ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 506, 2011-11-30 09:30

אלכס מילר: בוקר טוב, ממשיכים עם סדר היום.

אלכס מילר: היום, תאריך 30.11.2011, ד' בכסלו תשע"ב, הנושא הוא הכוונה להעביר את הטלוויזיה החינוכית ל, פרוטוקול 506.

אלכס מילר: רבותי, קיבלתי פניות מחברי כנסת, וכיוון שכבר נקבעה ישיבה השבוע ביקשתי מהם לא לעשות את זה בדרך של דיון מהיר, כי הישיבה, כאמור, כבר נקבעה.

אלכס מילר: אנחנו חיים בעולם של שמועות והלואי והיינו עושים את זה בצורה יותר מסודרת, כאשר החלטה מתקבלת עם דיון מסודר, אבל, כאשר יש שמועות כאלו ואחרות אז אין ספק שגם הכנסת מגיבה ומגיבה מהר.

אלכס מילר: מבחינתנו מה שחשוב לשמוע הוא איפה דברים עומדים היום.

אלכס מילר: כולנו, זה לא סוד, כל חברי הכנסת שנמצאים כאן, הם חברי כנסת שיש להם וותק לא קטן כאן במשכן, או שיש להם נסיון אישי בכל מה שקשור לרשות השידור ולטלוויזיה החינוכית וכל אחד מכיר את המצב הלא פשוט של רשות השידור.

אלכס מילר: לדעתי, אני חושב שזו גם דעתם של חברי הכנסת הנמצאים כאן, אותם שמונים מליון שהחינוכית כרגע מתוקצבת בהם על ידי משרד החינוך לא ישפרו את המצב של רשות השידור ואני חושב שדווקא היום, כאשר ועדת החינוך וועדת הכלכלה, כוועדה משותפת, מתעסקות ברפורמה שתקועה תקופה לא קצרה של רשות השידור בגלל ענין המימון של הרפורמה, זה לא הזמן לעשות איזשהו שינויים בגוף אחר שיבוא ויכניס גם את הגוף השני למשבר כמו זה שהרשות נמצאת בו.

אלכס מילר: מה שחשוב היום, זה קודם כל לקבל הבהרות.

אלכס מילר: אני חושב שהטלוויזיה החינוכית עושה את העבודה שהמחוקק והממשלה הטילו עליה, זאת אומרת זה ה"צינור" שהוא "צינור" מאד חשוב לילדי ישראל מבחינת קבלת ערכי חינוך ואנחנו חייבים לנצל, במיוחד היום, כאשר אחרי משבר עמוק בשנים האחרונות, של קיצוץ בתקציב, מערכת החינוך סוף סוף התחילה להתרומם מבחינת ההישגים ומבחינת כל אותן התכניות שמופעלות, אז דווקא הטלוויזיה כאן, בשבועות הקרובים אנחנו נעסוק גם בנושא של רדיו חינוכי, שגם נותן מענה מאד משמעותי של תכני חינוך לילדי ישראל, אם יש צורך לחזק - - -

נחמן שי: איזה רדיו חינוכי?

יוני בן מנחם: רדיו 6.

נחמן שי: האם זה עולה לך כסף?

יוני בן מנחם: לא, זו בעיקר הכוונה מקצועית שלנו.

אלכס מילר: אני חושב, שכל תזוזה וכל שמועה שיוצאת בתוך התחום הזה, גורמת לנזקים כאלה ואחרים ברמה האישית של האנשים שעוסקים בתחום הזה.

אלכס מילר: כאשר יוצאת איזושהי שמועה מן הסוג הזה, אז כל מי שעובד בתוך המערכות האלו מתחיל לחשוש למקום עבודתו, מתחיל לשאול שאלות, המוטיבציה יורדת, היוזמות מתחילות להיות פחות רלבנטיות ודווקא בענין הזה אפשר לעשות את זה בצורה מסודרת.

אלכס מילר: אם יש כוונה ודרך אגב, אני גם אמרתי את זה בעבר, שהאולפנים, למשל, גם של רשות השידור וגם של החינוכית, נמצאים במקומות מאד יקרים בתל אביב ועל זה אפשר לדון, אפשר לבוא ולאחד אותם מבחינת המיקום של האולפנים.

אלכס מילר: אפשר לחשוב להזיז את אותם האולפנים למקומות שהם זולים יותר מבחינת המדינה, המקומות שכרגע נמצאת, למשל, רשות השידור בקריה, יכול להיות שהנכס שם יכול להיות חלק מן ההצלה של הרשות בהיבט של מכירה או השכרה אבל זה כבר דיון אחר, גם בהיבט הנכסים וגם בהיבט הניהול שניתן לעשות עליו בדיקה מקיפה אבל אין שום קשר לאיחוד בין שתי הרשתות.

אלכס מילר: הייתי מציע והייתי חושב שאותן התכניות שנמצאות ברשות השידור, שעוסקות בנושא של החינוך, יכולות להיות משותפות עם החינוכית כי כשאנחנו באים ויורים לכל הכיוונים אז התוצאה היא יותר קטנה ממה שאפשר היה להשיג מבחינת הרציונאל והישג.

אלכס מילר: אעבור אל חברי הכנסת שביקשו זכות דיבור ואתן גם למנכ"לית משרד החינוך.

יואל חסון: יושב הראש, יש לי איזו הצעה לסדר, אולי עדיף קודם לשמוע קודם את המנכ"לית ולא אותנו קודם.

אלכס מילר: חבר הכנסת יואל חסון, הקשב, אנחנו עובדים בצורה כזו ויש אנשים שפנו אלי עם בקשה לזכות דיבור.

אלכס מילר: ביקשתי מאותם חברי כנסת לא להגיש בקשה לדיון מהיר.

אלכס מילר: אדוני, כיושב ראש ועדה לשעבר יודע שאם זה היה מגיע בדיון מהיר אז כמובן שחברי הכנסת היו פותחים את הדיון הזה, אנחנו עובדים בצורה של שיתוף פעולה וזו הדרך.

אלכס מילר: כל אחד בקצרה יתייחס לנושא ורק חשוב לי להבין אם משרד ראש הממשלה נמצא כאן.

יהודית גידלי: לא.

שלמה מולה: למה?

נחמן שי: הוא לא אחראי על הטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: האחריות המיניסטריאלית היא של שר החינוך.

אלכס מילר: מבחינתי רק היה לי חשוב לדעת שכל מי שמקבל זכות דיבור הם הגופים הרלבנטים לנושא.

אלכס מילר: הענין, כשמועה, יצא מכיוון משרד רוה"מ והיה לי חשוב להבין אם יש פה מישהו שיכול לבוא ולהזים או לבטל את השמועה.

אלכס מילר: מבחינת משרד החינוך יש לנו את סדר העבודה שלהם שלפיו הם עובדים ואני לא חושב שהם אחראים על הענין הזה.

נחמן שי: חבר הכנסת זבולון אורלב יהיה ראשון.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני קודם כל מודה לך אדוני יושב הראש, שגם בלי לבקש את הדיון המהיר החלטת לקיים את הדיון הזה ואני רוצה לברך אותך על כך.

זבולון אורלב: זו תגובה נכונה של יושב ראש ועדה בנושא כל כך חשוב.

זבולון אורלב: נקודת המוצא שלי היא נקודת המוצא של חשיבות השידור הציבורי.

זבולון אורלב: נקודת המוצא שלי היא לשמור מכל משמר על ערוצי השידור שהם שידור ציבורי.

זבולון אורלב: אני לא רואה אותנו כחברה דמוקרטית, פתוחה וראויה בלי שאנחנו מקיימים שידור ציבורי ראוי ולכן, אני תמיד השתייכתי לשדולה שבזמנו היתה בראשותו של חה"כ לשעבר חיים אורון, שהגנה על רשות השדור - - -

שלמה מולה: ורק בתנאי אחד שלא תשלוט בה פוליטיזציה.

זבולון אורלב: אני מסכים אתך ויש גם הצעת חוק שאני חתום עליה יחד עם חבר הכנסת נחמן שי.

זבולון אורלב: דעותיי ידועות בדבר הזה ואני מנצל את ההזדמנות למחות על כך שלא מטפלים בכך שהאגרה לא תופחת החל מינואר כיוון שמדפי מלאים בקלסרים של תכניות הפריים ואם - - -

אלכס מילר: האם יש מישהו מרשות השידור?

זבולון אורלב: יוני בן מנחם נמצא כאן ואני מכבד אותו על שהגיע לכאן.

