בכיתה י"א, י"ב ותכניות שבהם אפשר לרתום אולי קצינים יוצאי אתיופיה ובעלי השפעה והכנה מסיבית שצריך לעשות, יחד עם משרד החינוך, אני חושב שזה שמה בדיוק תהיה הנקודה שגם אתם תוכלו לזהות חייל שיש לו אולי קושי כלכלי, קושי חברתי, קשיים ואז אתם לא תהיו חשופים לקשיים.

שלמה מולה: זה לא אומר שזה צריך להיות סיבה כדי לא לגייס אותם.

שלמה מולה: יש גם תהליך הפוך: ככל שצה"ל יכיר את החייל, אומר: אני לא רוצה להתעסק איתו.

שלמה מולה: הוא טרבל - מייקר.

שלמה מולה: אם הנקודה הזו בזהירות, עם הכנה נכונה, יחד עם משרד החינוך, או גופים נוספים חוץ צה"ליים, לדעתי אתם תגיעו להישגים יותר טוב.

דני דנון: תודה רבה חבר הכנסת מולה.

דני דנון: דוד יאסו, משרד הקליטה, מנהל אגף עולי אתיופיה.

דוד יאסו: קודם כל אני באמת רוצה לברך על המפגש.

דוד יאסו: אני חושב שחבר הכנסת שלמה מולה אמר ואני חובה לפתוח במילות חיזוק על צה"ל דווקא.

דוד יאסו: אני חושב שזה הגוף היחיד שפתח ללא שום הגבלה בנושא של קליטת יוצאי אתיופיה ועל זה באמת ברכות.

דוד יאסו: נכון שמ – 92' אנחנו רואים, היתה איזה שהיא ירידה בנושא של צה"ל, ואני מאד שמח שאמיר, כפי שאומר, גם השינוי שהוא החליט אותו בעצמו זה יכול לתת חיזוק.

דוד יאסו: אני כל הזמן אני מדבר בפגישות שלי גם בצבא, אם אנחנו רוצים לראות, למנוע את הנושא של כלואים ושילובם בפיקוד, זה קודם כל בפיקוד הזוטר שישנו שם.

דוד יאסו: אם הם לא יהיו מפקדים, מ"כפים וסמלים, לא יכולים להגיע להיות קצינים טובים.

דוד יאסו: כי שמה וזה הדבר היחידי, העיקר שצריך לתת לו את המאמץ.

דוד יאסו: אני חושב שהנושא של אלה שביקרתם, אני גם כן ביקרתי בזמנו בנושא של הכלואים ואני מכיר גם באופן אישי, יש הרבה אי הבנה בנושא של המפקדים.

דוד יאסו: נכון אמיר אמרת שמבצעים פעילות ענפה בנושא של מ"כפים, מ"פאים, מג"דים וסמג"דים כאשר מגיע החייל ומגיש את הבקשה שלו, שמה לא נותנים את הדגש מאד חזק, כי הנער הזה מגיע לצבא עם הרבה תחרויות פנימיות בתוך השכונה שלו, עם החברים שלו, שהוא רוצה להגיע.

דוד יאסו: נכון.

דוד יאסו: יש העדפה של צה"ל גם כן.

דוד יאסו: צה"ל לוקח, בדרך כלל, להעדפות שלו, קודם כל, זה גם נכון.

דוד יאסו: אבל גם צריך לראות.

דוד יאסו: הנושא של העדפות שלכם, אמיר, צריך לתת דגש יותר, שהילדים האלה לא יגיעו לנושא של הכלואים.

דוד יאסו: בנושא של הסברה – בחלק גדול הבעייתיות היא גם עם הנגדים, שהם לא נמצאים במערכות של קורס כזה או אחר.

דוד יאסו: צריך לתת הסברה מפורטת גם לנגדים בכל חיל וחיל.

דוד יאסו: זה אחת הבעיות העיקריות בנושא של גרימת, או הובלת אותם לנושא הזה של הכלואים.

דוד יאסו: אני חושב שגם אם יהיו יותר מידי קצינים, קודם כל אני מברך.

דוד יאסו: אני מברך כל קצין שיוצא.

דוד יאסו: אבל אחרי סיום הקורס קצינים, לאן הוא מגיע?

דוד יאסו: כי הרבה יש הידברות שמגיעים לסרנים ובזה נגמר העניין.

דוד יאסו: בזה נגמר העניין.

דני דנון: אני רוצה בנקודה הזאת להתערב.

דני דנון: אנחנו ביקשנו בנתונים לראות את אנשי הקבע את החלוקה של קצינים זוטרים לקצינים בכירים.

דני דנון: מרכז המחקר והמידע נתן לנו תשובה שהוא לא מסוגל להביא את הנתונים האלה.

פלורה קוך דוידוביץ: בפילוח פשוט לא נמסר לנו פילוח לפי דרגות.

דני דנון: אולי יש לך את זה פה?

אמיר רוגובסקי: לא, אין לי את זה פה.

אמיר רוגובסקי: אני יכול להגיד שהתבקשנו ...

אמיר רוגובסקי: איזה נתון כי היה כתוב שרק אחד הוא פיקוד.

אמיר רוגובסקי: שמתוך ה – 560 בקבע, 180 הם קצינים והיתר הם נגדים.

אמיר רוגובסקי: זאת אומרת, יש 180 מפקדים.

דני דנון: והחלוקה של ה – 180 מפקדים?

אמיר רוגובסקי: עכשיו, את ה – 180 אני אעביר לכם.

אמיר רוגובסקי: אין לי את זה.

אמיר רוגובסקי: יש לי רק כמה קצינים יש.

דני דנון: נוכל לקבל את זה?

דני דנון: זה חשוב לנו.

דוד יאסו: כן, כי יש באמת התמרמרות מאד.

דני דנון: אני מכיר סגן אלוף אחד.

דוד יאסו: ציון ... שהוא סגן אלוף פעיל, ... שהוא במילואים.

דני דנון: שניים.

פלורה קוך דוידוביץ: שני סגני אלופים.

