ועדת המשנה לקידום ולסיוע לתעשיות עתירות ידע, כנסת 18, פרוטוקול מספר 10, 2011-11-28 10:00

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על תעשיית הון סיכון ועל המשברים שבהם אנחנו נמצאים.

רוברט אילטוב: מחכה לנו גם משבר באירופה והמשך האטה בארצות-הברית, שמשפיעים על הגיוסים.

רוברט אילטוב: עם זאת אנחנו רואים מהנתונים שהגיעו לידי הוועדה שאכן יש עלייה בגיוסי הון, אבל מצד שני יש ירידה בגיוסי הון של קרנות ישראליות.

רוברט אילטוב: היום אנחנו נדון בהיבטים ובשאלות שעולים מהנושא הזה.

רוברט אילטוב: הדובר הראשון יהיה המדען הראשי, שיציג את הדברים כפי שהם נראים מבחינתו.

רוברט אילטוב: אבי חסון, בבקשה.

אבי חסון: תודה רבה לך.

רוברט אילטוב: אתה פעם ראשונה אצלנו בוועדה, אז אני רוצה לברך אותך על תפקידך ולאחל לך בהצלחה.

רוברט אילטוב: אני חושב שהתפקיד שלך מאוד חשוב למשק הישראלי והגישות שלך ישפיעו ישירות, ולכן חשוב שאנחנו נפעל פה ונתמוך בך ובתקציבים שאתה מנווט.

רוברט אילטוב: אני אשמח להיות עזר בכל דבר בנושא הזה.

אבי חסון: תודה ליושב-ראש.

אבי חסון: אני חייב להגיד שבזמן הקצר שאני נמצא בתפקיד כבר יצא לנו לדבר ולהיעזר זה בזה, ושיתוף הפעולה הוא טוב מבורך.

אבי חסון: ניתנה הקדמה על ידי חבר הכנסת אילטוב.

אבי חסון: אני חושב שמספר נתונים שהתפרסמו לאחרונה בהחלט מעלים שאלה לגבי החוסן של שוק ההון סיכון הישראלי.

אבי חסון: אני רוצה להקדים ולומר משהו שהוא חשוב, במיוחד מנקודת המבט שלי, כמי שאחראי לייעץ לממשלה בנושא התעשיות עתירות הידע ואחראי על ה"אקו-סיסטם" הזה.

אבי חסון: בתוך ה"אקו-סיסטם" של החדשנות, המדע והטכנולוגיה, קרנות ההון סיכון הן רכיב מרכזי וחשוב לקידום והפיכת רעיונות לחברות בעלות תשואה כלכלית.

אבי חסון: התברכנו בישראל בשוק הון סיכון שהוא בוגר ומפותח ומוצלח.

אבי חסון: בהשוואה בין-לאומית מעטים המקומות, אם בכלל, מחוץ לארצות-הברית שיש להן שוק כזה.

אבי חסון: אני לא אתאפק מלהזכיר שההתחלה של התעשייה הזאת התחילה בעצם מתכנית "יוזמה", תכנית ממשלתית בהובלת המדען הראשי דאז, בתחילת שנות ה-90.

אבי חסון: אבל הממשלה כבר מזמן לא שם, וטוב שכך.

אבי חסון: התפתחה פה תעשייה שעומדת על שתי הרגליים.

אבי חסון: עם זאת העננים הם רבים, וחשוב להקדים ולומר שרבות מהבעיות שהשוק הזה נתקל בהן אינן ייחודיות לישראל.

אבי חסון: עולם ההון סיכון ככלל, ברמה הגלובאלית, נמצא היום תחת בחינה, עם הרבה מאוד שאלות לגבי המודלים, ועם הרבה מאוד משקיעי עוגן שמצמצמים את השקעתם ב-"asset class" הזה.

אבי חסון: רק השבוע התבשרנו על "קלפרס", קרנות הפנסיה של קליפורניה, גוף שהיה אחד המשקיעים הגדולים בעולם וצמצם מאוד את השקעתו בהון סיכון.

אבי חסון: גם הקרנות הישראליות נהנו מההשקעות של אותו גוף.

אבי חסון: אבל ברור שרובן של התופעות שאנחנו עדים להן כאן איננו ייחודי לנו.

אבי חסון: גם בארצות-הברית למשל נתקלים בתופעה של צמצום השקעות, צמצום מספר הקרנות, צמצום משקיעים.

אבי חסון: כל הדברים האלה בהחלט מדאיגים.

אבי חסון: עם זאת יש לנו בישראל כמה מאפיינים ייחודיים בנוסף לבעיות הגלובליות, וחשוב להציף אותם ולהתייחס אליהם.

אבי חסון: אחת מהעובדות – והיא עובדה מרכזית – היא ההשתתפות הנמוכה של המשקיעים המוסדיים בהשקעות בהון סיכון הישראלי.

אבי חסון: בעיניי זו אנומליה בעייתית.

אבי חסון: הממשלה כבר הבחינה באנומליה הזאת, ובתחילת השנה גם השיקה תכנית לעידוד המוסדיים להשקעות בהיי-טק או בהון סיכון.

אבי חסון: בעיניי, בנוסף לכל הבעיות שכבר תיארתי, האתגר של קרנות ההון סיכון הישראליות להתמודד גם עם היעדר ההשתתפות הזה, הוא מאוד מאוד משמעותי.

אבי חסון: חשוב להבין פה גם את הדינמיקה האמיתית.

אבי חסון: כשקרן הון סיכון הולכת לגייס בחוץ-לארץ, אז בנוסף לכל ההסברים הברורים שהיא צריכה לעשות כחברה שמנסה לגייס כסף, היא גם צריכה לבלות לא מעט זמן בלהסביר על ישראל.

אבי חסון: למה ישראל, למה לבצע השקעות באותה טריטוריה, עם כל תשואות הסיכון שלה ועם כל האתגרים שבלבצע השקעות.

אבי חסון: בעוד שלמשקיע מוסדי בישראל לפחות הקטע הזה ידוע ומוכר.

אבי חסון: כל דרך של הממשלה להעלות את השתתפות המוסדיים בהיי-טק – אני מכליל בכוונה בהיי-טק, לא רק בקרנות הון סיכון, אך בוודאי שגם בהן – היא מבורכת.

אבי חסון: אולי אתייחס לזה בהמשך, ברמת הצעדים הקריטיים.

אבי חסון: אני רוצה לומר שמהפוזיציה שלנו חשוב להסתכל על קרנות ההון סיכון כחלק ממודל מימון לאומי שלם יותר, ולא להתמקד רק בבעיה הזאת.

אבי חסון: כשאנחנו, במדען הראשי, מנסים להסתכל על איך אפשר להצמיח פה תעשייה ומתמקדים לרגע בפן המימוני שלה – חברה שיוצאת לדרך נדרשת למספר תחנות מימון לאורך חייה.

אבי חסון: אני חושב שיש לנו עדיין הרבה מה לעשות גם בתחנות האחרות.

אבי חסון: זה כולל אגב הן מימון פרטי והן מימון ציבורי.

אבי חסון: לצערי השחיקה כפולה – בשני התקציבים.

אבי חסון: אנחנו אגב, במדען הראשי, יכולים להיות ברומטר לא רע לירידה בהשקעות הסקטור הפרטי, כי באופן מידי הביקושים אלינו עולים.

אבי חסון: בעולם שבו בנוסף לירידה בסקטור הפרטי יש גם ירידה במקורות הממשלתיים, נוצרת לתעשייה בעיה כפולה.

אבי חסון: אבל כשמסתכלים על מודל מימון לאומי כזה, חשוב להסתכל על כל הרכיבים שלו.

אבי חסון: זה אומר לבצע את הכלים הנכונים גם להשקעות של אנג'לים.

אבי חסון: אני מודע לחוק האנג'לים שחוקק, אבל אני חושב שיש מקום להתאים את החוק הזה ולעשות אותו טוב יותר.

אבי חסון: אנחנו מבצעים פעילות כדי להפוך את החוק הזה לישים יותר למספר רב יותר של חברות.

אבי חסון: זה כולל גם השקעות seed בחממות הטכנולוגיות וגם בקרנות ההון סיכון, וזה כולל גם השקעה בטווח מאוחר יותר, שהיא לא נושא הדיון היום ולכן לא נתמקד בה.

אבי חסון: נכון שבזמן האחרון אנחנו עדים ליותר מעבר של קרנות להשקעה בעולם הזה, אבל עדיין יש לנו פער ביכולת להצמיח חברות בשלב המאוחר יותר כדי לבנות חברות חזקות ועתירות ידע.