זבולון אורלב: שלושים תכניות הבראה ושום דבר לא התבצע וגם תכנית ההבראה שהכנסת החלטה עליה לאחרונה אני עדיין לא רואה שהיא מתבצעת, כי תמיד הכל נתקע באחת המגירות באגף התקציבים באוצר, שם מתחיל הכל ושם נגמר הכל אז אני מנצל לכך גם את ההזדמנות הזו.

זבולון אורלב: לצערי, הסאגה הזו, שבה כל פעם מישהו מעלה את ההצעה ההזויה הזו לבטל את הטלוויזיה החינוכית חוזרת על עצמה.

זבולון אורלב: בדרך כלל זה היה, שוב, במגירות של משרד האוצר עם חוקי ההסדרים למיניהם, נדמה לי שלפני שנתיים היתה הפעם האחרונה והכנסת תמיד אמרה את דברה: אתם לא תפגעו בטלוויזיה החינוכית.

זבולון אורלב: לא שהמצב הנוכחי, שהיא יחידת סמך, הוא רצוי בעיני ואני אחדש לך, חבר הכנסת אלכס מילר, שאתה חתום יחד אתי כיוזם על הצעת חוק יחד עם רוחמה אברהם בלילא, ציון פיניאן, רונית תירוש, חיים אורון, יואל חסון, זאב בילסקי, איתן כבל, ג'מאל זחאלקה, ניצן הורוביץ, ראלב מג'אדלה, טלב אלסאנע, יולי תמיר ויעקב אדרי וזו הצעת חוק, לפיה דעתם לא נוחה מן המצב הנוכחי שהיא יחידת סמך.

זבולון אורלב: הצענו אותה כחברה ממשלתית, או כחברה לתועלת הציבור ובלבד שתהיה עצמאית, שיהיו עליה גופי פיקוח והיא תהיה כמו כל גוף שידורי, שיש לו איזשהו מנגנון עם מבקר פנימי ויועץ לשוני ופיקוח תקציבי, כל הדברים הנכונים שכתבה האגודה לזכות הציבור לדעת.

זבולון אורלב: אבל מה, מכאן ועד לבוא ולהרוס מפעל חינוכי שאין לו ערוך, אנשים מגלים בורות בכך שהם לא מבינים שהטלוויזיה החינוכית היא חלק מהותי ממערכת החינוך, כמו שלא יעלה על הדעת לקחת את אגף תכניות הלימודים במשרד החינוך ולהגיד: רגע, תכניות הן תכנון, תכנון יש גם במשרד הפנים, המועצה לתכנון ארצי אז נעביר את זה למשרד הפנים והרי מה זה שייך?

זבולון אורלב: לטלוויזיה החינוכית יש מטרות משלה, הרחבת תחומי הדעת, הנחלת ערכים והיא חלק בלתי נפרד.

זבולון אורלב: אני לא יודע איך זה היום אבל כשהייתי מנכ"ל משרד החינוך אז מנכ"ל הטלוויזיה החינוכית היה חלק מהנהלת משרד החינוך, שותף מלא לכל הדיונים החינוכיים, הרי הוא חלק מן ההוצאה לפועל של כל הביצוע של התכניות החינוכיות אז תמיד נטפלים לשתים שלש תכניות אקטואליה שאפשר לקיים עליהן דיון ואני לא אומר שלא אבל, רבותי, לא שתיים או שלש תכניות אקטואליה הן ביסוד הענין ואפשר לקיים דיון בשאלה האם הטלוויזיה החינוכית ממלאת את יעדיה אבל, אי אפשר לקחת את הדבר הזה ולבטל אותו, מה עוד, שרוצים להעביר אותה לרשות השידור.

זבולון אורלב: פתחתי את דברי ואמרתי, רשות השידור, לצערי העמוק, אם מישהו רוצה שידור ציבורי איתן, הוא גוף חולה מבחינה כלכלית, הוא גוף מאוד בעייתי שתכנית ההבראה שלו טרם נתממשה.

זבולון אורלב: לקחת טלוויזיה חינוכית ולהעמיס אותה עכשיו על רשות השידור, לדעתי זו טעות.

זבולון אורלב: גם אם רשות השידור היתה איתנה, מבחינה מקצועית ומבחינה כלכלית, אני חושב שזו שגיאה גדולה מאד.

זבולון אורלב: ל יש מטרות שלה והמטרות האלו חשובות, אם אתה תכניס את הטלוויזיה החינוכית היא תיכנס לסוף התור כי קודם יש את "מבט" ואחרי זה יש את "מבט שני" ובצדק, ואחר כך יש תכניות דוקומנטריות ויש כל מיני דברים אחרים, אנחנו לא רוצים להוריד את החינוך מראש סדר העדיפויות והטלוויזיה החינוכית צריכה להיות בראש סדר העדיפויות כטלוויזיה חינוכית ולא להיות אחרונה או אמצעית בתור של איזה גוף שידור אחר.

זבולון אורלב: לכן, אדוני יושב הראש, אני מאד הצטערתי שמתעכב המינוי.

זבולון אורלב: אינני מכיר את המנכ"ל שוועדת האיתור החליטה למנות, אני גם סבור שלממשלה יש סמכות מלאה להחליט אם לקבל את ההצעה או לא ואחרת, אם הממשלה היא רק חותמת גומי אז לשם מה צריך להביא את זה לממשלה?

זבולון אורלב: יש סמכות מלאה ואם מישהו בממשלה חושב שהמינוי לא ראוי ואין לי שום מושג אבל 'חזקה' עליו שכן.

זבולון אורלב: אני מכיר היטב את שר החינוך וגם את המנכ"לית ואני חושב שהם פעלו בדרך מנהלית תקינה.

זבולון אורלב: הממשלה היא שמינתה את ועדת האיתור ושוב, מבלי שאני משמיע מילה בעדו או נגדו כי אינני מכיר אותו אבל, לפגוע בטלוויזיה החינוכית היא פגיעה אנושה במערכת החינוך, היא פגיעה אנושה בתלמידים, היא פגיעה אנושה בכל התהליכים החינוכיים ולכן, אני מציע אדוני יושב הראש, שהועדה תתן גיבוי מוחלט לשר החינוך ולמנכ"לית על מנת שהטלוויזיה החינוכית תישאר בעצמאותה ויחד עם זאת, אני מייעץ לאדוני לקרוא לממשלה לעזור לנו להעביר את החוק על מנת להבטיח את העצמאות, יחד עם זה שהיא תיהפך לגוף שידור כמו כל גוף שידור שיש לו מוסדות ופיקוח ואת כל הדברים האחרים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני מודה לך על קיום הפגישה, אני שמח שאתה "יירטת את הבקשות שלנו באויר" והחלטת לבצע את המפגש הזה בלי צורך בבקשה לדיון דחוף וזה בעצם עונה לבעיה והיא שחייבים להתכנס בדחיפות ולחסום את הרעיון הנואל הזה של לשכת ראש הממשלה ושל ראש הממשלה, שכוונתו גם למנוע את בחירתו של אלדד קובלנץ כמנכ"ל או מנהל הטלוויזיה החינוכית וגם בהזדמנות זו, שמישהו בסביבה מת אז אפשר עוד לעשות מספר שינויים דחופים כמו למשל סגירתה של הטלוויזיה החינוכית ומיזוגה עם רשות השידור.

נחמן שי: מדובר בשני גופים שנמצאים עכשיו במצב של חולי, שניהם חולים, יוני יכול לספר לנו על הקשיים של רשות השידור, אני מיד אומר מספר מלים על זה, והטלוויזיה החינוכית, אנחנו יודעים שהיא כבר הרבה זמן מחפשת את מקומה ועושה הגדרות לתפקידה וזה מתייחס להרבה הרבה שנים אֲחור ולא נלאה את הפורום הזה.

נחמן שי: אין טעם לשקם גוף אחד שהוא חיוני ו"להלביש" אותו על צרותיו של גוף אחר.

נחמן שי: אני מייחל, ש תיחלץ מן המצוקה שלה והיא לא צריכה עכשיו לקחת על גבה את הטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: הוא צריך לפטר שבע מאות או שמונה מאות עובדים וסוף סוף הוא יקבל את הכסף ויוכל לבצע את הרפורמה, מצד שני, בשיטת הדלת המסתובבת, ייכנסו עובדי הטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: איך הוא יודע לעשות את זה?

נחמן שי: יש מתקן לטלוויזיה החינוכית בתל אביב, הוא היה שמח לעבור מן הקריה והכל היה בסדר.