דני דנון: כמה רבי סרנים יש בערך?

דוד יאסו: יש הרבה.

דני דנון: אין לי מושג.

דוד יאסו: יש הרבה רבי סרנים.

דוד יאסו: אני אומר לך מידיעה, יש הרבה.

דוד יאסו: סרנים ורבי סרנים יש הרבה.

אמיר רוגובסקי: דיברנו קודם.

אמיר רוגובסקי: סגן אלוף צריך 15 שנים להיות סגן אלוף בערך.

אמיר רוגובסקי: אז לא צריך להתרגש מהעניין, כי באופן טבעי אנחנו מדברים על קבוצה שעוד צריכה להתפתח.

אמיר רוגובסקי: זה לא הפרמטר.

יוסי מנגסטו: לא, אבל אני חושב, סליחה שאני זה, אבל זה גם מקרין לדור הצעיר, כי אתה מתייחס לזה כאילו,

אמיר רוגובסקי: אין ספק.

אמיר רוגובסקי: זה מקרין.

יוסי מנגסטו: חבר'ה שכמעט התגייסו איתי הם היום רק רב סרן ...

יוסי מנגסטו: 20 שנה אתה אומר זה חלק מהטבע?

יוסי מנגסטו: זה נשמע לי קצת - - -

דוד יאסו: אני רוצה להגיד מבחינת מה שעלה פה, אנחנו גם כמשרד עושים מאמצים רבים וגם כפי שצויין, סיוע והכנתם של המלש"בים וגם אנחנו כרגע באמת הולכים להיכנס, אנחנו גם מגבשים חיזוק בין המוקדים בכל הדברים האלה שרכזי נוער כן יעודדו את הנושא של המלש"בים שיהיה ליווי גם בנושא של הגעתם ללשכת גיוס וכן הלאה.

דוד יאסו: זה דברים שאנחנו כרגע סוגרים אותם מבחינתנו.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אייל אלדר בבקשה לקצר.

דני דנון: קודם כל אייל, תגיד לי מה מספרים במכינות היום?

אייל אלדר: קודם כל אני ראש המכינה הקדם צבאית של ימין אורד משנת 2000 בעידודו של שטרן, שהיה קצין חינוך ראשי.

אייל אלדר: ד"ר חיים פרי, שרוב היושבים פה מכירים אותו.

אייל אלדר: גם שני סגני האלופים יצאו ממנו.

אייל אלדר: ביקשו ממני להקים יחידה קדם צבאית לנוער עולה, בעיקר לנוער עולה מאתיופיה וחבר העמים.

אייל אלדר: יש לנו, עכשיו זה מחזור י"ב.

אייל אלדר: יש לנו מעל 400 בוגרים, ומעל 320 יוצאי אתיופיה.

אייל אלדר: תסתכלו בעמוד האחרון מופיע שמה למטה הנתונים.

יוסי מנגסטו: רגע, לא הבנתי.

יוסי מנגסטו: סליחה שאני קוטע אותך.

אייל אלדר: כן?

יוסי מנגסטו: אתה קדם צבאי של ימין אורד, או בכלל?

אייל אלדר: של ימין אורד.

אייל אלדר: תיכף אני אסביר.

אייל אלדר: של ימין אורד.

דני דנון: כמה היום יוצאי אתיופיה יש בימין אורד?

אייל אלדר: המכינה יושבת בחצור הגלילית.

אייל אלדר: הנתונים אצלי – מעל 85 אחוז מגיעים לקרבי.

דני דנון: לא, אבל כמה יש?

דני דנון: כמה יש?

אייל אלדר: שנייה.

דני דנון: כמה היום?

דני דנון: אני אבוא עכשיו לחצור הגלילית.

דני דנון: כמה יש היום?

אייל אלדר: השנה יש אצלי יוצאי אתיופיה – 55 חניכים.

דני דנון: מתוך כמה?

אייל אלדר: הכפר מונה 65 חניכים.

דני דנון: או.

דני דנון: קיי.

אייל אלדר: כל השאר חבר העמים.

יוסי מנגסטו: כמה בנים וכמה בנות?

אייל אלדר: כולם בנים.

אייל אלדר: הנתונים אצלנו – מעל 85 מגיעים לקרבי.

אייל אלדר: מעל 25 מגיעים לפיקוד זוטר.

אייל אלדר: 7 אחוז מגיעים לקצינים, פה הם כתבו 3.5 אחוז.

אייל אלדר: למה?

אייל אלדר: כי בשנים האחרונות 25 מגיעים לסיירות.

אייל אלדר: אם אתם רוצים תוצאות מיידיות, אנא תעזרו לנו להקים עוד מסגרות.

אייל אלדר: עוד מסגרת כזאת, השנה התדפקו עלי, רצו להתקבל 200 חבר'ה, קיבלתי רק 85 בידיעה שבסופו של דבר נתחיל בסביבות 70.

אייל אלדר: יכולתי השנה להקים עוד מסגרת כזאת, היתה מוציאה עוד 50 חבר'ה נהדרים.

אייל אלדר: זה קודם כל לגבי הנתונים.

דני דנון: כמה סך הכל במכינות קדם צבאיות יש?

אייל אלדר: בסביבות ה – 90.

אייל אלדר: זה רשום פה.

אייל אלדר: חבר'ה, מי שמכיר את החינוך, רוב החבר'ה יוצאי העדה האתיופית קשה להם להתמודד במכינה רגילה שרוב החבר'ה שמה מדריכי תנועות נוער, רשג"דים – ראשי גדודים - וכו'.

אייל אלדר: אנחנו מכירים את זה.

אייל אלדר: הם מקבלים אצלנו העצמה מאד מאד גדולה.

אייל אלדר: עכשיו, אני חושב שצה"ל עושה המון למען העדה האתיופית.

אייל אלדר: כשאני פתחתי את המכינה היה לי תנאי אחד לשטרן: שכל יוצאי המכינה קדם צבאית ימין אורד יוכל להגיע לפיקוד לפי המלצת מפקד בלי שום קשר למתא"ם קצונה שלו והקב"א שלו.