אבי חסון: זה כולל גם הכנסה של שוק ההון בתל-אביב כמקור לגיוס כספים לחברות טכנולוגיות והפיכה של הבורסה ליותר טכנולוגית.

אבי חסון: ואני יודע שההנהלה הנוכחית מאוד "מיינדד" לעניין הזה.

אבי חסון: אנחנו רואים כבר הצלחות יפות, בעיקר בסקטור הביו-טכנולוגיה.

אבי חסון: אבל במסגרת של מודל למימון לאומי, גם לשוק ההון יש מקום.

אבי חסון: ואגב, למוסדיים יש מקום לשחק גם בתוך שוק הון ציבורי ולא רק במסגרת השקעות בקרנות הון סיכון.

אבי חסון: אז נדרשת הסתכלות שהיא גם ארוכת טווח וגם רחבה מבחינת הכיסוי שלה.

אבי חסון: נסתכל לרגע על נושא הדיון גופא, שהוא קרנות ההון סיכון.

אבי חסון: אני רוצה להדגיש שהירידה הזאת היא ירידה מדאיגה.

אבי חסון: אם אנחנו מסתכלים על הנתונים האחרונים, חלקן של הקרנות הישראליות בהשקעות בהיי-טק ירד בכ-25%.

אבי חסון: היסטורית המספר היה בערך חצי-חצי, 55%-60% משקיעים זרים.

אבי חסון: בעולם שבו החלק של הישראלים יורד אנחנו מגיעים לאזורים שהם לא טובים לנו, במיוחד אם נזכור שזה בעיקר פוגע בחברות הצעירות, כי מסורתית חלקן של הקרנות הישראליות היה גדול יותר בחברות הצעירות.

אבי חסון: אז מה צריך לעשות, לפחות מבחינתנו?

אבי חסון: אני רוצה לומר את תפיסת העולם שלי בכלל, שהיא נכונה גם לעניין הזה: מעבר לכל תפקידי הממשלה – ולממשלה יש תפקיד מרכזי בעולם המחקר והפיתוח – הכלל הראשון שלנו צריך להיות "do no harm".

אבי חסון: כמו שבועת הרופאים.

אבי חסון: צריך להיזהר: כל פעם שאנחנו מתערבים, ההתערבות צריכה להיות מוצדקת ובמידה.

אבי חסון: אני חושב שהדברים העיקריים שאנחנו צריכים להתרכז בהם, מעבר למה שכבר אמרתי, זה קודם כול להגביר את היקף פעילות המוסדיים.

אבי חסון: אני אומר שוב: יש את התכנית הקיימת, שמנוהלת באגף החשב הכללי.

אבי חסון: אני רואה פה את אגף תקציבים ואני מניח שהם יחלקו חלק מהנתונים.

אבי חסון: אני חושב שהתכנית הזאת צעירה ועוד מוקדם לשפוט אותה.

אבי חסון: חלק מהתוצאות הראשוניות שלה הן חיוביות, אבל היא עדיין לא נותנת את מלוא האימפקט.

אבי חסון: אני מקווה שהיא תעשה את זה.

אבי חסון: אבל בנוסף לתכנית הזאת, כל פעילות, צעד, רגולציה שיודעים לעודד את המוסדיים להיכנס להשקעות בתעשיות עתירות הידע, גם דרך קרנות ההון סיכון וגם דרך מבנים חדשניים – בעיניי הם מבורכים ורצויים, וצריך לקדם אותם.

אבי חסון: הדבר השני שאנחנו בוחנים כרגע הוא הסתכלות על צורכי התעשייה, בעיקר בשלב ה-early stage , השלב המוקדם.

אבי חסון: אמרתי שזה המקום שנפגע מיד.

אבי חסון: אנחנו במדען הראשי מרגישים את זה בצורה מאוד אקוטית, בעיקר דרך החממות הטכנולוגיות, שהן היום המשקיע early stage הגדול במדינה.

אבי חסון: כ-200 חברות בכל רגע נתון מתנהלות במסגרת החממות האלה; כ-80 חברות חדשות מדי שנה.

אבי חסון: אנחנו רוצים לוודא שלחממות האלה יש אבא ואימא ויש מי שקולט את הילדים האלה כשהם מבשילים ויוצאים לעולם האמיתי.

אבי חסון: זה היה אחד התפקידים המסורתיים של קרנות ההון סיכון, והיינו רוצים לוודא שאם התפקיד הזה לא ממולא, יש מי שמחכה לחברות האלה כדי לאפשר להן לצמוח.

אבי חסון: אנחנו בוחנים כרגע שורה של מבנים שונים ותכניות שונות כדי להתמודד עם העניין הזה.

אבי חסון: אני רוצה לסכם ולומר שוב את הדברים הבאים.

אבי חסון: ראשית, ההון סיכון ובריאות ההון סיכון הישראלי חשובים למערך החדשנות בישראל.

אבי חסון: זה חלק מהותי מה"אקו-סיסטם" של המדע והטכנולוגיה, ואנחנו רוצים לראות אותו בריא, צומח ומשגשג.

אבי חסון: שנית, האיומים והטלטלות שהוא עובר הם חלק ממשבר עולמי רחב יותר.

אבי חסון: המשבר לא נמצא בשליטתנו, וחשוב לנו לנטר אותו בקפידה ולראות לאן נושבת הרוח, כדי להתאים את הצעדים ברמה ארוכת הטווח להתפתחויות שנוצרות, וכדי להיזהר מפעילויות נקודתיות אגרסיביות כאלה ואחרות.

אבי חסון: מעבר לזה, התפקיד שלנו, כממשלה, צריך להיות וידוא של אותו מודל מימון לאומי שמסתכל על מחזור חיי המימון של חברה, החל מהשקעות של אנג'לים ועד לשוק ההון בבורסה; והתערבות נקודתית איפה שצריך, כדי לקדם סקטורים ספציפיים שנפגעים יותר.

אבי חסון: כי בעולם שבו יש פחות השקעות לא כל הסקטורים נפגעים באותה מידה.

אבי חסון: הסקטור הפרטי – לא חלילה מביקורת, אני ביליתי 20 שנה בסקטור הזה – נוטה להשקעות שהן נמוכות סיכון וקצרות טווח.

אבי חסון: חלק מהסקטורים שאיתם אנחנו מתמודדים הם בהגדרה עתירי מחקר, אי-ודאות וסיכון, וארוכי טווח.

אבי חסון: קלינטק, מדעי החיים – הרבה מתחומי העתיד הם כאלה.

אבי חסון: לכן חשוב שנעזור לסקטור הפרטי לגשר על תקופת האי-ודאות הזאת באמצעות הכלים הממשלתיים שאותם אנחנו נבחן.

אבי חסון: את זה אנחנו עושים כל הזמן.

אבי חסון: תודה רבה.

רוברט אילטוב: משרד האוצר, אלון מסר, בבקשה.

אלון מסר: בוקר טוב.

אלון מסר: בהמשך לדברים שאמר המדען הראשי, משרד האוצר ומשרד התמ"ת השיקו בתחילת 2011 תכנית שהמטרה שלה היא לעודד גופים מוסדיים ישראליים להשקעות בתעשייה עתירת הידע, בין היתר בקרנות הון סיכון אך לא רק.

אלון מסר: חשוב לציין שהתכנית מאפשרת מודלים הרבה יותר גמישים, מאפשרת התפתחות של מודל גם לקרנות ציבוריות, שנסחרות בבורסה, וגם לקרנות קשורות.

אלון מסר: כל מיני מודלים אפשריים כדי שיהיה למוסדיים יותר נוח להשקיע בתעשייה עתירת הידע.

אלון מסר: התכנית יצאה לדרך בתחילת ינואר.

אלון מסר: הוקצו לה 200 מיליון שקל מהממשלה, שאמורים בניצול מלא להגיע להשקעה של 800 מיליון שקל של הגופים המוסדיים בתעשייה עתירת הידע.

אלון מסר: עד היום – עוד לא הסתיימה השנה – נוצל כבר יותר ממחצית התקציב.

אלון מסר: הגופים המוסדיים הישראליים הצהירו והתחייבו להשקיע בתעשייה עתירת הידע במסגרת התכנית כ-450 מיליון שקל.

אלון מסר: עד כה כבר הושקעו בפועל במספר קרנות בערך 125 מיליון שקלים.

אלון מסר: אנחנו רואים שבעקבות התכנית יש דו-שיח מחודש בין הקרנות לבין המוסדיים, דבר שהוא אחת המטרות המוצהרות של התכנית.