נחמן שי: הוא צריך עכשיו להוציא את הרפורמה ב וכולנו פה בבית הזה צריכים להתגייס ולעזור לו, גם לרפורמה וגם לאישור התקציב.

נחמן שי: אתם יודעים שתקציב מונח על שולחנו של שר האוצר והוא בכוונה לא מאשר אותו?

נחמן שי: הוא לא מאשר אותו, כדי שהוא יוכל לסחוט אותו בדרך כזו או אחרת.

יוני בן מנחם: תקציב 2011.

נחמן שי: כן, תקציב רשות השידור ואחר כך אומרים להם: אין לכם תקציב.

יוני בן מנחם: אנחנו כבר בסוף השנה וטרם אושר התקציב של השנה שחלפה.

נחמן שי: הם הגישו תקציב, בדקתי, הם הגישו.

נחמן שי: בתשובה לקריאת הביניים: אתה ניהלת משרדים גדולים.

נחמן שי: האם יכול להיות שגוף יתנהל משך תקופה ארוכה כל כך ללא תקציב מאושר?

נחמן שי: יפה, אז עכשיו תתוך כל זה רוצים להכניס את הטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: מישהו במשרד ראש הממשלה הוגה רעיונות והוא אומר: שמע, פה יש ככה, פה יש ככה, פה אולי נחבר, אולי נפריד.

נחמן שי: אין שום עבודת מטה, אין שום חשיבה רצינית, שום תכנון, זורקים את זה לאויר ואומרים - - -

יוני בן מנחם: נסיון רפואי, להכניס גוף בריא למיטה חולה ולראות מה יקרה.

נחמן שי: שניהם בעייתיים ובשניהם צריך לעשות שינוי ולשניהם הכנסת צריכה להתגייס ולסייע כי הם מהווים חוליות חשובות בשידור הציבורי במדינת ישראל.

נחמן שי: אם יש כוונה בקצה הדרך לבטל את הטלוויזיה החינוכית אז צריך להסביר מי לוקח את המטרות שלה ומי עושה את העבודה שלה כי עדיין יש מקום לגוף בעל מטרות חינוכיות.

נחמן שי: יכול להיות שרשות השידור תוכל לעשות את זה, אני לא מבטל לחלוטין את החשיבה הזו אבל, צריך להראות תכנית פעולה, צריך להראות איך הדברים הטובים שיש בטלוויזיה החינוכית לא נעלמים בתוך המהלך הזה.

נחמן שי: החשיבה הזו היא חשיבה תועלתנית, מקרית, שמיועדת לעשות דבר אחד: לנופף חרב מעל ראשה של התקשורת ובמקרה הזה מעל התקשורת הציבורית כי כולנו יודעים מה הבעיה, הבעיה היא לא ש"קישקשתא" מעסיק את לשכת ראש הממשלה ולא את השידורים החוזרים של הדברים המשונים האלה, כי מה שמעסיק אותם הוא קבוצה קטנה של שידורי אקטואליה שקיימים בטלוויזיה החינוכית וטוב שהם קיימים בטלוויזיה החינוכית, והם לא מוצאים חן בעיני מספר אנשים בלשכת ראש הממשלה, ואני חושב שהם כן צריכים להימשך מפני שהם מגוונים את מפת הפוליטיקה, סליחה, את מפת השידורים במדינת ישראל ופותחים פתח למיגוון של תכניות ושל רעיונות ושל מחשבות ושל אנשים.

נחמן שי: וזה טוב שזה קיים, לא צריך לבטל את זה.

נחמן שי: יכול להיות שבמיזוג העתידי יבדקו את זה, כרגע טוב שזה קיים ואגב, כולנו יודעים הלוא, זה משדר במקום אחד "על" הערוץ הראשון, זה משדר "על" הערוץ הראשון וזה שיתוף פעולה בין שני הערוצים האלה לכן, אני אומר היום, אדוני יושב הראש, בוא נצא מפה בהודעה ובהחלטה שהועדה תובעת מראש הממשלה לאשר את מינויו של אלדד קובלנץ, שעבר כבר ועדת איתור וששר החינוך אישר אותו ואני סומך בענין הזה על שר החינוך, שהוא לא היה מאשר סתם אם הוא לא היה חושב שהמועמד הזה ראוי לתפקידו וללא ספק, אין לי שום ספק ושום חשיבה אחרת לגבי הענין הזה.

נחמן שי: ודבר שני, לומר שסגירת הטלוויזיה החינוכית לא עומדת כרגע על סדר היום.

דלית שטאובר: רבותי הנכבדים.

דלית שטאובר: שר החינוך הבהיר באופן ברור ובאופן פומבי, את העמדה שלו לגבי הטלוויזיה החינוכית ולגבי החשיבות שלה.

דלית שטאובר: הוא רואה בטלוויזיה החינוכית היא נכס של מערכת החינוך באופן עקרוני וגם בחשיבות שלה להיות ת.פ.

דלית שטאובר: של מערכת החינוך כדי לשרת את היעדים שלה.

דלית שטאובר: אני רוצה לומר, אמנם חבר הכנסת זבולון אורלב יצא אבל, אמנם זה לא היה כך בקדנציה האחרונה אבל אני, בחצי שנה האחרונה משמשת כממלאת מקום של מנהל הטלוויזיה החינוכית, אני מבינה את הכלי הזה היום לעומק שלו ואני מצפה, עם אישור המנהל החדש לטלוויזיה החינוכית, לצוות אותו מיד כחלק בלתי נפרד מהנהלת הטלוויזיה החינוכית, כך נכון שיהיה וכך חשוב שיהיה - - -

דובר: הנהלת משרד החינוך.

דלית שטאובר: הנהלת משרד החינוך, סליחה.

דלית שטאובר: טעיתי, אבל זו היתה הכוונה, תודה.

דלית שטאובר: אני רוצה להדגיש שכבר היום הטלוויזיה החינוכית משרתת את יעדי המשרד ואת אוכלוסיית הילדים והנוער.

דלית שטאובר: שתים עשרה שעות ביום משודרות לטובת ילדים ונוער.

דלית שטאובר: נכון, יש מקום לשיפור, ויש לי את כל הסיבות הטובות להאמין ולקוות, שעם כניסת המנכ"ל החדש שנבחר אחרי שוועדת איתור מקצועית חיפשה במשך מספר חודשים, בחרה אותו פה אחד, בשל החזון שלו, שהוא בְּהֲלימה עם התפקיד של הטלוויזיה החינוכית לתמוך ביעדי המשרד, והוא איש מקצוע עם חזון מאד יחודי ולכן שר החינוך קיבל את המלצת ועדת האיתור.

דלית שטאובר: אני מקווה שעם האישור שלו המגמה הזו אף תועצם.

דלית שטאובר: אני רוצה להאמין, שבעקבות השיחות שמתקיימות נכון להיום, בין שר החינוך לבין אנשי ראש הממשלה, יימצא פתרון, שתושג הבנה מלאה ביניהם, אני רוצה להאמין שזה יקרה בזמן הקרוב.

דלית שטאובר: היום שר החינוך התייחס במליאת הכנסת להצעות לסדר היום שהוגשו על ידי חברי הכנסת מן הסיעות השונות ותהיה לכם הזדמנות לשמוע שוב את העמדה הנחרצת שלו.

דלית שטאובר: אני מסכימה עם הדברים שנאמרו כאן.

דלית שטאובר: אני מוכנה להיכנס לכל פרט שיידרש בהמשך על פי בקשתך אדוני יושב הראש אבל, מבחינה עקרונית, מאד חשוב שנבין כולנו שיש כאן נכס בלתי רגיל, עם פוטנציאל עצום להגיע לכל בית, לשרת אותנו גם בשעות חירום, גם במקומות של הפריפריה, ואת הפוטנציאל הזה השר ואנוכי -כמנכ"ל המשרד, יחד עם המנהל המיועד, אנחנו רוצים לממש באופן המיטבי ביותר ומצפים שזה יתאפשר לנו.

אלכס מילר: תודה.

שלמה מולה: תודה רבה ליושב הראש ולגבירתי המנכ"לית, רבותי חברי הכנסת, האמת היא שמערכת החינוך אמורה להיות נטולה כל שיקול פוליטי או השתלטות כזו או אחרת של פוליטיקאים כי הראיה צריכה להיות ראיה של טובת החינוך במדינת ישראל.

שלמה מולה: גדעון סער, כמו שכולם יודעים, הוא לא חבר במפלגת "קדימה" אבל אני חושב שבענין הזה צריך לתת לו גיבוי מוחלט.