אייל אלדר: עד היום זה עומד.

אייל אלדר: אנחנו מסוגלים לדבר עם הצבא, יכולים לפתח דברים.

אייל אלדר: עכשיו, למה יש נפילה אחרי 6 חודשים?

אייל אלדר: שתבינו, אני 3 חודשים מסתובב בבתי הספר מאשקלון צפונה, מדבר עם חניכים.

אייל אלדר: גם היום במכינה, אחרי 3 חודשים שבמכינה, כשאני אעביר שיעור ואני אשאל אותם: המפקד לא ייתן לך לצאת לאירוע, אירוע זה חתונה, שאתה רוצה לצאת, מה אתה עושה?

אייל אלדר: 60 אחוז יגידו: אני בורח.

אייל אלדר: בסוף המכינה זה ישתנה.

אייל אלדר: אני הייתי בקורס אלון, היה לי הזכות לדבר בקורס אלון, מה שהוא דיבר, אתה לא היית פה, קורס אלון.

אייל אלדר: בקורס אלון עכשיו האחרון.

אייל אלדר: דיברתי ביום האחרון.

אייל אלדר: העליתי את הבעיה הזאת, יותר מ – 70 אחוז הצביעו: אנחנו בורחים.

אייל אלדר: אנחנו בורחים.

אייל אלדר: עכשיו, מה קורה אחרי 6 חודשים?

אייל אלדר: למה אז מתחיל פתאום ירידה בכניסה לכלא?

אייל אלדר: כי החייל שכבר קיבל את התשומת לב מהמ"כ ומהמ"מ ומהמ"פ והוא מרגיש קצת בתוך הבית, פתאום עולה לותיקות, צריך לתת עבודה, המ"כ כבר לא מכיר אותו, המ"מ כבר לא מכיר אותו, הוא לא מרגיש את החמימות, ואז יש פתאום את ההידרדרות ורגרסיה, שפתאום צצות כל הבעיות מהבית.

אייל אלדר: זה קורה גם אצלי במכינה.

אייל אלדר: רק אני במכינה יודע לזהות את האנשים כי יש לי אחראי בוגרים במשרה מלאה.

אייל אלדר: אני יודע לעבוד ולדבר, אני יודע להחזיר אותם למכינה ליום יומיים, שצה"ל משחרר לי אותם ולתת להם עוד פוש קדימה ולכן יש תוצאות.

אייל אלדר: זה יום לימודים ארוך.

אייל אלדר: אי אפשר לתת פה תשובה אחת, אבל צריך להבין שזה ציבור אחר שצריך לעבוד איתו בצורה אחרת.

אייל אלדר: אני מציע לצבא, אני חושב שאתם עושים המון.

אייל אלדר: כמו שאם חס וחלילה אתה חולה אתה הולך להתייעץ עם הרבה מומחים?

אייל אלדר: בואו תתייעצו.

אייל אלדר: בימין אורד יש היום מכון, דרך כפר, שמייעץ לכפרי נוער אחרים, לבתי ספר אחרים איך להתנהג עם נוער בסיכון ונוער אתיופי.

אייל אלדר: יש את המכינה.

אייל אלדר: שימו לב, כלא זה לא דבר מרתיע.

אייל אלדר: אני לא נותן לכם פתרון עכשיו, אבל כלא זה לא דבר מרתיע.

אייל אלדר: הבעיות הם 4: קודם כל הנוער מפחד להתמודד עם האחר, גם אם הוא לומד עם נוער אחר.

אייל אלדר: הוא מפחד.

אייל אלדר: הוא אומר לי את זה בפירוש.

אייל אלדר: לי אומרים את זה ב – 4 עיניים, ואומרים לי את זה בכיתות, ואמרו לי את זה בקורס אלון.

אייל אלדר: הוא נכנס לצבא עם ידיעה: אני כבר מתי אני יוצא לכל אירוע, או לכל בר מצווה, או לכל חתונה.

אייל אלדר: אף אחד לא יקבע לי מה.

אייל אלדר: שומרים בבטן.

אייל אלדר: מפקדים מתקשרים אלי ואומרים לי: אני לא ידעתי שהמצב שלו כזה, הוא לא מספר ...

אייל אלדר: הוא לא מספר כלום.

אייל אלדר: הוא לא נפתח והמודל לחיקוי בשכונה הוא לא הקצין.

אייל אלדר: הוא לא הקצין.

אייל אלדר: עכשיו, אפשר לדבר הרבה מאד, אבל כדי לשנות זה תהליך.

אייל אלדר: גם "אחרי" שזה פרוייקט אדיר, אני רואה מה קורה לחבר'ה של "אחרי", גם הם נופלים.

אייל אלדר: תסתכל על המכינה והמכינה: בין 7 ל- 10 אחוז עברו בכלא ועפו אחרי זה.

אייל אלדר: מתוך 400 בוגרים יש לי 3 שלא סיימו צבא, ולא דווקא האתיופים.

דני דנון: תודה, יוחנן, אני שואל אותך, למה המספרים כל כך נמוכים של יוצאי אתיופיה במכינות?

יוחנן בן יעקב: 98 חניכים השנה, כ – 4 אחוז יותר מכלל החברה הישראלית, לכן המספרים לא כל כך נמוכים.

יוחנן בן יעקב: זה שהיינו רוצים הרבה יותר זה נכון, אבל אם אתה משווה את זה לכלל החברה הישראלית, במקרה זה וזה הנתון שלהם, הם לא נמוכים.

יוחנן בן יעקב: העניין הוא שחניך יוצא אתיופיה שמגיע למכינה, ברוב המקרים מתקשה מאד לשלם את ה – 10,000 שקל שנדרש חניך ישראלי רגיל לשלם על שנת מכינה, וזה בנוסף למדינה שמשלמת 24,700 על החניך הזה בשנה.