אלון מסר: אנחנו יודעים שיש קרנות חדשות שנמצאות בתהליך, בין אם קרנות ציבוריות בין אם קרנות במבנים קצת שונים, והן מנסות להתאים את עצמן להשקעה של הגופים המוסדיים והתעשייה.

אלון מסר: אלה הנתונים.

אלון מסר: כמו שאמר המדען הראשי, הנקודות האלו צריכות להיבחן לטווח הקצר, הארוך והבינוני.

אלון מסר: בטווח הקצר באמת יצאה תכנית ממשלתית שמטרתה לעזור ליותר הון מקומי להגיע לתעשייה הישראלית, משהו שלא היה קיים פה מכל מיני סיבות, חלקן כלכליות חלקן קצת פחות.

אלון מסר: בטווח היותר ארוך צריך להבין יותר טוב מה קורה, לנתח.

אלון מסר: זה התפקיד של המדען הראשי, וכמו שהוא מציין, זה בדיוק מה שצריך לעשות.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אסתי פשין, בבקשה.

רוברט אילטוב: יש מצגת?

אסתי פשין: בוקר טוב לכולם.

אסתי פשין: אני אסתי פשין, מנכ"לית שדולת ההיי-טק.

רוברט אילטוב: מי שלא מכיר את אסתי נא להירשם אצלי בבקשה.

אסתי פשין: אני מנכ"לית שדולת ההיי-טק בכנסת, תפקיד שהוא "פרו-בונו".

אסתי פשין: המטרה של המצגת הנוכחית היא לשים על השולחן כמה נתונים שיאפשרו לנו אחר-כך לנהל דיון פתוח בשאלה האם קיים משבר בהון סיכון או לא קיים משבר בהון סיכון, ומה נדרש לעשות כדי לטפל בו.

אסתי פשין: הנתונים כולם לקוחים מתוך הסקר שמבצעת חברת IVC בשיתוף הפעם עם KPMG.

אסתי פשין: היא מוציאה את הסקר הזה פעם ברבעון.

אסתי פשין: הסקר הוא בסיס המידע העיקרי שמשמש אותנו להבנת התעשייה.

אסתי פשין: יש כאן כל מיני חתכים שאנחנו ביצענו, אבל הכול על בסיס הנתונים שלהם.

אסתי פשין: השקף הראשון מראה את גיוסי ההון על-ידי חברות ישראליות לאורך השנים.

אסתי פשין: אתם רואים כאן שני צבעים: צבע אחד מראה את סך כל הגיוסים והצבע השני מראה את הנתח של גיוסים מהקרנות הישראליות.

אסתי פשין: שני נתונים מעניינים ניתן ללמוד מתוך השקף הזה: מצד אחד שהיקף הגיוסים במגמת עלייה.

אסתי פשין: ברבעונים 3-1 של 2011 גויסו בסך-הכול יותר כספים מאשר בכל 2010, בכמויות ניכרות.

אסתי פשין: מצד שני אנחנו רואים המשך של מגמת הירידה בהיקף הגיוסים מקרנות ישראליות.

אסתי פשין: כפי שאמר המדען הראשי, ההשקעות נבדלות בסקטורים השונים.

אסתי פשין: אנחנו יכולים לראות כאן את היקף ההשקעות לפי סקטורים.

אסתי פשין: המספר לא מסתכם ל-100% כי יש גם סקטור שקוראים לו "אחר", אבל אלה ארבעת הסקטורים המעניינים.

אסתי פשין: אנחנו רואים מצד ימין את היקף ההשקעות הכולל ברבעונים 3-1 ב-2010, ובצד שמאל את הרבעונים 3-1 ב-2011.

אסתי פשין: אנחנו רואים את מספר החברות שבהן הושקע.

אסתי פשין: אנחנו רואים את שיעור ההשקעות מסך כל ההשקעות, ואנחנו רואים את ממוצע הגיוס לחברה.

אסתי פשין: כמה נתונים מעניינים שכדאי לשים לב אליהם: אנחנו רואים עלייה בממוצע הגיוסים לחברה כמעט בכל הסקטורים, למעט בסקטור התקשורת, שבו אנחנו רואים ירידה מסוימת.

אסתי פשין: אנחנו רואים עלייה בשיעור הגיוסים בתחום האינטרנט ובתחום התכנה.

אסתי פשין: אנחנו רואים ירידה בתחום מדעי החיים.

אסתי פשין: אגב, זה לא שונה משמעותית מהמגמה בעולם.

אסתי פשין: השקעות לפי שלב הן גם נתון מעניין.

אסתי פשין: רואים את ארבעת הפילוחים: היקף ההשקעות הכולל, מספר החברות, השיעור והממוצע לחברה.

אסתי פשין: כאן המספרים כן מסתכמים ל-100%.

אסתי פשין: רואים עלייה משמעותית בממוצע הגיוסים לחברה בשלבי ה-seed, ועלייה עוד יותר משמעותית בשלב ה-late stage.

אסתי פשין: כמו שאתם יכולים לראות, כמות החברות שגייסו בשלב ה-seed יותר מהוכפלה בין 2010 ל-2011.

אסתי פשין: עדיין זה מספר זעום, שיעור של 5% מסך כל ההשקעות.

אסתי פשין: כמה נתונים לגבי קרנות ישראליות.

אסתי פשין: דבר ראשון, נתון שלפעמים קצת מוצנע: היקף ההשקעות של קרנות ישראליות בחברות זרות.

אסתי פשין: אלה מספרים שלא נכללים ב-393 מיליון שקל שהוזכרו, אבל אתם יכולים לראות שהסך הכולל שהושקע ב-2011 בחברות זרות שווה ל-18% כמעט 20%, מהיקף ההשקעות של הקרנות בחברות ישראליות.

אסתי פשין: זה נתון מעניין, שאיננו מחווים לגביו דעה.

אסתי פשין: קרנות הן גורם שמטרתו היא בראש ובראשונה להרוויח.

אסתי פשין: עוד נתון מעניין, גם כן בהמשך למה שאמר המדען הראשי, הוא היקף ההשקעות שלא משתתפות בקרנות ישראליות.

אסתי פשין: לקרנות ישראליות יש תפקיד נורא משמעותי כשהן משתתפות בהשקעה – הן גורם מייצב.

אסתי פשין: כמות או היקף ההשקעות שבהן קרנות ישראליות לא משתתפות יותר מהוכפלה.

אסתי פשין: ב-2010 ברבעונים 3-1 ההיקף היה 232 מיליון, וברבעונים 3-1 ב-2011 567 מיליון.

אסתי פשין: זהו גידול של 144%.

אסתי פשין: הנתון האחרון משקף איזושהי מציאות שהולכת ומחמירה, איזושהי מגמה.

אסתי פשין: אם היו פה הנתונים של 2009, הייתם רואים את זה.

אסתי פשין: שיעור השקעות הראשונות של קרנות ישראליות, כלומר השקעות ה-seed וה-early stage.

אסתי פשין: אתם יכולים לראות שהמגמה היא מגמה של ירידה.

אסתי פשין: ב-2011 26% לעומת 30% ברבעונים המקבילים ב-2010.

אסתי פשין: עד כאן ניסיון לשים על השולחן נתונים שיאפשרו לנו לקיים דיון לאורם.

רוברט אילטוב: תודה רבה, אסתי.

רוברט אילטוב: נציגת הבורסה לניירות ערך, חני שטרית בך, בבקשה.

חני שטרית בך: מטבע הדברים אני רוצה לדבר על שיתוף הציבור וגיוס הון דרך הבורסה.

חני שטרית בך: אני חושבת שניתן לעשות הרבה.

חני שטרית בך: עשו את תכנית האוצר למוסדיים, אבל אף אחד לא דיבר על הציבור הרחב.

חני שטרית בך: אני חושבת שיש כאן ציבור רחב שיכול להשתתף.

חני שטרית בך: הציבור הזה אולי שונה במקצת, אבל בשנות ה-80, כשרצו להביא את חיפושי הנפט והגז למרכז הבמה, הביאו את זה דרך הבורסה.

חני שטרית בך: המוסדיים הגיעו בשלב השני.

חני שטרית בך: בשלב הראשון הגיע הציבור.

רוברט אילטוב: אני רק רוצה לעדכן אותך שאנחנו כן הכנו הצעת חוק בתחום ההיי-טק שהיא מאוד דומה לנושא של גז ונפט.

רוברט אילטוב: אנחנו נגיש אותה בהקדם, אם אני לא טועה זה בייעוץ משפטי של הכנסת.