שלמה מולה: כל חברי הסיעה וכל היושבים כאן צריכים לתת לו גיבוי בענין הזה, צריך לתת לו גיבוי כי הוא מוביל את מערכת החינוך בכיוונים נכונים אז אנחנו לא צריכים לשקול שום שיקולים פוליטיים אלא לתמוך בו.

שלמה מולה: מה שמטריד אותנו בעצם הוא, שבלשכת ראש הממשלה כל יום קמים ואומרים: הנה, זרחה השמש, על איזה כלי תקשורת נשתלט השנה?

שלמה מולה: או בשעות הקרובות?

שלמה מולה: ראש הממשלה או נציגיו מלשכת ראש הממשלה חושבים שאפשר להשתלט על הטלוויזיה החינוכית ואולי אפילו להפריט אותה, אולי לבקש מאיש שעושה את הונו בקזינו בארצות הברית ואז הוא יכול לבוא ולהרים טלפון לחבר שלו להגיד: יאללה, אתה מממן לי את ביביתון, עכשיו יש לי את הטלוויזיה החינוכית, בבקשה תממן לי אותה".

שלמה מולה: אנחנו הולכים אל הכיוון הזה ואני חושב שזה דבר לא ראוי.

שלמה מולה: אם אנחנו מדברים על טלוויזיה חינוכית כחינוך, אז אי אפשר להפריט ואנשים שמובילים את מערכת החינוך חייבים להיות אלה שמנווטים אותה בצורה מקצועית, כי בסופו של דבר מדובר בילדינו, בילדים שלנו, בדורות הבאים ומה לעשות, בעולם המודרני היום, שהחינוך הוא כל כך שימושי בכלים מודרניים כמו אינטרנט, טלוויזיה וכן הלאה, איך אפשר ששם יהיו שיקולים פוליטיים?

שלמה מולה: איך יכול להיות שיהיה שיקול זר?

שלמה מולה: אם יש איזו רצועת חדשות שאני -כראש ממשלה, אוכל לקבל בה במה, כמו שאני מקבל במה היום בכל כלי תקשורת כולל ברשתות שידור.

שלמה מולה: ראש הממשלה השתלט על הרשות הציבורית בצורה מחרידה.

שלמה מולה: יוני, אני מסתכל עליך ואני אומר לך שאם אתם לא חשים ואם אתם לא מרגישים שיש פה בעיה שלשכת ראש הממשלה מטילה עליכם אימה ואתם שותקים ואתם מיישרים קו עם לשכת ראש הממשלה, אז אתם פשוט עושים דבר שלא ייעשה, אתם פוגעים במקצוע שלכם ואני אומר לך את זה כמי ששומע ומתהלך ורואה בדיוק מה קורה עם וזה בלי קשר, זה מנותק לחלוטין ממה שאני מאמין, שחייבת להיות רשות שידור ציבורית, שמשרתת את הציבור, נטולה פוליטיזיציה, נטולה כל מחשבה פוליטית כלשהי, אתם צריכים לקבל את התקציב שמגיע לכם, צריכה להיות תכנית הבראה, כל המערכת הפוליטית צריכה לגבות אתכם אבל בתנאי אחד, שאתם לא תהיו "יס מאנים" של לשכת ראש הממשלה.

שלמה מולה: נכון שזה לא קשור לחינוכית, אבל יש היום בעיה קשה, אדוני יושב הראש, בלשכת ראש הממשלה, סימנו שלושה כ"אויבי העם": בית המשפט העליון, הדמוקרטיה והתקשורת, וארגוני זכויות האדם כולל ארגונים שעוסקים בנושאים שבהם הממשלה לא עוסקת.

שלמה מולה: זה הסיפור.

שלמה מולה: לכן כל יום מחפשים עוד אבן שאפשר להפוך אותה כדי להגיע ליעדים האלה.

שלמה מולה: אני מקווה שהטלוויזיה החינוכית לא תהיה קרבן למחשבה הזדונית הזו.

שלמה מולה: בענין הזה אני חושב שמגיע הרבה שבח לשר החינוך על עמדתו האיתנה, אנחנו, לפחות אני, אעשה כל שבידינו כדי שהטלוויזיה החינוכית תהיה חינוכית נטולת פוליטיזציה.

שלמה מולה: תודה רבה.

יואל חסון: תודה לאדוני יושב הראש.

יואל חסון: הדברים צריכים להיאמר על השולחן.

יואל חסון: אנחנו עדים בחודשים האחרונים להתעצמותה של ה"מגה פלאנט", התכנית הגדולה של נתניהו להשתלטות על אמצעי השידור והעיתונות במדינת ישראל, זה הדבר שצריך להגיד.

יואל חסון: יש כאן כוונה, אם אנחנו מתחילים עם העיתונות ואנחנו כבר מכירים את העולם שאנחנו חיים בו ומגיעים עכשיו גם ל"ביבי טי.

יואל חסון: וי.", יש כאן תכנית ברורה שתהיה כאן "ביבי טי.וי.

יואל חסון: " באופן חד משמעי, וצריך לומר דבר נוסף, אם אתם חושבים שבגלל החינוכית שנתניהו פתאום בלשכת ראש הממשלה פתאום מתעניינים בשאלה איזה תכנית ישודרו בחינוכית בתחום האלגברה או בתחום ההנדסה או היסטוריה כללית אז אתם תמימים, ואני מכיר את השולחן פה, תמים הוא לא.

יואל חסון: ולא מדובר פה בתכניות האקטואליה שמשודרות בחינוכית אלא בשאלה מי מגיש את התכניות האקטואליה.

יואל חסון: יש כאן נסיון של נתניהו להיות חיקוי של ברלוסקוני, הוא לומד את תורתו היטב ומנסה ללכת באותה הדרך והכל על חשבון הכסף הציבורי.

יואל חסון: על חשבון הכסף הציבורי, זה גם מה שאמר כאן עכשיו מנכ"ל רשות השידור, מה אתם חושבים היא העובדה שאין תקציבים והעובדה שעד עכשיו הדברים מתנהלים כך, זה רצון ברור להשאיר אתכם, אותנו, את הציבור, בני ערובה בידי האוצר ולשכת ראש הממשלה.

יואל חסון: הכסף הרי בסוף קובע את הכל ואתה, חודש בחודשו, אתה אמנם חדש בתפקידך אבל כל חודש תצטרך להילחם על קיומך ולעמוד בהתחייבויות ולשמור על המערכת הזו שלא תקרוס - - -

יוני בן מנחם: לא כל חודש, אלא כל יום.

יואל חסון: כל יום, ועושים את זה כדי שאתה תהיה בן ערובה, כדי שאתה תאזין היטב לדרישות ולבקשות שיגיעו כי אחרת הקיום היומיומי שלך כמנכ"ל ושל הגוף שאתה עומד בראשו יהיה בלתי אפשרי.

יואל חסון: זו התכנית, זו הכוונה, זה מה שהם רוצים לעשות, אני שמח מאד ששר החינוך בהקשר הזה כרגע בכחו המוגבל, אולי, מנסה לבלום את זה, אני מקווה שהבלימה הזו אכן תצליח ולא תהיה ההשתלטות על החינוכית, על הטלוויזיה הזו, ולא יהיה נסיון נוסף שמטרתו ברורה: לייצר כאן תקשורת נוחה, לקבוע מי מגיש מה, לקבוע מה הציבור הישראלי יראה, לנסות לפגוע אולי בכל מיני עיתונאים ומגישים שלא כל כך מכוונים תמיד לכיוון שלשכת ראש הממשלה או ראש הממשלה רוצים.

יואל חסון: אני אומר לכם את זה בצורה ברורה.

יואל חסון: אני שמח אגב שדיבר כאן חבר הכנסת אורלב שהוא מן הקואליציה, ואתה אמרת מה שאתה אמרת אדוני יושב הראש, הספור הזה של הגנה על הטלוויזיה החינוכית, ואני מקווה שגם הגנה ככלל על השידור הציבורי, אסור שיהיה כאן עניינים של קואליציה אופוזיציה, נתניהו לא עושה את ה כדי לשדר איזה מסר כללי שהקואליציה תישמע טוב יותר בתקשורת, הוא עושה את זה כדי שהוא ישמע טוב יותר בתקשורת.

יואל חסון: זה לחלוטין ענין של ביבי נתניהו, של ראש הממשלה בנימין נתניהו באופן הברור ביותר.