יוחנן בן יעקב: הוא מתקשה לעמוד בדברים שחלק מהחברה הישראלית עומד בה בכבוד, צריך לומר שמראש המכינות באמת לסקטור, אלה שבסופו של דבר מכונים: העילית.

יוחנן בן יעקב: והתוצאה היא שזאת חברה שמסוגלת לשלם.

יוחנן בן יעקב: בציבור הדתי זה הנורמה שמשלמים עבור כל ילד שלך 10,000 בתיכון עבור כל שנה, עבור כל ילדה בתיכון, או בהסדר.

דני דנון: אותם חברים שנמצאים אצל אייל לא משלמים.

יוחנן בן יעקב: אייל נותן להם דמי כיס נוספים.

דני דנון: הם לא משלמים.

יוחנן בן יעקב: ודאי שהם לא משלמים, הם קבלים.

אייל אלדר: שניה, תן לי יוחנן.

אייל אלדר: הם מקבלים.

אייל אלדר: ממני הם מקבלים, מאיתנו.

אייל אלדר: הם מקבלים 400 שקל דמי כיס, כי אחרת הם לא היו באים.

אייל אלדר: דבר נוסף – חניך אצלנו במכינה עולה בין 50 ל – 55 אלף שקל בשנה.

אייל אלדר: כי הצרכים שלו הם צרכים הרבה יותר גדולים מבחור חובש כיתה שהגיע מעלית.

אייל אלדר: זה לא יעזור, זה משהו אחר לגמרי.

אייל אלדר: אתה צריך ללמד אותו הרבה, אתה צריך לחשוף אותו הרבה יותר.

אייל אלדר: אתה צריך לתת לו להתמודד עם הרבה יותר דברים.

יוחנן בן יעקב: התוצאה היא לגמרי ברורה.

יוחנן בן יעקב: כשיושב באמת ד"ר חיים פרי עם אייל, שזה תחום ההתמחות שלהם, ועושים את זה באופן הכי מוצלח שאפשר, כפי שהרב אלי סדן ויגאל לוינשטיין התמחו באוכלוסייה שהם מטפלים בה.

יוחנן בן יעקב: הצליחו לספק לצה"ל מאות מ"פאים כבר.

יוחנן בן יעקב: זאת אומרת, אתה צריך למצוא את האנשים שמסוגלים לתת גיבוי מלא, גם חינוכי, גם כלכלי.

יוחנן בן יעקב: כפר נוער ימין אורד הוא עורף מאד מאד חזק לשתול איזה מכינה שלא מכירים, זה בסך הכל מועד לכישלון מוחלט.

יוחנן בן יעקב: ו – ב' – זה עלויות גבוהות מאד.

יוחנן בן יעקב: עכשיו, זה מחייב היערכות לאומית.

יוחנן בן יעקב: המכינות גם היום, תקציב המכינות ל – 2011 עומד על כמעט 50 מיליון שקל תקציב כלל המכינות.

יוחנן בן יעקב: החוק מאפשר לנו לתת למכינת ימין אורד בדיוק כמו למכינת עלי, כמו לכל מכינה אחרת.

יוחנן בן יעקב: החוק בעניין הזה הוא מאד ברור.

יוחנן בן יעקב: הוא רשום אם במספר 24,743 ש"ח לחניך לשנה, למכינה עבור החניך.

יוחנן בן יעקב: ברור שפה צריכה איכות אחרת.

יוחנן בן יעקב: עכשיו, בזמנו היו לי כמה שיחות עם משרד הקליטה על רעיון שזרקנו אותו כשאני הייתי ממונה על הקליטה במשרד החינוך בכלל, בשנות ה – 90' הראשונות, כולל יוצאי אתיופיה.

יוחנן בן יעקב: למשל, שהחלק של ההורים יכוסה, מה שההורים משלמים בעלי 10,000 שקל לחניך יכוסה, היה דיון עם חנוך צמיר בזמנו, על ידי משרד הקליטה.

יוחנן בן יעקב: עכשיו, היתה יוזמה שמשרד הקליטה היה מוכן לזה, ובתנאי שזה לא יהיה מכינה כמו של אייל אלדר.

יוחנן בן יעקב: זאת אומרת, שלא יהיה מכינה ליוצאי אתיופיה, אלא שהם יהיו משולבים כבודדים במכינות אחרות.

יוחנן בן יעקב: יש לזה יתרונות, יש לזה מחירים כבדים מאד.

יוחנן בן יעקב: המחקרים החינוכיים מלמדים שהכיוון שאייל הולך בו הוא, עומדים אחריו גם אנשי מחקר באמת, עם ניסיון חינוכי עצום.

יוחנן בן יעקב: חיים פרי בעניין הזה הצליח.

יוחנן בן יעקב: זאת אומרת, המחשבה לשתול ילדים בודדים, יש, עובדה 98 ילדים העברנו פה פריסה.

יוחנן בן יעקב: אני רוצה הערה אחת רק לדף הזה ברשותך, בעמוד האחרון יש פה דברים חשובים על המכינות.

יוחנן בן יעקב: אין במכינות תחנה לאקדמיה.

יוחנן בן יעקב: אם זה טעות שלי אני מתנצל אם אני העברתי את זה, אני חושב שלא, כי אסור על פי החוק שבמכינה יעסקו באקדמיה.

יוחנן בן יעקב: כל השאר נכון וזה יעלה.

יוחנן בן יעקב: להערכתי גם בבסיס זה יעלה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: יעקב דנון בבקשה.

דני דנון: מנהל תחום צה"ל ותפקידים מיוחדים, משרד הקליטה.

יעקב דנון: קודם כך אני מברך על הדיון הזה.

יעקב דנון: אני חושב שהסקירה שנתן פה תת אלוף אמיר, מסבירה את המורכבות של הדברים, אבל בכל זאת אני רוצה לדגת בכמה דברים שמבחינתי, מהפעילות של המשרד אנחנו הולכים לדגשים מסויימים שחשוב להזכיר אותם כאן.

יעקב דנון: אני הייתי בסיור שקיימת בכלא 6.