קריאה: בוועדת שרים.

רוברט אילטוב: העוזרת שלי מעדכנת אותי שזה בשלב יותר מתקדם ממה שחשבתי.

חני שטרית-בך: אני אשמח להעלות כמה דברים, ואשמח לשמוע את העדכון.

חני שטרית-בך: אני חושבת שאפשר לעשות משהו דומה כדי למשוך משקיעם פרטיים, אפשר לעשות בשביל הציבור הרחב משהו דומה לחוק האנג'לים.

חני שטרית-בך: חוק האנג'לים, בגדול, לקח את ההשקעה ואִפשר לנכות אותה מרווחי הון שוטפים.

חני שטרית-בך: אני חושבת שאפשר לעשות בשביל הציבור אותו דבר: לקחת את הוצאות רכישת המניות בהנפקה ולאפשר לציבור לנכות את זה מרווחי הון שוטפים באותה שנה.

חני שטרית-בך: אפשר לשקול שני סוגי תאגידים חדשים, שלא קיימים היום בבורסה: אחד, שותפויות מו"פ שישקיעו בחברות מו"פ.

חני שטרית-בך: הרעיון כאן הוא כמו הנפט.

חני שטרית-בך: שניים, חברה שקופה, שגם כאן זה יהיה יותר דומה לחברות ה-REIT.

חני שטרית-בך: גם כאן – לא כפל מס, אלא מיסוי ברמת המחזיק.

חני שטרית-בך: אלה שני הדברים שיכולים למשוך את הציבור על-ידי הטבות מס.

חני שטרית-בך: אני חושבת שחשוב למשוך את החברות הישראליות להשקיע קודם כל בבורסה בישראל.

חני שטרית-בך: אנחנו רואים את החברות הישראליות, בייחוד את הטכנולוגיה, כל הזמן פוזלות לשוק האמריקאי.

חני שטרית-בך: השוק האמריקאי סגור לרוב החברות, וחשוב להביא אותן לבורסה בישראל.

חני שטרית-בך: כשהן יוצאות לחוץ-לארץ קשה מאוד להחזיר אותן, כמו למשל במקרה של "צ'ק-פוינט".

חני שטרית-בך: יש שני דברים שיכולים להקל על החברות: אחד, לאפשר US GAAP לחברות ההיי-טק, לשים את זה רק לחברות ההיי-טק, בניגוד לכל החברות.

חני שטרית-בך: שניים, לאפשר דיווח באנגלית.

חני שטרית-בך: אנחנו יודעים שכל קרנות ההון סיכון שדיברנו איתן הציבו את שני הדברים האלה כדברים מרכזיים כדי להיכנס לבורסה בישראל.

חני שטרית-בך: אני חושבת שאם הוועדה תפנה לרשות לניירות ערך, לאוצר, לרשות המסים ולבורסה שיעשו ועדה בטווח מאוד קצר, אפשר יהיה להריץ את הדברים האלה, בשיתוף פעולה של כל הגופים.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אנחנו אכן נקדם את מה שאת מציעה ונגבש את עמדתנו.

רוברט אילטוב: לוקה ברקוביץ', נציג איגוד תעשיות האלקטרוניקה, בבקשה.

לוקה ברקוביץ: אדונה היושב ראש, אני חבר נשיאות איגוד תעשיית האלקטרוניקה והתכנה.

לוקה ברקוביץ: בעברי הייתי שותף להקמת שלוש חברות סטרט-אפ במימון מלא של המדען הראשי.

לוקה ברקוביץ: בסוגריים: חברות שקיימות עד עכשיו.

רוברט אילטוב: למה בסוגריים?

רוברט אילטוב: כי זה לא שייך לדיון הזה, אבל אני מאוד גאה שאני מפרנס בצורה ישירה למעלה מ-300 משפחות בישראל.

רוברט אילטוב: "קיימות עד עכשיו" עם שלושה סימני קריאה.

רוברט אילטוב: באיגוד מכירים בחשיבות חברות ההון סיכון ודואגים למצבן היום.

רוברט אילטוב: לנו באיגוד היו הרבה ישיבות, ולפי דעתנו חברות ההון סיכון בארץ לא מספקות את הסחורה לתקופה ארוכה.

רוברט אילטוב: היה, וגם היום יש, צורך בשינוי גדול בקיבול של קרנות ההון סיכון לתעשייה.

רוברט אילטוב: עד עכשיו לא היה, אלא רק בשם.

רוברט אילטוב: לצערנו אין שינוי כזה, אלא רק שינוי קוסמטי של השם, שמבלבל וגרם לפירוק של כמה חברות.

רוברט אילטוב: אני פוגש הרבה אנשים בתחילת דרכם בהיי-טק, והם מבולבלים מהקשר בין חברות סיכון הון להיי-טק ואיך הן יכולות לעזור.

רוברט אילטוב: המטרה שלהם לשים בישראל חברות להרבה שנים, לא למטרות אחרות.

רוברט אילטוב: חברות הון סיכון חייבות להתחבר לתעשייה כדי לבנות חברות אמיתיות, בעלות קיום לשנים רבות, עם 100% הצלחה; ולא בשביל רווח מידי – מה שנקרא "הנפקה" – עם אחוזי הצלחה נמוכים בתור מדיניות.

רוברט אילטוב: מי שוותיק בתחום שלנו יודע שכל קרנות ההון סיכון היו מציגות בגאווה ש-30% מהחברות שבהן הן השקיעו הצליחו לצאת להנפקה.

רוברט אילטוב: לפי דעתי – וגם אמרתי את זה ב-2001 וב-2002 – זה כישלון.

רוברט אילטוב: אנחנו באיגוד התעשייה חושבים שטוב למשק הישראלי ללכת לעידוד השקעה פרטית, כמו שגברת חני שטרית-בך אמרה, וחברות הון סיכון צריכות להתחבר למאמץ להשקעה פרטית.

רוברט אילטוב: כשאנחנו מדברים על חיבור לתעשייה, לא מדובר על אגו, מדובר על שנים של מדיניות שגויה של קרנות הון סיכון, שראשיתה – למי שקצת מבוגר – בתקופת הבועה, כשהשקיעו בכל מה שזז בלי לבדוק; ואחר-כך, בתקופת הזוהר שאחרי הבועה, הייתה – סליחה על המילה – קצת יהירות.

רוברט אילטוב: היום, בתקופה לא פשוטה, יש מקום לשיתוף פעולה עם אנשים בעלי ניסיון ומשאבים, כמו באיגוד תעשיות האלקטרוניקה.

רוברט אילטוב: יש גם היבט לאומי, שדיברו עליו קודם.

רוברט אילטוב: דובר על כסף שמושקע בחוץ-לארץ, 20%, שזה המון כסף.

רוברט אילטוב: אני יודע על השקעות של חברות הון סיכון ישראליות ברוסיה ובסין.

רוברט אילטוב: אני מאמין בשיתוף פעולה.

רוברט אילטוב: אני חושב שאנחנו ואיגוד התעשייה מושיטים יד לקרנות הון סיכון, כדי שישתמשו בידע שלנו, במחקרים שלנו ובהצלחות שלנו.

רוברט אילטוב: כל מי שבחוץ-לארץ יודע שאנחנו, ביחד עם האנשים שהקימו את RAD, למשל יהודה זיסאפל... ישקיע בקלות יותר, במקום להגיד: אנחנו, בתור קרן הון סיכון, יצאנו לשלוש הנפקות.

רוברט אילטוב: זה לא אומר כלום.

רוברט אילטוב: אני בטוח שביחד נבנה בישראל תעשייה טובה יותר.

רוברט אילטוב: אני רוצה לדבר על הפעילות שלך: הרבה שנים אתה העוגן שלנו ב - - -

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: נציג או נציגת איגוד תעשיות ההיי-טק נמצא פה?

רוברט אילטוב: עופר וילנסקי, בבקשה.

עופר וילנסקי: אני מנכ"ל חברת "הולה".

עופר וילנסקי: זו החברה השלישית שהקמתי.

עופר וילנסקי: החברה הקודמת הייתה "ג'נגו", שנמכרה ב-2006.

עופר וילנסקי: אני גם חבר ב-HTIA, והכוונה שלי והסיבה שאני פה היא לראות איך אני יכול לתרום לכלכלת מדינת ישראל.

עופר וילנסקי: אני עושה את זה במקום הקטן שלי, שזו החברה שהקמתי לפני שלוש שנים.

עופר וילנסקי: זאת המטרה שלי, אני לא מייצג אף אחד.