יואל חסון: אסור לאף אחד מאתנו לקחת חלק ב"מגה תכנית" הזאת של השתלטות על השידור הציבורי.

יואל חסון: אני אומר לכם, היום אנחנו פה, מחר אנחנו שם.

יואל חסון: את השידור הציבורי, כמו שנחמן שי מדבר וכמו שניסינו להגיש את הצעת החוק והיא עברה בקריאה ראשונה, על ידי ממשלת "קדימה" בקדנציה הקודמת, של ניתוק, אני אומר לכם את זה באופן ברור ונחרץ, של ניתוק המערכת הפוליטית מן השידור הציבורי.

יואל חסון: זה חייב להיות.

יואל חסון: פעם זה לטובתנו, היום זה נגדנו, את המשחק הזה צריך להפסיק.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אבקש מיוני בן מנחם, מנכ"ל להתייחס לענין.

אלכס מילר: קודם כל, האם בכלל הנושא הזה עלה על שולחנך בהיבט של הדיון המעמיק מבחינת האפשרויות של האיחוד של החינוכית?

אלכס מילר: דבר שני, האם מבחינת

אלכס מילר: כם הענין הזה הוא בכלל בר ביצוע במצב שהרשות נמצאת בו היום, ועד כמה מבחינתכם, מבחינת הרציונאל, הדבר הזה, אם יקרה, האם זה יהיה משהו שיקדם חינוך במדינת ישראל או שזו פשוט תהיה תוספת ועומס נוסף על רשות השידור מבחינת הפעילות וההגדרות שיש היום בחוק לצמצום הפעילות של הרשות דהיום, בהיבט התכנים שיכולים להיות?

אלכס מילר: באופן כללי, אשמח אם תתייחס לענין.

יוני בן מנחם: כבוד יושב הראש, אנחנו ניזונים בדיוק כמותכם מן הידיעות באמצעי התקשורת לגבי האפשרות הזו שהטלוויזיה החינוכית תמוזג או תוכפף תחת כנפיה של רשות השידור.

יוני בן מנחם: אף אחד לא פנה אלינו בענין הזה ולפיכך גם לא התחלנו לעשות שום עבודת מטה ושום עבודה מכינה לאפשרות הזו, כיוון שהכל מבחינתנו בגדר של שמועות וידיעות בתקשורת.

יוני בן מנחם: אמרתי: שום פנייה רשמית לא נעשתה ועד כמה שידוע לי, לפחות, לא אלי ואני מדבר בשמי, עד כמה שידוע לי גם לא למוסדות רשות השידור אלא אם קרו דברים בשעות האחרונות.

יוני בן מנחם: לכן אני לא יכול לומר לך.

יוני בן מנחם: אם אני מנסה לחשוב, כרגע, אתה שאלת, לנו יש הנחיה למכור את הנדל"ן של רשות השידור, את כל נכסי הנדל"ן של רשות השידור, כדי לממן חלק מן הרפורמה המתוכננת, שלא התבצעה עד היום וכפי שהבנתי משיחות עם - - -

נחמן שי: האם המגרש פה סביב - - -

אלכס מילר: סליחה, האם ההנחיה היא למכור את הנכסים האלה בתל אביב או בכלל?

יוני בן מנחם: ההנחיה היא להכין תכנית.

אלכס מילר: להכין תכנית, זאת אומרת שלא - - -

יוני בן מנחם: אני מנסה להסביר.

יוני בן מנחם: למכור, למרכז למקום אחד את כל האולפנים ואת מטה רשות השידור, את כל המתקנים לרכז למקום אחד ואת המתחמים, יש מספר מתחמים של רשות השידור שבהם היא מרוכזת, בירושלים, בתל אבי ובחיפה, את המתחמים למכור.

נחמן שי: זו לא תכנית חדשה, היא תכנית יקרה, ההוצאה שהוא יצטרך כדי להוציא אותה לפועל היא מיליארדים - - -

אלכס מילר: זה לא הנושא.

נחמן שי: בסדר, הוא קיבל הנחיה והוא מספר לנו עליה.

יוני בן מנחם: אתה שאלת מה אנחנו נרוויח אז מבחינת הנדל"ן, אם אנחנו צריכים למכור את מתחם דרום הקריה, בתל אביב, מול בית מפעל הפיס, אם נמכור אותו ונוכל להתמזג עם החינוכית ברמת אביב אז מבחינת הנדל"ן זה פתר לנו את הבעיה, רק כספקולציה - - -

אלכס מילר: כן, אבל השאלה על מכירת האולפן בתל אביב, האם זה יכסה חלק מן המימון של הרפורמה?

יוני בן מנחם: כן, זה אמור לכסות חלק ממימון הרפורמה.

יוני בן מנחם: יש תשובות של הערכות שמאים, לכל הנכסים של רשות השידור, יש צוות נדל"ן שאני עומד בראשותו ואנחנו בשלב מתקדם, בשלב של מכירה של נכס ראשון, אני רוצה שתדעו, אנחנו בשלבי מכירה, יש כבר עורך דין שהחל בתהליך, עורך הדין יהודה רווה, ואנחנו מתחילים למכור נכס ראשון של רשות השידור והוא נקרא "המחסן" ברחוב ירמיהו בירושלים, מחסן ריק של רשות השידור אבל הכסף הזה, הוא כבר צבוע, על פי החלטת ועדת הכספים של הכנסת, שאנחנו לא יכולים להשתמש בו אפילו למימון הרפורמה כי הוא מיועד לבניית קרית רשות שידור בעתיד אז צריך לשנות את ההחלטה אם יחליטו שלא.

אלכס מילר: אחרי הישיבה אבקש ממך להישאר מספר דקות.

אלכס מילר: עלי לשאול אותך שאלה שלא קשורה ספציפית לדיון הזה.

נינו אבסדזה: תודה רבה אדוני יושב הראש, אני חייבת לומר לך שיש לי איזה סוג של הרגשה בזמן האחרון, שבכנסת, אנחנו קמים כל בוקר ואני נמצאת בו באגודת עיתונאים ובמועצת העיתונות, במקום שבו אני אמורה, אני וחבריי כל בוקר, כדי להגן על זכויות בסיסיות של כל עיתונאי לדוח את האמת, לעשות עבודתו המקצועית.

נינו אבסדזה: זה לא נורמאלי.

נינו אבסדזה: זה מאד חשוב לי, זה מאד טבעי לי אבל לא נראה לי שבשביל זה אנחנו נמצאים פה.

נינו אבסדזה: ברם, במציאות זה מה שקורה.

נינו אבסדזה: אני מתעוררת כאילו שאני באגודת עיתונאים בכל בוקר.

נינו אבסדזה: ראה, אם הייתי באה מבחוץ הייתי חושבת שכרגע סכנה קיומית ממשית למדינת ישראל זה רביב דרוקר, זו קרן נוֹיבָּך ולא האויבים.

נינו אבסדזה: אם אנחנו כבר מדברים על החינוכית וזה הנושא, אז כנראה שבשורה הזו עומד גם בן כספית וצריך לשים את הדברים על השולחן.

נינו אבסדזה: תכניות אקטואליה כנראה, כנראה, אלו שתקועות כמו עצם בגרון של לשכת ראש הממשלה ושל כל מי שרוצה להשתיק את התקשורת החופשית, ובן כספית בתכנית "עושים סדר" נתנה כנראה לטעמם, יותר מדי במה לאנשי האוהלים ולאנשים שלא בדיוק חושבים כמו הקואליציה הנוכחית.

נינו אבסדזה: דרך אגב, יש עוד מישהו בשורה הזו וקוראים לו עתון "הארץ", לפני שבוע יושב ראש הקואליציה עמד שם ודיבר על עתון "הארץ", שהם לא ינהלו יותר את המדיניות לפי העתון ואני לא רוצה להביא בשורות רעות אבל נראה לי שסימנו עוד מטרה אחת, אני מאד מקווה שלא.

נינו אבסדזה: אין לי ספק שכל מי שנמצא בבית הזה השידור הציבורי חשוב לו מאד אבל, יוני, חינוכית בשבילכם עכשיו יכולה להיות רק נטל, היא נכס בשביל הציבור הישראלי אבל בשבילכם היא יכולה להיות אך ורק נטל - - -

יוני בן מנחם: לא ביקשנו שום דבר.

נינו אבסדזה: אני יודעת, אני רק מנסה להסביר.

נינו אבסדזה: השידור הציבורי, להתגייס כדי שהתקציב שלכם יעבור, להתגייס כדי שרפורמה תהיה, מתי שהוא כבר תהיה, לפני ההסכם בינינו לפלשתינאים בתקווה - - -

יוני בן מנחם: אנחנו רק דורשים את יישום הרפורמה, זה מה שאנחנו דורשים.