יעקב דנון: אני יכול לומר שאחרי הסיור הזה שהתקיים, אנחנו גם קיימנו סיור בכלא 4.

יעקב דנון: אנחנו שמים עובד של המשרד בתוך בתי הכלא, בתיאום עם הצבא, על מנת לשוחח עם כלואים שהם חיילים עולים חדשים.

יעקב דנון: יש בתוכם גם יוצאי אתיופיה, יש בתוכם גם עולי חבר העמים, בלי עין הרע, זה מעל שיעורם בתוך הצבא.

יעקב דנון: מעבר לעניין הזה, אנחנו שמה אוזן קשבת בעיקר על מנת להבין מה קרה בדרך שהוא הגיע לשם.

יעקב דנון: מקשרים את הבעיות שיש לאותו חייל כלוא, מתמודדים איתם מחוץ לבתי הכלא באמצעות המוקדים ובאמצעות עובדי המשרד מחוץ לכלא, או גורמי רווחה אחרים.

יעקב דנון: זה פן אחד שהוא מלמד אותנו הרבה מאד גם את הצבא.

יעקב דנון: הדבר השני שהמשרד מקיים זה התשלומים שאנחנו נותנים ליוצאי אתיופיה עד 10 שנים בארץ.

יעקב דנון: לסבר את האוזן – אנחנו מדברים על 1,600 חיילים שמקבלים תמיכה מהמשרד מידי חודש בחודש מתקציבו בלי קשר האם הוא זכאי ת"ש או לא.

יעקב דנון: אבל מה גילינו?

יעקב דנון: גילינו שיש מצב בעייתי באשר להגדרת הזכאות תשמ"ש – תשלומי משפחה - בצבא.

יעקב דנון: היינו רוצים שכמו שציין אמיר, תת אלוף אמיר שחייל עולה יוצא אתיופיה, שהנושא הכלכלי, המורכבות של הרמה הסוציואקונומית שלו לא תבוא לכלל ביטוי בשירות ואז הוא לא יגיע לכל מיני מקומות שלא היינו רוצים שהוא יגיע.

יעקב דנון: לכן, היינו רוצים שביום הגיוס זכאותו תוגדר ואז הוא יקבל את התמיכה גם ממשרד הביטחון, מהצבא, וגם ממשרד הקליטה, והוא יהיה על מסלול ירוק לפנות את עצמו לשירות תקין ונורמטיבי.

יעקב דנון: המהלך האחרון שמתקיים בימים האחרונים ביוזמת המנהל הכללי והמשנה למנהל הכללי הוא שאנחנו הולכים לעשות עבודה, יחד עם מחלקת אכ"א פרט, לעבוד איתם במשותף על מנת להדביק, לצמצם את הפער, אני לא רוצה להגיד: להדביק את הפער, אבל לצמצם את הפער.

יעקב דנון: ואם היום הנתון הוא,

קריאה: איזה פער?

יעקב דנון: הפער שמספר החיילים יוצאי אתיופיה, בהיותם ביום הגיוס לא מוגדרים כזכאי תשמ"ש, אבל בהמשך השירות מספרם עולה.

זמנה אחיהון: התמונה הזאת היא לא חדשה.

זמנה אחיהון: היא לא חדשה.

זמנה אחיהון: מה התחלתם עכשיו?

זמנה אחיהון: לא חדשה.

יעקב דנון: אני מדבר על זה, זה חדש.

זמנה אחיהון: איזה חדש?

יעקב דנון: אל תגיד, אני יודע מה קורה אצלנו בבית.

יעקב דנון: אני חושב שהמאמץ הזה ישפר את התמונה בדיוק אתמול.

יעקב דנון: גם ע דודו קיימנו דיון ברמה של המנהל הכללי, דיון פנימי.

יעקב דנון: זה מאמץ שאנחנו הולכים לקיים אותו.

קריאה: לא, אבל אתה אומר: עד 10 שנים בארץ.

קריאה: רובם הם ילידי הארץ.

יעקב דנון: לא, לא, בטיפול שאני התייחסתי אליו זה יהיה באופן כללי לכלל יוצאי אתיופיה מתגייסים, והנושא של הסיוע של התשמ"ש שהוא דיבר זה עד 10 שנים.

קריאה: עד 10 שנים.

קריאה: אז יש הרבה שהם ילידי הארץ שהם לא נמצאים במסגרת הזאת שלכם.

קריאה: אז מה?

יעקב דנון: הסיוע שהמשרד נותן מתקציבו, בנוסף לסיועים שקיימים בצבא, זה עד 10 שנים.

יעקב דנון: הטיפול, כמו ששמעת עכשיו, יהיה לכל ...

יעקב דנון: בעדה.

יעקב דנון: אני רוצה דבר נוסף לציין, שבכל התכניות שמקיים הצבא, ואנחנו עובדים יחד עם חיל חינוך ואכ"א פרט.

יעקב דנון: אנחנו מממנים את הפעילות הזו.

יעקב דנון: אני רוצה לקוות שכמו שהצביע על כך תת אלוף אמיר שאנחנו נהיה במגמה של תיקון מתמשך במגמות ובתוצאות.

יעקב דנון: תודה רבה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אמיר, שאלה נוספת אליך.

דני דנון: ציינת שיש 560 נגדים וקצינים מתוך כ – 5,000 יוצאי אתיופיה בצבא.

דני דנון: זה יוצא כ – 10 אחוז.

דני דנון: השאלה שלי אם מקרב אילו שאינם יוצאי אתיופיה, האם זה אותו יחס בין חיילים לקצינים ונגדים?

אמיר רוגובסקי: אם אני לוקח יחס של משרתי קבע מול משרתי חובה, אז בערך יש 20 אחוזים בקבע, לעומת 80 אחוזים בחובה.

דני דנון: אז יש פה פער.

אמיר רוגובסקי: מבחינת ההישארות בקבע?

אמיר רוגובסקי: כן.

אמיר רוגובסקי: עוד פעם, הפער מתחיל, מה שהצגתי קודם בפער שיש לנו במיצוי לתפקידי קצונה, כי הרי ברור שערוץ הכניסה לקבע הוא יכול להיות או דרך נגדים או דרך קצינים.