עופר וילנסקי: רציתי לתת זווית ראייה של יזם, כי ראיתי את הכותרת.

רוברט אילטוב: תייצג את היזמים הקטנים.

רוברט אילטוב: אני לא יכול לייצג אותם כי הם לא נתנו לי את המנדט, אבל זווית הראייה שלי היא זווית של יזם אחד לפחות, שזה אני.

רוברט אילטוב: ראיתי את הכותרת של הדיון הזה, ואני מסכים שכנראה יש משבר בתעשיית ההון סיכון.

רוברט אילטוב: אני רוצה לראות האם זה מביא למשבר בתעשיית הסטרט-אפים.

רוברט אילטוב: מה בעצם נעשה אם לא יהיה כסף?

רוברט אילטוב: התשובה שלי אולי תהיה מפתיעה.

רוברט אילטוב: אז קודם כול, האם פחות הון סיכון אומר פחות סטרט-אפים?

רוברט אילטוב: מה התשובה?

רוברט אילטוב: התשובה היא כן, יהיו פחות סטרט-אפים.

רוברט אילטוב: אבל האם פחות סטרט-אפים זה רע לישראל?

רוברט אילטוב: התשובה שלי היא לא.

רוברט אילטוב: מה שרע לישראל זה אם יהיו פחות סטרט-אפים טובים, לא פחות סטרט-אפים.

רוברט אילטוב: סטרט-אפים זו לא תעשייה של "בואו נכניס 2,000 ואולי יצאו ארבע", אפשר אולי להכניס רק עשר ויצאו ארבע.

רוברט אילטוב: זו לא תעשייה של הימורים.

רוברט אילטוב: יש סטרט-אפים טובים ויש פחות טובים.

רוברט אילטוב: תמיד היו פחות טובים ויותר טובים, גרועים ומעולים.

רוברט אילטוב: זה תהליך שקיים.

רוברט אילטוב: נכון, אבל זה לא תהליך של הימור.

רוברט אילטוב: אחד הדברים הטובים בישראל הוא שכל אחד שיושב בבית קפה מרגיש את עצמו יזם, וזה מצוין.

רוברט אילטוב: כולם רואים בראש את התמונה של "מסודרים" ורוצים להיות יזם מסודר, אבל לא כולם מתאימים להיות יזם.

רוברט אילטוב: זה מקצוע כמו כל מקצוע אחר.

רוברט אילטוב: מה יקרה אם יהיה לנו למשל יותר מדי כסף?

רוברט אילטוב: אם נשפוך המון כסף לתעשייה?

רוברט אילטוב: כמובן שהיזמים הפחות טובים והרעיונות הפחות טובים יקבלו מימון, ואת זה אנחנו לא כל-כך רוצים.

רוברט אילטוב: כולנו, אני חושב.

רוברט אילטוב: היום, בזה שיש מעט כסף, יש בעצם תהליך של ברירה טבעית.

רוברט אילטוב: המלחמה של הרבה יזמים על מעט כסף מייצרת מצב שאלה שיודעים יותר טוב למכור, והרעיון שלהם יותר טוב, והם יכולים להוכיח את היכולת שלהם יותר טוב, הם אלו שיקבלו את הכסף.

רוברט אילטוב: זה תהליך די בריא.

רוברט אילטוב: מה יקרה אם נשים המון כסף?

רוברט אילטוב: הרבה רעיונות לא טובים גם ימומנו.

רוברט אילטוב: אז אם יהיה לנו יותר מדי כסף יהיו קבוצות פחות טובות, וחברות גדולות שאנחנו רוצים לגדל אותן פה ייפגעו.

רוברט אילטוב: ב"צ'ק פוינט" – חברה מצוינת, שגם עבדתי בה לפני הרבה שנים – יושבים היום בין 1,000 ל-1,500 אנשים שרואים את עצמם יזמים, אבל אין להם מימון.

רוברט אילטוב: תביאו להם מימון – כולם עוזבים את החברה ומקימים סטרט-אפים.

רוברט אילטוב: יש פה שבעה מיליון אנשים כאלה.

רוברט אילטוב: יש שבעה מיליון סטרט-אפים שאפשר לממן פה, אז תביאו עוד כסף.

רוברט אילטוב: ככה החברות הגדולות ייפגעו, והסטרט-אפים הטובים גם ייפגעו.

רוברט אילטוב: כי אם יש מעט רעיונות טובים ומעט צוותים טובים, יש גם מעט מהנדסים טובים ממש, והם לא יכולים לדעת אם זה סטרט-אפ טוב או רעיון טוב או לא טוב.

רוברט אילטוב: הם ידוללו ויתפרשו על 2,000 או שבעה מיליון סטרט-אפים.

רוברט אילטוב: יש לי איזו הצעה להבין מתי אנחנו במשבר מבחינת עולם הסטרט-אפים.

רוברט אילטוב: עולם הסטרט-אפים נמצא במשבר פיננסי כאשר אנחנו רואים צוות טוב עם רעיון טוב שלא מצליח להשיג מימון.

רוברט אילטוב: זו הגדרה.

רוברט אילטוב: אז אם בא אליכם יזם ואומר: "קשה, אין כסף" – אוקיי, אתה לא הצלחת להשיג כסף, איפה אתה בשרשרת המזון?

רוברט אילטוב: זוהי נקודה שאולי מחדדת את המצב.

רוברט אילטוב: אני נפגש די הרבה עם יזמים, רק בשביל לעזור, "פרו-בונו".

רוברט אילטוב: למדתי מילה חדשה.

רוברט אילטוב: אני עוזר בחינם לכל מי שמוכן לקבל את העזרה, ואני כמעט לא רואה אף רעיון טוב או צוות טוב.

רוברט אילטוב: זה מאוד נדיר.

רוברט אילטוב: אנשים פה מההון סיכון יכולים להגיד לכם שרעיון טוב וצוות טוב זה דבר סופר-נדיר, למרות מה שחושבים.

רוברט אילטוב: אם חס וחלילה יהיה הרבה פחות הון סיכון בישראל, מה אז יזמים יעשו?

רוברט אילטוב: מה אנחנו נעשה אם יהיה מעט מאוד כסף?

רוברט אילטוב: אז קודם כול אפשר לעשות bootstrap, להקים חברה מאפס, להקים אותה בלי כסף.

רוברט אילטוב: את החברה הראשונה שלנו הקמנו במרתף בבית שלי, כי אף קרן הון סיכון לא הסכימה לממן אותנו, ובצדק – היה לנו ממש רעיון מחורבן.

רוברט אילטוב: אז אני והשותף שלי ישבנו אצלי במרתף וכתבנו את המוצר, ותוך חודש התחלנו למכור פה ושם ב-500 דולר לחתיכה.

רוברט אילטוב: היום זה עסק שמוכר בערך בעשרה מיליון דולר.

רוברט אילטוב: עסק קטן שלא שווה מימון של הון סיכון.

רוברט אילטוב: למדנו, זה היה הסטאז' שלנו.

רוברט אילטוב: טוב שלא מימנו אותנו.

רוברט אילטוב: אפשר ככה להרים עסק.

רוברט אילטוב: זה עסק קטן שמעסיק 40-30 איש.

רוברט אילטוב: בכל זאת יהיה עדיין כסף בישראל.

רוברט אילטוב: גם אם הרבה קרנות הון סיכון לא יצליחו לגייס כסף.

רוברט אילטוב: יהיה כסף, ואפשר לגייס מהן.

רוברט אילטוב: יש לא מעט קרנות זרות – נציג שלהן, דודי, יושב פה בחדר – שמשקיעות בישראל.

רוברט אילטוב: יש משקיעים אסטרטגיים כמו "אינטל", "סיסקו", "גוגל" וכולי.

רוברט אילטוב: תבינו שאם סטרט-אפ עושה דבר חשוב שאין לו מימון, ברור ש"גוגל" או לקוח אחר יהיה מוכן לממן אותו בסופו של דבר.

רוברט אילטוב: בסטרט-אפ השני שעשינו, "ג'נגו", הלכנו שוב פעם לגייס כסף ממשקיעים.

רוברט אילטוב: זה היה בדיוק במשבר של שנת 2000, כשהבורסה כבר הייתה בדרך למטה.

רוברט אילטוב: לא יכולנו להשיג מימון הון סיכון, אבל את "אינטל" זה מאוד עניין, והיא שמה כסף בחברה.

רוברט אילטוב: "Infineon", עוד חברת סיליקון, גם שמה כסף בחברה, ומיד אחריה באה קרן הון סיכון אמריקאית ושמה, ומשם זה כבר נהיה יותר קל.