נינו אבסדזה: אני מבינה אותך היטב, אבל בנושאים האלה - - -

איתן כבל: סליחה, ראש הועדה בוועדה לביקורת המדינה בנושא רשות השידור, שהיתה לפני שנה וארבעה חודשים, אמר: תוך ארבעה חודשים ממועד הישיבה תאושר הרפורמה.

איתן כבל: הוא אמר את זה בקולו וזה נמצא בפרוטוקול הועדה לביקורת המדינה ושוב ראש הממשלה אמר וזה לא קרה, כמו שגם בנושא הזה לדעתי הוא יתקפל בסוף, אין לי ספק שראש הממשלה יתקפל בענין הזה של החינוכית.

אלכס מילר: הרפורמה לא אושרה בהצעת חוק בוועדת כלכלה ובוועדת חינוך אז הרפורמה עדיין לא אושרה אבל, אני מאמין שגם מתקדמים בצורה הטובה ביותר, כמובן שבלי מימון - - -

נינו אבסדזה: ולכן אדוני יושב הראש, אני מבקשת שאנחנו נשמור על עצמאותה של הטלוויזיה החינוכית ולא ניתן לזרועות של התמנון האידיאולוגי-הפוליטי לשים זרוע אחת על הטלוויזיה החינוכית.

דני דנון: יש ברוסיה דברים כאלה.

נינו אבסדזה: הקשב, יש דברים ברוסיה, הוא לפני יומיים דיבר על זה שהוא רוצה להפסיק מימון של העמותות שיש להן מימון ממדינות זרות, האם זה מזכיר לך משהו?

איתן כבל: אנחנו הפעם לא באנו לעסוק ברשות השידור, יש דיון גם במליאה, שם נתעסק, אני לא חושב שהענין הזה קשור אליהם, אמנם במידה רבה זה סוג של אימפריאליזם, אבל זה סוג של אימפריות חולות, זה טורקיה בימים האחרונים שלה כשהיא מספחת לה שטחים שהיא לא יכולה לשאת אותם.

איתן כבל: לגבי הענין של החינוכית, אני אומר משהו שהוא אולי קצת מתקדם הלאה, אם היה רצון של ראש הממשלה להגיד: שמע, לא צריך את החינוכית, אין הצדקה, אז יושבת ועדה ודנה ואתה יודע מה?

איתן כבל: היה ויכוח.

איתן כבל: זה ויכוח לגיטימי, אם צריך או לא צריך, אבל, לקחת את החינוכית, עם הבעיות שלה, ואחרי שהיא מצליחה איכשהו להתאושש ובאמת לא רע, אני אומר את זה כמי שמסתכל מעת לעת על התכניות שם ובאמת נעשה שינוי מאד מאד גדול, אז לקחת גוף שהוא מתאושש ולשים אותו ברשות השידור ובאמת אני אומר את זה עכשיו מעבר למחלוקות ביני לבינך, ביני לבין רשות השידור, זה פשוט דבר שהוא - - -

יוני בן מנחם: אין שום מחלוקת בינינו.

איתן כבל: אפילו מרגש אותי לשמוע את זה.

איתן כבל: לגופו של ענין, זו פשוט מחשבה שיש לה רק דבר אחד, שליטה.

איתן כבל: זה אפילו לא של יוני בן מנחם, כי יוני בן מנחם לא מסוגל היום לשלוט על מה שיש לו ביד כי כל יום מפתיעים אותו, ואני לא מתייחס עכשיו לשאלה אם הוא מנכ"ל טוב או רע, אם ההנהלה טובה או לא, לא נותנים לו.

איתן כבל: כבר בחרו אותו, נתנו לו, אישרו אותו עכשיו תן לו את הכלים לעבוד, אז אתה גם לא נותן לו את הכלים לעבוד ולהציל את מה שיש ואתה גם רוצה לקחת את הגוף הזה שקוראים לו החינוכית ולהכניס אותו פנימה?

איתן כבל: אני מבקש, אדוני יושב הראש, אני לא רוצה לעשות מזה "יום לימודים ארוך" כי הענין הזה כל כך ברור, ההחלטה היא פוליטית וועדת החינוך צריכה –כוועדה חוצת מפלגות סביב הענין הזה, לצאת בהחלטה ברורה שאין מקום ואסור שדבר כזה יקרה.

איתן כבל: תודה.

אורי אורבך: לאחד את החינוכית עם הטלוויזיה הציבורית, זה בערך כמו להביא את העולים הכי עניים שעולים לארץ, לעיירות פיתוח הכי נחשלות.

אורי אורבך: מעבר לזה יש מחשבה נוספת, אני מבטיח לכם, קחו את זה מן הפרוטוקול, לא יאחדו את הטלוויזיה החינוכית עם הציבורית, אנחנו כולנו יודעים את זה אבל זה דומה לתכנית של מי הבוס?

אורי אורבך: אה, עכשיו יש שינויים?

אורי אורבך: רק שניה, אני ראש הממשלה, אני בעל הבית, אני אראה לכולם שיש מנהיג לבירה וקצת לענות ולגלגל בעפר את העובדים, את המנהלים, אולי עוד אנשים.

אורי אורבך: זה הערה במישור הפוליטי ובמישור הציבורי העקרוני –וזה לא קשור לתוכן של החינוכית, אם זה טוב או אם צריך להיות אחרת, אם צריך אקטואליה או לא כי זה דיון אחר.

אורי אורבך: יש ענין עקרוני, צריך לבזר את התקשורת הציבורית.

אורי אורבך: והיום מדברים על הפרטה כל הזמן, להעביר מן הרשות הציבורית לפרטית ושיתחרו בשוק החופשי אבל לא! התקשורת הפרטית היא בעייתית מאד בגלל הלחצים של אנשים חזקים ובעלי הון וראינו כל מיני דוגמאות לאחרונה.

אורי אורבך: יש לבזר את התקשורת הציבורית והתקשורת הציבורית טוב שהיא תהיה בכמה ידים ציבוריות.

אורי אורבך: טוב שיש את גלי צה"ל עם משרד הבטחון והבעייתיות של זה, הטלוויזיה החינוכית עם משרד החינוך עם הבעייתיות של זה, גלגל"צ מחציתה עם משרד התחבורה עם הבעייתיות ורשות השידור עם משרד ראש הממשלה ועם הבעייתיות.

אורי אורבך: אם הכל יהיה בידי גוף ציבורי אחד בשליטה פוליטיקאי אחד אז זה פגיעה קשה במפת התקשורת בישראל.

אורי אורבך: ולכן, עקרונית, גם סיעתנו רואה כך, המאבק שלנו צריך להיות בנסיבות הלא נורמאליות של התקשורת, שלצה"ל יש תחנה ולכל משרד ממשלתי מתחילה להיות תחנה אבל זה עדיף מאשר שלכל אוליגרך תהיה התחנה שלה, שהוא בא אלינו הר לבקש את ההנחות והתמלוגים.

אורי אורבך: אז אמירה עקרונית, כל מה שיאפשר לבזר את הכח בתוך השידור הציבורי אנחנו נתמוך בו.

יעקב אדרי: קודם כל שמחתי לשמוע שבנושא הזה יש תמיכה מכל המפלגות, הנושא הוא לא מפלגתי.

יעקב אדרי: שמעתי גם את שר החינוך, שהוא מופקד על הענין הזה, הוא אמר דברים מאד ברורים ונחרצים ואני חושב שזו גישה עניינית וכך צריך להיות.

יעקב אדרי: חבריי אמרו כבר כמעט את הכל על הנושא של העברת הטלוויזיה החינוכית ל וזה להוסיף צרה לכל הצרות שיש ל ואנחנו יודעים איזה צרות יש ל, ואמר את זה יוני והוא אמר את מקצת הדברים.

יעקב אדרי: הסיפור של הוא בעייתי, קשה ולא מצליחים להרים את זה, לא מצליחים אחת ולתמיד לגמור את הבעיה ואנחנו בנושא הזה עומדים לרשות ונעשה הכל אבל, לבוא ולהגיד שאת הטלוויזיה החינוכית מעבירים ל זה פשוט צחוק מהעבודה ואני שמח, שוב, שגם מן הקואליציה וגם שר החינוך אמר את הדברים בצורה הכי ברורה, תודה.

נילי בן גיגי-וולף: תודה רבה ליושב הראש.