אמיר רוגובסקי: הבעיה שלנו היא לא בנגדים.

אמיר רוגובסקי: נגדים יש בשיעור מספק.

אמיר רוגובסקי: הבעיה בקצינים.

אמיר רוגובסקי: ברגע שמראש לא מוציאים אותם לקורס קצינים אז כמובן הם לא נשארים בקבע כקצינים.

דני דנון: ברור.

דני דנון: אללי אדמסו, יועץ ראש הממשלה, בבקשה.

אדמסו אללי: קודם כל אני רוצה לברך על הדיון שזה מתקיים.

אדמסו אללי: זה מאד חשוב שגם בהבנה של הנתונים שגם את הביקור בכלא 6 ויחד עם זאת, לפי הנתונים מה שהוצג היום וגם לפני כן, זה מאד מטריד אותי, זה מאד מדאיג.

אדמסו אללי: הדבר הזה זה לא צריך לתת שינה לאנשים שעוסקים בדבר.

אדמסו אללי: לא יכול להיות שמצב של היום של בני העדה האתיופית לעומת 86' שהם מתגייסים מכלל צה"ל, לעומת 74 מכלל צה"ל.

אדמסו אללי: זה הנתונים, זאת אומרת, יש מוטיבציה גדולה מקרב הקהילה שלנו וגם מבחינה מספרית בכלל.

אדמסו אללי: לפני 10 שנים מספר החיילים היום שמשרתים בסדיר זה גדל לעומת שהיה לפני 10 שנים זה כ – 4,000, אם אני לא טועה, ולכן לפי הנתונים גם שציינת, תת אלוף, היום הכליאה, שהיא באמת, אני בעיני זה מאד חמוּר וזה צריך לטפל בו.

אדמסו אללי: יש, א', כמו שדיברו, יש לפני הכנה, לפני שמתגייסים ותוך כדי השירות ובכלל גם בדיון לא עלה, זה אחרי שמסיימים צבא.

אדמסו אללי: אלה שלושת המרכיבים שהם קשורים אחד לשני: הכנה לצה"ל, תוך כדי השירות והכנה גם לקראת השחרור.

אדמסו אללי: זה שלושת המרכיבים שהם משפיעים לגבי הנתונים שהוצגו, שהם מאד קשים.

אדמסו אללי: לכן באמת הדיון הוא פה מאד מבורך וגם במשרד ראש הממשלה, שהם רואים בחומרה מה שקורה.

אדמסו אללי: אני אישית נשלחתי על ידי ראש הממשלה.

אדמסו אללי: נפגשתי עם ראש אכ"א וצריך לטפל בנושא.

אדמסו אללי: יש את ההמלצות שאנחנו הגשנו לראש אכ"א ואני אבקש ליישם את ההמלצה של הועדה עם סגנית אלוף כרמית מנשה, ישבנו בנושא הזה.

אדמסו אללי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיש שאחד מהפתרונות, לפני 10 שנים היה מדור עולים.

אדמסו אללי: מדור עולים בצבא שעמד בראשו רב סרן, וזה טיפל בכל הנושאים שכרגע דיברנו: נושא של הת"ש, נושא של הקצונה, וכל הנושאים שהיו וזה היה רב סרן.

אדמסו אללי: זה אז היה בסדיר כ – 4,000.

אדמסו אללי: היום אנחנו קרוב ל – 6,000 בני העדה שהם בסדיר.

אדמסו אללי: נוסיף על זה גם מילואים, אז זה המון.

אדמסו אללי: לכן, אני מבקש גם בהזדמנות להגיד באחת ההמלצות שלנו, להקים לא את המדור, אלא ענף, ענף קליטת עולי אתיופיה, שיעמוד בראש סגן אלוף ויטפל בכל המרכיבים: 1 – מצד הכנה לצה"ל.

אדמסו אללי: 2 – תוך כדי, כל הטיפולים שנאמרו, אני לא אחזור על זה.

אדמסו אללי: 3 – אחרי השחרור.

אדמסו אללי: יחד עם זאת, גם אדוני היושב ראש, צריכים להשתתף המשרדים הרלוונטיים, זה משרד הקליטה, משרד החינוך, משרד הביטחון, משרד התמ"ת, אלה שהם צריכים גם לגבות, בשיתוף פעולה עם צה"ל מבחינה תקציבית בנושאים.

אדמסו אללי: תודה.

דני דנון: תודה רבה אללי.

דני דנון: ד"ר נגוסה, בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מצטרף לברכות על קיום הדיון.

אברהם נגוסה: אנחנו רואים פה מבחן תוצאות.

אברהם נגוסה: אנשים דיברו, אמרו שצה"ל עושה המון.

אברהם נגוסה: צה"ל עושה הרבה.

אברהם נגוסה: אני שואל שאלה: אם עושה המון והרבה, למה הגענו למבחן תוצאה שמדאיג?

אברהם נגוסה: אני חושב שגם זה נתונים של צה"ל בעצמו.

אברהם נגוסה: אם אנחנו היינו יכולים לעשות את הבדיקה בגוף נייטרלי, אני יש לי ספק, יכול להיות המצב הרבה יותר גרוע ממה שצה"ל הציג לנו היום.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שצה"ל נכשל בקליטת עולי אתיופיה במערבת שלו, כמו שמערכת החינוך נכשלה, גם המערכת הצבאית נכשלה.

אברהם נגוסה: צריכים להגיד את הדברים האלה על מנת לתקן אותם.

אברהם נגוסה: הצבא צריך לבדוק את עצמו למה אחרי החיילים הם התגייסו, למה במהלך, לפי התוצאות שלהם, לפי הממצאים שלהם, למה במהלך השירות המצב יורד?

אברהם נגוסה: ולכן חשוב מאד מה ההתנהגות של המפקדים כלפי החיילים.

אברהם נגוסה: מה חיילים אחרים ממוצא אחר, שהם מתנהגים כלפיהם?