רוברט אילטוב: דבר נוסף.

רוברט אילטוב: יש פה המון המון יזמים שכבר גייסו כסף מקרנות זרות, מקרנות מקומיות וממשקיעים אסטרטגיים.

רוברט אילטוב: היזמים החדשים גם יכולים להתחבר איתם, ואנחנו יכולים לעזור להם להגיע לשם, בין אם זה בחינם ובין אם זה בתשלום של מניות או מה שלא יהיה.

רוברט אילטוב: יש, אגב, עוד כמה דברים: אנג'לים, המדען הראשי, האיחוד האירופי.

רוברט אילטוב: יש המון המון מקורות של כסף.

רוברט אילטוב: לא לשכוח שאפשר למכור מוצר, זו גם דרך להרוויח כסף.

רוברט אילטוב: אני מנסה להגיד שיש המון דרכים, ויזם נחוש שהולך לבנות חברה – זו רק ההתחלה, הוא ירוץ בדרך הזאת וישיג כסף ממי שצריך.

רוברט אילטוב: כמובן שיהיה יותר טוב אם יהיה יותר כסף, אבל אם יהיה יותר מדי זה לא טוב.

רוברט אילטוב: לסיכום, יש יזמים מצוינים עם רעיונות מצוינים, ובהם כל מה שקורה לא פוגע.

רוברט אילטוב: גיל שוויד הקים את "צ'קפוינט" בדירה של סבתא שלו עם הלוואה של 300,000 דולר, כפי שידוע לי.

רוברט אילטוב: הוא נתן 50% מהחברה בשביל ההלוואה הזאת.

רוברט אילטוב: 50% מהחברה הוא נתן תמורת 300,000 דולר, שהוא גם היה צריך להחזיר אותם.

רוברט אילטוב: וקמה חברה ענקית, בלי הרבה כסף.

רוברט אילטוב: כדי לקבל הלוואה של 300,000 דולר, צריך ערבויות בהתאם.

רוברט אילטוב: כנראה היו לו 300,000 דולר.

רוברט אילטוב: היו לו חברים: B, R ו-M.

מיכל שיק: ולסבתא הייתה דירה.

רוברט אילטוב: ולסבתא הייתה כנראה דירה מאוד גדולה.

עופר וילנסקי: היזמים של HP, היולט ופקארד, עשו את זה במחסן של היולט, ולא היה שם כסף.

עופר וילנסקי: אפשר לעשות את זה בלי כסף.

עופר וילנסקי: יכול להיות שאם יהיה פחות כסף, היזמים הבינוניים והרעיונות הבינוניים לא ימומנו.

עופר וילנסקי: אבל זה לא נורא.

עופר וילנסקי: 20 או 30 מיליון דולר אקזיט זה לא מה שיעשה את ישראל לא לכאן ולא לכאן, ולכן אין מקום לדבר על הבינוניות פה בכנסת.

עופר וילנסקי: היזמים הגרועים לא יקבלו כסף, וזה דבר טוב.

רוברט אילטוב: לא, לא, בכנסת מדברים על הכול.

עופר וילנסקי: על הכול?

עופר וילנסקי: אז הנה, אני אדבר על הכול: הטובים יקבלו גם ככה, מהבינוניים לא אכפת לנו, והרעים לא יקבלו.

עופר וילנסקי: זהו, סוף.

רוברט אילטוב: אני מודה לך על הגישה.

רוברט אילטוב: אני גם חושב שכשיש חוסר החושים מתחדדים ואנשים מתחילים לפעול באופן חד יותר ומחפשים פתרונות יצירתיים יותר.

רוברט אילטוב: אבל המטרה של הוועדה הזאת היא למצוא ולשמור על מקורות מגוונים של מימון לאלה שהם טובים.

רוברט אילטוב: מחובתם של אלה ששמים את הכסף לבדוק עד כמה הרעיון או הטכנולוגיה טובים.

רוברט אילטוב: זה מהצד השני, של המשקיעים, מצריך את אנשי המקצוע הרלוונטיים שיכולים לבחון אם הרעיון הוא טוב.

רוברט אילטוב: אף אחד מבין אלה שיושבים פה לא אומר לזרוק כסף לחברות בינוניות ומטה.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על כך שיהיו מקורות מימון.

רוברט אילטוב: יש עדיין הרבה מאוד רעיונות טובים.

רוברט אילטוב: המדען הראשי יכול להגיד לך שרק ב-50% מהפרויקטים שהוא בוחן הוא יכול לתת את המימון, לא יותר ואף פחות.

רוברט אילטוב: גם כשיש רעיונות טובים, סביר להניח שבאיזשהו מקום בעולם מישהו מפתח אותם.

רוברט אילטוב: אתה יכול לפתח אחלה רעיון, אבל שבוע לפני שאתה מוציא אותו יוצאת חברה גדולה עם רעיון גדול, וכל ההשקעה שלך יורדת לטמיון.

רוברט אילטוב: יש פה הרבה מאוד אפשרויות, הרבה מאוד דברים, הרבה מאוד אנשים מבריקים שרעיונות טובים שלהם יכולים ליפול לפח.

רוברט אילטוב: אני חושב שגם את הדבר הזה צריך לתחזק ולממן, למרות שיש תחרות בעולם ולא כל אחד הוא המבריק ביותר.

רוברט אילטוב: אבל עדיין יש אנשים טובים וחזקים עם רעיונות חזקים, והם יכולים להתפתח גם לכיוונים אחרים.

רוברט אילטוב: אני מסכים שלא רק צריך למכור חברות סטרט-אפ, אלא גם אפשר למכור מוצרים קיימים.

רוברט אילטוב: אפשר לעשות מזה הרבה מאוד כסף.

רוברט אילטוב: זה נושא לשיווק: האם המדינה צריכה או לא צריכה לעזור לחברות הקטנות בשיווק ברמה הגלובאלית.

רוברט אילטוב: אבל זה כבר דיון אחר.

רוברט אילטוב: אני מודה לך על הסקירה שלך.

רוברט אילטוב: הגישה שלך מאוד מעניינת ואנחנו לא פוסלים אותה.

רוברט אילטוב: זו גישה מאוד חיובית.

רוברט אילטוב: אין לאף אחד מבין היושבים פה מטרה לממן חברות שהרעיונות שלהן לא יכולים להגיע למדף ולהצליח.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: שוב, אסתי פשין, בבקשה.

אסתי פשין: מקודם סקרתי נתונים, עכשיו אני רוצה להביע דעה.

אסתי פשין: ראוי לציין שיש ביני לבין עופר התערבות פתוחה סביב השאלה האם קיים צוות טוב שלא מצליח לגייס כסף.

אסתי פשין: אני חושבת שיש צוותים כאלה והמקום הכי פשוט למצוא אותם זה בחברות בוגרות חממה.

אסתי פשין: אני מניחה שהמדען יסכים איתי.

אסתי פשין: אני בדעה שקיים משבר בהון סיכון ושנדרשות פעולות כדי לטפל בו.

אסתי פשין: עם זאת, אני חייבת להגיד שאני מסכימה ביותר מ-100% עם מה שאמר המדען.

אסתי פשין: נדרש לפעול בזהירות, בצעדים קטנים, לא לשפוך את התינוק עם המים, לא להזיק לתעשייה בפעילויות אגרסיביות.

אסתי פשין: אני חייבת להגיד שאני מופתעת – אולי מאוכזבת – מהיעדר הנוכחות של איגוד תעשיות ההיי-טק.

אסתי פשין: כמו שהדברים נראים, הם בלב המשבר, וחבל שהם לא נוכחים כאן.

אסתי פשין: יכול להיות שכדאי לקיים דיון נוסף בנוכחותם כדי להמשיך ללבן את העניינים.

אסתי פשין: אני רוצה להתייחס בקצרה לשתי נקודות שנוגעות קודם כול ל-early stage ול-late stage של הגיוסים.

אסתי פשין: ב-early stage אנחנו עדים לבעיה שחוק האנג'לים נועד לסייע לפתור אותה.

אסתי פשין: אבל חוק האנג'לים, כפי שפורסם בחוזר מס ההכנסה האחרון בעניין, הוא מעט שונה מהסיכומים המקוריים שהוגדרו בהקשרו.

אסתי פשין: זה בסדר, כי חוק עובר איזשהו תהליך עד שהוא יוצא לציבור, עד שהוא יוצא לפרקטיקה.