נילי בן גיגי-וולף: לאור הדברים שנאמרו, אני מבקשת להזכיר שאנחנו מדברים על תחנת הטלוויזיה היחידה בישראל שאין עליה שום פיקוח ציבורי.

נילי בן גיגי-וולף: לערוץ 1 יש את ולערוץ 2 יש את הרשות השניה ויש אפילו את מועצת הכבלים והלוויין עבור תחנות פרטיות ודווקא תחנה שהיא במימון ציבורי, שכספיה יוצאים ממשרד החינוך, נמצאת היום בלי שום פיקוח ציבורי.

נילי בן גיגי-וולף: לא מבחינת כספים, לא מבחינת תכנים.

נילי בן גיגי-וולף: אנחנו מדברים על מינהל תקין הכי בסיסי שיש.

נילי בן גיגי-וולף: דובר פה על החיוניות של התכנים בהקשר של תלמידים ומערכת החינוך אבל אני עצמי גדלתי על הטלוויזיה החינוכית בימים שבהם היו Debby and Gabby והיו תכניות שקשורות למערכת החינוך אבל זה לא המצב היום.

נילי בן גיגי-וולף: כחמישים אחוז משידורי התחנה היום פונים בכלל למבוגרים, התכנית עצמה לא משולבת כחלק מלימודי בית הספר, זה לא המצב שאנחנו מדברים עליו כי אנחנו מדברים על תכנים שיכולים בקלות להשתלב בכל ערוץ שהוא.

נילי בן גיגי-וולף: מדובר פה על פוליטיזיציה אני מבקשת להזכיר, מדובר על תחנת טלוויזיה שכפופה ישירות לְשר, בלי שום מועצה ציבורית ולאורך השנים, אנו נתקלים בכל מיני ליקויים בהתנהלות התחנה.

נילי בן גיגי-וולף: אתן רק דוגמה אחת.

נילי בן גיגי-וולף: לטלוויזיה החינוכית אין יועץ לשוני בשנים האחרונות.

נילי בן גיגי-וולף: היה יועץ לשוני קבוע שדאג לשפה העברית, נתן נחמיאס והוא פוטר.

נילי בן גיגי-וולף: בכל מקום יש יועץ ואילו בטלוויזיה החינוכית, שאמרוה להוות מופת לשפה העברית יש יועץ לשוני במשרה חלקית שהוא פרילאנס שצריך לחשוש למקומו ומעמדו, החוזים שנחתמים עם חברות הפקה חיצוניות בטלוויזיה החינוכית לא מחוייבים לשפה העברית.

נילי בן גיגי-וולף: אנחנו היינו במגעים עם האקדמיה ללשון העברית שנלחמת בשיניים עם הטלויזיה החינוכית כדי שיהיה יועץ לשוני, זו לקונה שלא היתה קורית אם היה פיקוח ציבורי.

נילי בן גיגי-וולף: צריך להיות איזשהו פיקוח ציבורי באיזושהי קונסטלציה, אם זה שידור ציבורי אז ההגיון הטבעי הוא שזו תהיה ראש רשות השידור.

נילי בן גיגי-וולף: האם חולקים על זה כאן?

נילי בן גיגי-וולף: בסדר גמור, יש את ערוץ 23 של הטלוויזיה החינוכית, זה יכול להיות כפוף למועצת הכבלים והלוויין, זה יכול להיות מועצה ציבורית עצמאית וחבר הכנסת אורי אורבך דיבר על ביזור הפיקוח הציבורי, אבל חייב להיות אישהו גוף ציבורי שיצביע על מדיניות ודרך, יפקח על כספים -כי היו כבר הערות של מבקר המדינה על ההתנהלות הפיננסית של התחנה.

נילי בן גיגי-וולף: המצב היום, של היעדר פיקוח הוא בלתי נסבל.

נילי בן גיגי-וולף: בצורה כזו או אחרת התחנה חייבת להיכנס לפיקוח ציבורי.

נילי בן גיגי-וולף: תודה.

דלית שטאובר: אבקש מן היועץ המשפטי להגיב על הנושא הזה ואני רק רוצה לומר, אמרתי בתחילת דברי ואני שמחה שנשאלת כאן למה את רוצה להגיע.

דלית שטאובר: יש מקום לשיפור, נכון, היועץ הלשוני היום הוא פרילאנס ואני שמחה על ההזדמנות שניתנה לי להיות ממלאת מקום מנהלת הטלוויזיה החינוכית בחצי שנה האחרונה, כדי להבין לעומק איזה שיפורים נדרשים, וגם הטלוויזיה החינוכית עצמה מחכה ומצפה להשלים את מהלך הרפורמה שגם בטלוויזיה החינוכית נתקע באמצעו.

דלית שטאובר: גם בסוגיית הפיקוח אבקש מן היועץ המשפטי שלנו להתייחס וזה לא מדויק כל כך מה שאת אמרת.

דלית שטאובר: עניתי גם למכתב שלכם כשפניתם אלי בשקיפות מלאה, אני מאמינה בשקיפות ואני מאמינה גם שחלק מחוזקו של ארגון הוא לדעת מה צריך לשפר.

אביגדור דגן: אתייחס לסוגית היועץ הלשוני.

אביגדור דגן: בלשון המעטה נדמה לי שחברי הכנסת כאן מוטעים על ידי האגודה לזכות הציבור לדעת ואני אתחיל בנקודות שהעלו כאן והיועץ הלשוני דווקא - - -

נחמן שי: זה באמת לא הנושא המרכזי.

אביגדור דגן: רק במשפט.

אביגדור דגן: נתן נחמיאס לא הועסק על ידי מדינת ישראל אלא על ידי האקדמיה ללשון עברית והגיע לגיל שפרש.

אביגדור דגן: בטלוויזיה החינוכית יש יועץ לשוני שעובד ונותן שירות לתכניות בצורה סדורה, הוא זכה במכרז, אין לו שום חשש והוא עושה את זה בצורה מעולה.

אביגדור דגן: אני לא מבין על מה ההערה.

אביגדור דגן: לגבי הפיקוח התקציבי, האמירה הכללית הזו שאין פיקוח תקציבי היא אמירה חלולה, יש פיקוח מתמיד של האוצר באמצעות החשכ"ל, יש חשב שעושה עבודה נהדרת, יש ביקורת לאחרונה שהיתה, ביקורת של החשכ"ל, אני לא מבין מאיפה מגיעים הנתונים האלה.

אביגדור דגן: לגבי פיקוח על שידורים, הטלוויזיה החינוכית משדרת בשלושה ערוצים אז נתחיל כך: היא משרדת בערוץ פייב, כזכיין על פי חוק, שם היא מפוקחת לחלוטין על ידי הרשות השניה - -

נילי בן גיגי-וולף: לא נכון, אין לה סמכות.

אביגדור דגן: מפוקחת לחלוטין על ידי הרשות השניה ומועצת הרשות השניה, לחלוטין, כולל קנסות וכולל מה שצריך.

אביגדור דגן: הטלוויזיה החינוכית משדרת גם בערוץ 1 וגם בערוץ 23.

אביגדור דגן: בערוץ 23 יש אמירה בחוק שקובעת בסעיף 6.ל.ד(ג) לחוק התקשורת והשידורים, מעבירה את השידורים באפיק 23, על השידורים או על השימוש באפיק הזה, דרכי השימוש באפיק הזה יקבעו על ידי מועצת שידורי כבלים ואכן המועצה עשתה שימוש בסמכותה זו וקבעה מספר כללים שחלים על שידורי הטלוויזיה החינוכית, לרבות הנושא של סיווג שידורים, שידורי פורנו וכו'.

אביגדור דגן: לגבי השידורים בערוץ 1, נכון שהטלוויזיה החינוכית לא כפופה ואלו החלטות של מליאת רשות השידור אבל יחד עם זאת אי אפשר להגיד שאין עליה פיקוח.

אביגדור דגן: חוקים שונים שנוגעים לטלוויזיה, כמו חוק שידורי הטלוויזיה, כיתוביות ושפת סימנים או כמו חוק סימון סיווג ואיסור שידורים מזיקים, התייחסו במפורש לעובדה ששר החינוך הוא זה שאמור לפקח על השידורים האלה.