אברהם נגוסה: כל הדברים האלה.

אברהם נגוסה: צריך לבדוק אפשרות אחרת לחנך במקום להכניס אותם לכלא ולפגוע במוטיבציה שלהם, עדיף למצוא תחליף אחר לחנך את החיילים.

אברהם נגוסה: לכן הצבא צריך לבדוק את עצמו למה נכשל?

אברהם נגוסה: וצריך לתקן וללכת קדימה לחנך.

אברהם נגוסה: תודה.

דני דנון: תודה רבה הד"ר נגוסה.

דני דנון: זמנה אחיהון, פידל, בבקשה.

זמנה אחיהון: תודה רבה.

זמנה אחיהון: אני גם מצטרף לברכות, כמו חברי, ליושב ראש הועדה, חבר הכנסת דני דנון.

זמנה אחיהון: אני רוצה להסתכל במבט של איש שטח, לא רק כאיש מטה.

זמנה אחיהון: עד לפני שנתיים ניהלתי את היחידה של מרכז מידע לנוער יוצא אתיופיה בתחנה המרכזית, שזה בעצם התשקיף הכי נכון שייצג את הנתונים שמייצגים כרגע אנחנו עד לפני שנתיים התעסקנו איתם באמת הלכה למעשה.

זמנה אחיהון: אין ספק, מבחינתי, הצבא הוא ערך, זה לא רק מפעל חינוכי הכי משמעותי לקליטה שלנו.

זמנה אחיהון: אני רואה בצבא, להבדיל מחברי נגוסה, זה באמת אחד האושיות הכי משמעותיות, בכלל זה, אין ספק שבסוגיה של אי שילובם של יוצאי אתיופיה במערכת הצבאית כן צריכה להיעשות איזה שהיא בדיקה פנימית.

זמנה אחיהון: הנתונים בשבילי הם לא חדשים, כמי שבעצם טיפל גם במלש"בים, גם בחיילים וקיבלתי, כארגון חברתי שהפעיל את היחידה הזאת, שני חיילים בעצם שהכינו את המלש"בים לפני הגיוס.

זמנה אחיהון: לכן אני חושב שני דברים שלא עלו באמת אצלך, תת אלוף אמיר, קודם כל סוגית ההורים.

זמנה אחיהון: סוגית ההורים היא, גם בנתונים הקיימים, היא לא כל כך באה לידי ביטוי בקשר שלכם עם ההורים.

זמנה אחיהון: הרי חייל, ...

זמנה אחיהון: הייתי בקשרי עבודה איתה, עריק, או נפקד שבא לבית שיוצא אתיופיה, גם עם כל הקשיים האובייקטיביים שלו, איך יכולה, אמא אתיופית יכולה להתקשר ...

זמנה אחיהון: בצבא ולהגיד לו: אני רוצה שהבן שלי יחזור?

זמנה אחיהון: לכן אני חושב שהסוגיה הזאת, דווקא המערכת הצבאית, שהיא באמת חזקה, ויש לה עוגנים חזקים, צריכה באמת לבדוק את עצמה ולהיות איזה שהוא קשר, או חוליה שמקשרת בין המערכת הצבאית למערכת האזרחית ויש לנו הוכחות לכך.

זמנה אחיהון: סוגיה נוספת – איזה תמריצים יש לחייל יוצא אתיופיה שהולך ליחידות שדה, אם חייל שהוא לא הולך ליחידות שדה זוכה לקורסים של "אמיר" וכדומה?

זמנה אחיהון: לכן פה צריך למצוא ממשקים נוספים.

זמנה אחיהון: יכול להיות בתוך הצבא, או לפני הצבא, צריך למצוא איזה שהם תמריצים מסוימים.

זמנה אחיהון: באשר לנושא של משרד הקליטה, ופה דוד ויעקב יושבים, לפני בערך חמש שנים גם דיברנו על נתונים כאלה, על ההשקעות הכלכליות שמוצעות בצבא, אנחנו כארגון חברתי עם משאבים דלים מאד, פיתחנו תכניות של פיילוט.

זמנה אחיהון: בחמש שנים הצלחנו באמצעים הדלים, שלושה קצינים בתכנית של מנהיגות ... ביישובים שבהם ריכוז יוצאי אתיופיה.

זמנה אחיהון: אם כבר אתם יש לכם, משקיעים שם.

זמנה אחיהון: מוטב היה ליצור איזה שהיא תשתית, באמת לקחת פונקציה שהוא בחור יוצא אתיופיה, שיש לו את כל הנגישות להורים, ליצור איזה נדבך נוסף בתוך השירות הזה אם זה חשוב כל כך להשקיע בנושאים האלה שיעקב, אתה מדבר עליהם.

זמנה אחיהון: אנחנו נפגשים מאות פעמים, אין שום הצדקה להגיד שאנחנו מזרימים משאבים, אנחנו יוצרים פה כרגע, לטווח של 10 שנים ליוצאי אתיופיה.

זמנה אחיהון: אני לא חושב, המשאבים הם לא הפתרון.

זמנה אחיהון: תכניות חינוכיות הם הפתרון ואני חושב שצריך להשקיע בתכניות חינוכיות, ימין אורד הוא דוגמא לכך ואני גם בוגר ימין אורד ואני חושב שמחזק תכניות כאלה.

זמנה אחיהון: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: בקצרה בבקשה, יוסי מנגסטו מהאגודה הישראלית.

יוסי מנגסטו: תודה רבה.

יוסי מנגסטו: אני גם מצטרף לברכות.

יוסי מנגסטו: א' – אני חושב שאדוני היושב ראש, מקודם, לפני שיצאת באמצע אמרת שכל חייל יוצא אתיופיה שמגיע לבקו"ם – בסיס קליטה ומיון - לפני הבקו"ם צריך להתייחס אליו קצת בצורה מיוחדת.

יוסי מנגסטו: אני חושב שצריך להיזהר מהקולקטיביות.