אסתי פשין: אבל במקרה הנוכחי השינויים האלה מעיבים על היכולת לנצל אותו בצורה המתוכננת, ואני חושבת שראוי לפעול כאן בהקדם כדי להתאים את החוק למציאות בשטח.

אסתי פשין: כ"ספוילר" קטן אני יכולה לספר לקהל שהיושב-ראש יחד עם צוות השדולה פועלים על מנת להסדיר כמה נושאים בחוק.

אסתי פשין: נושא שני הוא נושא גיוסי ההון מהציבור.

אסתי פשין: זהו גם מקור ראוי ונדרש המתאים במיוחד לשלבים מאוחרים.

אסתי פשין: היום בסוג מסוים של חברות מאוד קשה לגייס את הסכומים הנדרשים ב-late stage כדי להמשיך לפתח את החברה בארץ.

אסתי פשין: אנחנו רואים כנגזרת של זה את מה שמכונה "תרבות האקזיטים" מצד אחד, או חברות שמגיעות למצב שהן לא מסוגלות לגדול מעבר למצב הנוכחי שלהן.

אסתי פשין: אם שלמה וקס היה כאן, הוא היה אומר: אנחנו לא מצליחים לגדל כאן תעשייה.

אסתי פשין: הדרך לגדל היא להגדיל את מקורות המימון.

אסתי פשין: להגדיל את מקורות המימון אפשר בסט של פעולות, ואחת מהן היא לעודד השקעות בורסאיות על-ידי השתתפות של המוסדיים, על-ידי השתתפות של הציבור , ועוד כהנה כהנה.

אסתי פשין: ציינת, ואני ארחיב מעט, את הצעת החוק שהגשת, שזו בעצם הצעת חוק שמכילה את הטבות המס שהוחלו בשנות ה-80 על תעשיות הגז והנפט וגם על מגזרים מסוימים בהיי-טק.

אסתי פשין: המטרה היא לעודד את הציבור לקחת את הסיכון ולהשקיע במיזמים דרך שותפויות מזכות, וליהנות מאותן הטבות מס שנהנו מהן משקיעי הגז והנפט.

אסתי פשין: אני לא אכנס לפירוט של ההטבות האלה, אך עיניכם הרואות את ההצלחות שהחוק הוביל אליהן במגזרי הגז והנפט.

אסתי פשין: לכן אנחנו יכולים רק לקוות שכאשר הצעת החוק הזו תתקבל - - -

רוברט אילטוב: אנחנו גם ראינו את הטבלה של יהודה זיסאפל, שמוכיחה שבאותה השקעה על גז ועל היי-טק, ההשקעה על היי-טק מביאה יותר.

רוברט אילטוב: פי שניים.

רוברט אילטוב: זה לגמרי נכון.

רוברט אילטוב: היות שראינו את התוצאות המאוד חיוביות בהקשר של הגז והנפט אין לנו אלא לקוות שכאשר הצעת החוק תתקבל – ואני לא רואה אפשרות אחרת, כי מדובר בהצעת חוק הגיונית ונכונה – אותן תוצאות ייראו בתעשיית ההיי-טק לאורך זמן.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: משה פרייס, פורום מנכ"לי ההיי-טק, בבקשה.

משה פרייס: תודה.

משה פרייס: אני פה בשני כובעים, אחד מהם הוא חבר בפורום של מנכ"לי ההיי-טק.

משה פרייס: אני רוצה בקצרה לחלוק על דבריו של עופר וילנסקי.

משה פרייס: אני הייתי שותף 12 שנים בקרן הון סיכון וראיתי יותר מפעם אחת חברות שכמעט טבעו או היו ב-"chapter 11", וכספי המדען וקרנות ישראליות עזרו לחברות האלה לצאת, ובסופו של דבר מכרנו חברה כזאת ב-180 מיליון דולר או ב-340 מיליון דולר.

משה פרייס: חברות שאני ישבתי בבית-משפט כדי להציל אותן מפשיטת רגל.

משה פרייס: עופר, אני חושב שחבר הכנסת רוברט אילטוב צדק כשאמר שצריך להסתכל על היריעה כולה בספקטרום הרבה יותר רחב.

משה פרייס: ברור שהטובים בדרך-כלל מצליחים, אבל המדען מטפח רעיונות עם סיכון גבוה.

משה פרייס: אסתי אמרה נכון, שבעצם הבעיה היא של חברות שמצליחות להוכיח את הנכונות הטכנולוגית, אבל לא יכולות לקבל כסף אחר-כך.

משה פרייס: למשל חברת "פרוטליקס", שעושה חלבון מגזר.

משה פרייס: מי מקרנות הסיכון או אפילו משקיעים פרטיים היה משקיע בחברה כזאת?

משה פרייס: המדען הראשי השקיע, ותראה איפה החברה נמצאת היום.

משה פרייס: דרך אגב, תיקון קטן ל"צ'ק פוינט": BRM, שאני מכיר טוב את השותפים שם, השקיעו בחברה 600,000 דולר, ולשמחת כולנו ,מבחינה לאומית, החברה נמצאת איפה שהיא היום.

משה פרייס: אז יש כל מיני צדדים לכל מטבע.

משה פרייס: כמו שאמרתי, אני הייתי שותף לקרן הון סיכון שמאוד הצליחה, והיא מחלקת כספים.

משה פרייס: אני מאוד רוצה לציין, לענייננו, שבקרן הראשונה שלנו היינו קרן שנהנתה מכספי "יוזמה", ולעושרנו הרב קנינו את חלקה של הממשלה בסך שמונה מליון דולר, שילמנו לממשלה את הכסף בחזרה ותוספת ריבית, וראינו ברכה בעמלנו.

משה פרייס: ופה אני מגיע לעניין שאני רוצה לדבר עליו.

משה פרייס: אני זיהיתי לאחרונה , כמו שאסתי דיברה על זה, פער או כשל שוק גדול מאוד לחברות בוגרות חממה ודומות להן שכבר הוכיחו את משפט הקיום שלהן מבחינה טכנולוגית, אבל חסר להן מיליון וחצי או שני מיליון דולר כדי להגיע לשלב הבא.

משה פרייס: זה פער שנוצר משום שבגלל המשבר שהחל באמצע 2008, חברות ההון סיכון לא משקיעות.

משה פרייס: למרות שהן אומרות שהן משקיעות בשלבים כאלה, בתכלית הן לא משקיעות, כי מצבן קשה.

משה פרייס: לכן אני מנסה להקים קרן חדשה שמיועדת לעזור לחברות בוגרות חממה.

משה פרייס: עופר צודק, נכון שלא כולם מוצלחים וטובים, אבל יש מהן 30% טובות שאינן מצליחות לגייס כסף מקרנות הון סיכון.

משה פרייס: מהניסיונות שלי להקים קרן כזו ומהדיבור עם כל המוסדיים, שהמדען הראשי אבי חסון התייחס אליהם, עולה שהמוסדיים מתקשים היום להשקיע בקרנות הון סיכון, אבל הם אומרים שאם הממשלה תשקיע את חלקה בקרן, הם ישימו את חלקם.

משה פרייס: בשבילם זה מנוף שיעזור להם להשקיע.

משה פרייס: לצערי הרב, החוק שאלון מסר דיבר עליו אולי עוזר, אבל להערכתי הוא לא מספיק עוזר לקרנות שמתכוונות להשקיע ב-early stage.

משה פרייס: הקרנות המסורתיות שאולי תיעזרנה בחוק הזה לא תשקענה בחברות בשלבים מוקדמים.

משה פרייס: לכן אני קורא, חבר הכנסת רוברט אילטוב, לעשות כל מאמץ לשכנע את האוצר להגדיל באופן כללי את התקציב של המדען הראשי.

משה פרייס: זה בנפשנו.

משה פרייס: אני חושב שאנשים לא רואים את גודל המשבר שהתחיל ורק מתעצם כל חודש בצל המשבר הכלל עולמי.

משה פרייס: חייבים לשכנע את הממשלה שתפעל יותר מהר ויותר חזק, כי השתתפות משמעותית של הממשלה בהשקעה בקרנות כאלה, שיכולות גם להיות ציבוריות, היא הדרך היחידה לעזור לחברות בוגרות חממה או לחברות צעירות שזקוקות להון הראשוני הזה כדי להמשיך ולהתקיים.

משה פרייס: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: יעקב נר, המשמר החברתי, בבקשה.

יעקב נר: אני גם מהנדס אלקטרוניקה שעשה הסבה לתכנה, ויש לי בן וכלה בתחום התכנה.

יעקב נר: אני רוצה לדבר בשני מישורים.