אביגדור דגן: רק במשפט ומילה אחרונה אומר שאי אפשר לבוא לגוף שעובד כגוף מדינה ולהגיד שאין עליו פיקוח הרי יש פיקוח מתמיד של מבקר המדינה, אפילו המועצה מזכירה את זה, יש פיקוח מתמיד ואפשרות לפנות לבג"ץ או לבג"ץ קטן ועושים את זה, יש חוק חופש המידע, יש פניות הציבור בלי סוף, גם ממשרד החינוך - - -

אלכס מילר: עליך להבין מה מתרחש כאן מצד אחד ומה מתרחש כאן מצד שני.

אלכס מילר: מצד אחד אנחנו דנים בהחלטות או באיזשהו רעיון כזה או אחר ומצד שני העליתם כאן נושא שהוא לא נושא הדיון שנמצא על הסדר, הטלוויזיה החינוכית, אני כבר אומר לך: אל תיכנס לענין של פיקוח על טלוויזיה ציבורית על ידי השר כי הם יושבים כאן ואומרים לך שזה מה שהם רוצים להוציא מכל הענין הזה של רשות השידור.

אלכס מילר: זה כרגע לא עומד על סדר היום, מבחינתכם וגם מבחינתנו, כי כרגע באת וחיזקת מה שפה מנסים במשך שנים להוציא, שהשר לא יפקח.

אלכס מילר: הקשב, השר לא יפקח על התכנים של הטלוויזיה הציבורית - זה השינוי שאנחנו רוצים לעשות אבל זה דבר שיבוא במסגרת אותן הרפורמות שיהיו בחינוכית.

אלכס מילר: אנחנו כרגע לא עוסקים ברפורמה בחינוכית אלא מדברים על המצב העתידי במידה והיתה החלטה, שלפי מה שהבנו לא היתה שום החלטה, לא היה שום משא ומתן, שני המנכ"לים הודיעו שזה לא נמצא על שולחנם, אנחנו כרגע לא פותחים דיון –ואני אקיים דיון כאן, אני עשיתי ביקור בחינוכית, אני אקיים כאן דיון, גם על הטלוויזיה החינוכית וגם על הרדיו החינוכי, אבל, כרגע אנחנו לא מדברים על הנושא הזה ואתה עכשיו בזה שאתה אומר ששר החינוך מפקח על התכנים של הטלוויזיה החינוכית משפר את המצב שגם ככה - - -

אביגדור דגן: סליחה, אדוני יושב הראש, סליחה, ברשותך, אני רוצה להבהיר, אלה חוקים שלא נוגעים לתכנים, את זה לא אמרתי, הזכרתי את חוק הכיתוביות וחוק סימון וסיווג.

אלכס מילר: או.

אלכס מילר: קיי, בסדר.

טלב אלסאנע: מה שקורה הוא שאנחנו חושדים גם כשיש כוונות טובות אבל אנחנו חושדים בגלל מי שעומד מאחורי הכוונות האלה ומה קרה למשל, עם דבר שהוא קיים תקופה, שדווקא בתקופה הזו כל המצב הקיים - משנים אותו.

טלב אלסאנע: בכל המערכות, בכל הערכאות, לכן תמיד יש לנו חשדות לגבי המניע שעומד מאחורי היוזמות האלו.

טלב אלסאנע: אין ספק שפיקוח ציבורי צריך אבל לא פיקוח פוליטי.

טלב אלסאנע: הטלוויזיה החינוכית ממלאה את תפקידה בצורה רצינית, בצורה אחראית, ואני רוצה לדבר אל המנכ"ל החדש שאני מברך אותו ואני מכיר אותו מזמן, מן הטלוויזיה הממלכתית.

טלב אלסאנע: יש לנו הרבה טענות לגבי סוגיות ואוכלוסיות נחלשות שיש להן בעיות אמיתיות ובוערות, לפני מספר ימים התקשרו אלי מן הטלוויזיה החינוכית ואומרים: אנחנו באים לסקר ענין של תלמידים מישובים לא מוכרים למרות שלא היתה פנייה ולא היתה יוזמה, אז למרות שאין את הפיקוח הפורמאלי, את הערכים ואת המצפון ואת האחריות הם אכן מגלים, הם ממלאים תפקידם בצורה מאד רצינית ומאד אחראית.

טלב אלסאנע: העמדה שלי מאד ברורה.

דב חנין: תודה רבה לאדוני יושב הראש.

דב חנין: מתנצל, הייתי בדיון של ועדת חוקה קודם.

דב חנין: אני רוצה, אדוני יושב הראש, להציע לך, אני עוקב אחרי הדיון ואחרי הנושא הזה ואנחנו גם מעלים אותו במליאת הכנסת במסגרת הצעות דחופות לסדר היום, אני חושב שהדיון הזה נעשה במקום ובזמן, אנחנו מדברים על מהלכים שטיבם המעשי בעולם המציאות שהם "מתבשלים מאחורי הקלעים" עד שהם מוכנים ולכן, עמדה ברורה של ועדת החינוך של הכנסת, בשלב המוקדם הזה, מאד דרושה, מאד חיונית ומאד תורמת, למניעת תקלות בהמשך הדרך.

דב חנין: כפי שאני מכיר את עמדתם של חברי הכנסת אני חושב שאנחנו כולנו יכולים להתאחד פה, אדוני יושב הראש, מסביב לסיכום ברור שאומר שאנחנו חושבים שמעמדה העצמאי של הטלוויזיה החינוכית הוא חיוני, ועדת החינוך תומכת בו, הנושא הזה נדון הרבה פעמים במסגרת ועדת החינוך לאורך השנים, אנחנו יודעים להעריך את חשיבותו של הכלי הזה, ככלי ששייך לעולם החינוך באופן עקרוני, צריך להישאר בעולם הזה, לא צריך לערבב אותו עם דברים אחרים, לא צריך לפגוע בו, צריך לשמור על עצמאותו, על המסגרת העצמאית הזו, אני שומע בצער על הפרשה הזו של מינוי מנכ"ל מתמשך ונסחב באופן מיותר, אני חושב שוועדת החינוך של הכנסת צריכה לעמוד מאחורי הבחירה המקצועית שנעשתה על ידי הגורמים המקצועיים - - -

אלכס מילר: חבר הכנסת דב חנין, לא נפתח פה תקדים שוועדת הכנסת תומכת באישיות מסויימת- - -

דב חנין: לא, אני אומר שההחלטה כבר התקבלה - - - -

אלכס מילר: אנחנו יכולים לדרוש את מינוי המנכ"ל, אנחנו יכולים לדרוש מראש הממשלה, להיזהר מדברים שאחר כך לא נדע איך לצאת מהם, עם דברים אחרים.

דב חנין: אני לא מציע שנתמוך באיש כזה או אחר אלא בהליך מקצועי של בחירה.

דב חנין: זה צריך להיכלל בהחלטה שלנו, ההחלטה שלנו צריכה לכלול שני אלמנטים עיקריים: האחד, עמידה של ועדת החינוך שזה תפקידה וחובתה על חיוניותה של הטלוויזיה החינוכית כמערכת מקצועית ועצמאית, והאלמנט השני שהוא המשלים, הוא תמיכה בהליך המקצועי של בחירת ממלאי תפקידים במסגרת הזו.

דב חנין: זה המינימום שאנחנו יכולים להחליט.

דב חנין: תודה.

אלכס מילר: רבותי, אני רוצה להגיע לסיכום הדברים, קודם כל אני רוצה לחזק את הטלוויזיה החינוכית ולומר שאנחנו רואים שיפור מאד משמעותי בכל הענין של קידום מהלכים חינוכיים בתקשורת וכמובן בכל מה שקשור לטלוויזיה ציבורית.

אלכס מילר: גם בהתייחסות של מנכ"ל רשות השידור וגם בהתייחסות של מנכ"לית משרד החינוך שהיום ממלאת מקום של מנכ"ל החינוכית, לא הובאה שום החלטה ולא היה שום משא ומתן על השמועה על האיחוד של החינוכית עם רשות השידור, והועדה מחזיקה בדעתה שהחינוכית צריכה להמשיך בפעילותה כמוגדרת בחוק ואין ספק שגם אותם השינויים שצריכים להיות בעתיד, שכרגע בעצם נמצאים בתכנון, הם לדיון שאנחנו נקיים במסגרת שקשורה לחינוכית ואני גם מציע שכל אותן התוספות, כל אותם השינויים שאתם רוצים שיהיו אנחנו נתייחס אליהם כשאנחנו נדון על חינוכית ועל עצם פעילותה.

נחמן שי: יש דבר אחד שצריך לקבוע והוא שאנחנו דוחים מכל מקום ומכל וכל את הרצון של לשכת ראש הממשלה ושל ראש הממשלה להתערב.

נחמן שי: זה חייב להיות.