יוסי מנגסטו: אני חושב שיש בסך הכל הרבה חבר'ה צעירים שנולדו בארץ, התחנכו בארץ שהם צריכים באותו שער שכולם נכנסים, אז אני חושב שמהנושא של הקולקטיביות צריך להיזהר.

יוסי מנגסטו: הדבר השני – אני חושב שאנחנו, מה שנקרא, שבעי פרוייקטים ואני חושב שצה"ל, אני כבוגר, גם שירתתי בצבא 3 שנים בשירות סדיר ויש לי הערכה, אם כי בשנים האחרונות יכול להיות שקצת יש פחות אוזן קשבת.

יוסי מנגסטו: אני חושב שצריך לעשות איזה שהיא בדיקה.

יוסי מנגסטו: אני חושב שצה"ל צריך לקחת אחריות ולבדוק איזה פרויקט עובד, איזה פרויקט לא עובד.

יוסי מנגסטו: לא יכול להיות שכל גוף, אני באמת יש לי הערכה גם לימין אורד ובאמת בטח לד"ר חיים פרי, שכל הקהילה באמת מוקירה לעשייה החינוכית שלו במהלך השנים.

יוסי מנגסטו: אני חושב שצריך להימנע מזה שכל גוף גם הוא עושה איזה שהוא פרוייקט ליוצאי אתיופיה.

יוסי מנגסטו: הפכנו להיות איזה מן טרף קל שכל אחד יכול לגייס ולהקים פרוייקט.

יוסי מנגסטו: אני חושב שמזה צריך להיזהר.

קריאה: התברכנו.

יוסי מנגסטו: אני לא יודע מי התברך.

יוסי מנגסטו: הקהילה לא.

יוסי מנגסטו: אני אומר לך שעושים הון תועפות על גבי הקהילה ואני חושב שצריך לעצור את זה, עם כל הכבוד.

יוסי מנגסטו: בינתיים המצב של הקהילה הוא הולך ונהיה יותר גרוע.

יוסי מנגסטו: זה אחד.

יוסי מנגסטו: הדבר השני – בטח דוד פה זוכר, לפני 15 שנה בערך היתה איזה קבוצה, בהתנדבות, רובם מילואימניקים.

קריאה: מ – 91'.

יוסי מנגסטו: מ – 91', קבוצה באמת גדולה, קבוצת אנשי מילואים שהתארגנו וסייעו גם לצבא, גם במתן הסברה למלש"בים, וגם כשהתעוררו בעיות כאלה ואחרות בתוך הצבא, יכלו להרים טלפון למפקדים ולדבר ולנסות להחזיר את החייל.

יוסי מנגסטו: עוד נקודה, אדוני היושב ראש.

יוסי מנגסטו: לפני, אני לא יודע אם השבוע או שבוע שעבר, התפרסם בעיתון, זה אולי כבוד אדוני המפקד, התפרסם בעיתון: חונך לכל חייל יוצא אתיופיה.

יוסי מנגסטו: אני אומר עצם האמירה בתקשורת, בעיתונות, אני חושב שזה עושה אופי די לא נכון וחמור.

יוסי מנגסטו: זה יצא מהצבא.

אמיר רוגובסקי: אין לנו מספיק חיילים בשביל שיהיה חונך לכל חייל.

יוסי מנגסטו: אבל זה מה שכתוב: חונכים קצינים למיעוט חיילים יוצאי אתיופיה.

יוסי מנגסטו: אמירה כזאת בתקשורת, בעיתונות, בטוח לא יצא מאיתנו.

יוסי מנגסטו: אני חושב שצריך להיזהר גם מהאמירות האלה.

יוסי מנגסטו: אני אומר: אם כולם הופכים להיות נערי מקא"ם, אז עדיף לשחרר את כולם, שלא יהיו חיילים יוצאי אתיופיה בצבא.

דני דנון: תודה רבה יוסי.

דני דנון: משפט קצר, דוד.

דוד יאסו: אני חייב להגיד את המשפט הזה גם כרב סרן במילואים.

דוד יאסו: האמרות: צה"ל לא עושה, צה"ל נכשל, חברים, צר לי, מאד קשה, זה לא נכון.

דוד יאסו: ההיפך הוא הנכון.

דוד יאסו: שילובם של בני העדה בארץ הוא קודם כל בצה"ל, צה"ל משקיע - - -

אברהם נגוסה: 53 אחוז זה לא נכשל?

דוד יאסו: 53 אחוז הוא אותו חייל שחזר 3, 4 פעמים לכלא.

דוד יאסו: תפסיקו בבקשה.

דוד יאסו: אל תעשו הטפות בבקשה.

דוד יאסו: בואו נסתכל גם את הצד השני לפני שאנחנו שופכים את הכל, כי אנחנו נשחה עם זה שמה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: ברשותכם, סליחה, אתם יכולים להישאר ולהמשיך את הדיון לאחר מכן.

דני דנון: אם תסכימו אני אשמח לקבל את ההסכמות.

דני דנון: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדיון.

דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות רואה חשיבות רבה בשילוב יוצאי אתיופיה בצה"ל.

דני דנון: היא רואה בשירות הצבאי ככור ההיתוך האמיתי.

דני דנון: הועדה מוטרדת מאד מנתוני הכליאה המדאיגים המוכיחים שכל חייל שני יוצא אתיופיה מבקר, במירכאות, במתקן כליאה.

דני דנון: הועדה מברכת על היוזמות החדשות של צבא הגנה לישראל לשילוב ומעקב אחרי יוצאי אתיופיה.

דני דנון: הועדה מבקשת לקבל נתונים לגבי יוצאי אתיופיה בשירות קבע, פילוח לפי דרגות ותפקידים.

דני דנון: תוך כמה זמן אנחנו נקבל את זה?

דני דנון: תוך 30 יום?

דני דנון: תוך 30 יום.

דני דנון: הועדה תקיים ישיבת מעקב בנושא עד עוד שנה.

דני דנון: תודה רבה לכולם.

דני דנון: הישיבה נעולה.

דני דנון: תודה.