יעקב נר: דבר ראשון, כמו כל הציבור פה, אני בעד הגדלת השקעה בתחום ההיי-טק – שהוא העיסוק שלי ושל בני משפחתי – מעצם העניין שזה טוב למדינה.

יעקב נר: אבל אני רוצה להאיר שתי זוויות שלא דיברו עליהן.

יעקב נר: אתחיל מדוגמה אישית.

יעקב נר: אני ובני פיתחנו כשלוש-ארבע תכנות במשך עשרים-שלושים השנים האחרונות.

יעקב נר: כל פעם הבאנו אותן למצב שניתן להציג ולהדגים אותן, אבל פחדנו שיגנבו לנו אותן.

יעקב נר: עם הזמן כבר צצו דברים דומים בעולם.

יעקב נר: אני בטוח שאני לא היחיד, אני בטוח שיש עשרות אלפי מהנדסים ומתכנתים שיש להם רעיונות טובים שמתים אצלם.

יעקב נר: הם פשוט מפחדים להציף את זה, שמא יגנבו להם ברגע שיציפו.

יעקב נר: אולי אפשר לחשוב על רעיון שלא יעלה הרבה כסף, לעודד איכשהו אנשים בתוך החברות שהן עובדים בהן.

יעקב נר: פשוט לא הצלחנו לממש את זה, כי אני עסוק בעבודתי והבן היה סטודנט ואז בצבא ובעתודה.

יעקב נר: אולי אפשר לחשוב על השקעות לא גדולות לפרטים שמביאים רעיון, כאשר מבטיחים להם שאם הרעיון ייושם הם יקבלו תגמול נאה, ויוכלו למכור את הרעיון בעודו זעיר לחברה שהם עוסקים בה, שיש לה את המשאבים.

רוברט אילטוב: יעקב, שנייה רגע.

רוברט אילטוב: דבר ראשון, לדעתי זה עניין של משא ומתן שלך מול אותם גורמים שעשויים להתעניין.

רוברט אילטוב: יש מערכת שלמה של הסכמים והסכמות.

רוברט אילטוב: אבל זה לא דיון למסגרת הזו.

יעקב נר: אני זורק רעיון.

יעקב נר: זה חומר למחשבה.

יעקב נר: אני בטוח שאלפי רעיונות - - -

אבי חסון: רק אם יורשה לי, קיימת כבר הרבה שנים במדען הראשי תכנית "תנופה", תכנית שיודעת לתת מענקים לפרטים שטרם התאגדו, לא לחברות.

אבי חסון: 200,000 שקל מענק לטובת כתיבת תכנית עסקית, בניית אב-טיפוס, רישום פטנט וכן הלאה.

אבי חסון: כמובן שהסיכון הוא עלינו – במידה שהפרויקט נכשל לא נדרשים להחזיר כלום.

אבי חסון: כך שיש מסלולים לפרטים לגשת ולקבל את ה - - -

רוברט אילטוב: מה שאני מציע, יעקב, שתוציא לנו מסמך ואנחנו נשמח מאוד לעזור לך.

רוברט אילטוב: אני פשוט רוצה להחזיר את הדיון להון סיכון.

רוברט אילטוב: סליחה.

רוברט אילטוב: עכשיו ההערה שאיתה בעצם רציתי להתחיל.

רוברט אילטוב: הייתה פה הצעה להכניס את שוק ההון לתמונה, למצוא את הרשות לניירות ערך.

רוברט אילטוב: אנחנו רואים את הסיפור של תשובה.

רוברט אילטוב: הון סיכון לא תצליח להסביר לאזרח הקטן מה הסיכון של ההשקעה.

רוברט אילטוב: לכן הוא מקבל הטבות.

יעקב נר: כן, אבל עשרה אחוזים הטבה ו-100% כישלון זה לא ביג דיל.

רוברט אילטוב: זה שיקול של המשקיע.

רוברט אילטוב: הוא יקבל הטבות אם החוק יעבור, ואז הוא שוקל אם להשקיע ולהסתכן או שלא להשקיע.

רוברט אילטוב: ככה זה עובד.

יעקב נר: אם יורשה לי, במקרה של תשובה רוב הציבור לא היה מודע שמיליארדים מכספו מועברים ללא ביטחונות למר תשובה ואחרים.

יעקב נר: אני מאוד חושש שדווקא בנושא ההון סיכון, ספינים של עיתונאים, בלוגים, טוקבקים, ופייסבוק יהדירו דבר שאין בו כלום, ואנשים ירוצו בעיניים עיוורות ויקנו אגרות חוב ללא ביטחונות.

יעקב נר: הכלים לבחון דבר כזה הם בידי אנשים מקצועיים, וגם כאן לא מצליחים הרבה.

יעקב נר: אני חושב שצריך מאוד להיזהר, ולא לשווק לציבור הטעיות.

יעקב נר: זאת ההערה שרציתי להעיר מטעם המשמר החברתי.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: ניר ענבר, בנק לאומי, בבקשה.

ניר ענבר: אני מרכז את תחום ההיי-טק בחטיבה המסחרית בבנק לאומי.

ניר ענבר: אני ונורית וברי מהבנק הלאומי בכובע של הצד המסחרי, של מי שמלווה את חברות ההיי-טק בכל שלביהן בפעילות שלהן איתנו.

ניר ענבר: נכון שלא פופולארי שבנק ידבר בנושא של השקעת הון סיכון.

ניר ענבר: כשאנחנו פוגשים יזם או רעיון, אין לנו את היומרות להגיד אם זה יצליח או לא יצליח.

ניר ענבר: עם זאת אני חושב שיש לנו הרבה מאוד דברים שאנחנו כן יכולים לעשות ב"אקו-סיסטם".

ניר ענבר: בגדול התפקיד שלנו – של כל נותני השירותים, אני חושב – הוא ליצור ערך מוסף לכל השחקנים בתעשייה הזאת.

ניר ענבר: אני יכול לתת דוגמה: בעשור האחרון של הפעילות שלנו החלטנו שאנחנו מטפלים בהיי-טק בצורה ייעודית והולכים להיות איפה שהתעשייה נמצאת.

ניר ענבר: פתחנו שלוחה בפאלו אלטו בעמק הסיליקון שמלווה חברות היי-טק ישראליות בניו-יורק; יש לנו היום באזורי ההיי-טק הגדולים מספר דו-ספרתי של צוותים שמלווים סטרט-אפים מבחינה בנקאית; אנחנו מכשירים את הצוותים שלנו שידעו לדבר את הטרמינולוגיה; אנחנו מנסים לעזור כלל הניתן ולהיות "hub" של נטוורקינג לחברות האלה, גם בהיבט של בנק לאומי כלקוח של טכנולוגיה מאוד גדול במשק וגם בהיבט של להיות בקשר עם גופים ואנשים שאנחנו בקשר איתם ב"אקו-סיסטם".

ניר ענבר: למעשה, אנחנו מנסים לפתוח דלתות ולעזור ללקוחות שלנו לקבל את כל מה שהם יכולים לקבל מהתעשייה.

ניר ענבר: אנחנו חברים ב-HTIA, איגוד ההיי-טק, ושותפים בפעילויות שלהם.

ניר ענבר: פיתחנו מספר מוצרי מימון לחברות סטרט-אפ והיי-טק, בשלב הטבעי שלנו שהוא השלב המסחרי יותר, השלב שבו לחברה כבר מתחילות להיות מכירות, ואז אנחנו בעצם יודעים לממן על-פי מודלים מסחריים.

ניר ענבר: אבל גם חברות שמתחילות את המכירות, והנתונים הכספיים שלהן עדיין לא מאפשרים מימון בנקאי – אנחנו יודעים איך להסתכל על החברות האלה.

ניר ענבר: גם הלכנו עוד צעד ופיתחנו מודל מימון לחברות ממומנות מדען.

ניר ענבר: אנחנו יודעים לתת היום הלוואות גישור על השוואות תקציביות לחברות שמקבלות מימון, מהרגע שהן מגישות את התכנית ועד הרגע שהכספים מתקבלים.

ניר ענבר: אנחנו יודעים לתת להן את פרק הזמן הזה לגישור.

ניר ענבר: אנחנו יודעים לעבוד עם חממות ולתת פתרונות לחברות פורטפוליו כאלה ואחרות שמתוקצבות מדען; אנחנו יודעים לעבוד עם הקרנות הישראליות ולנסות לעבוד איתן ב-bridge loan או דברים כאלה, שמבחינתנו כבר מתחילים להתקרב לקצה של הסיכון שאנחנו יכולים לקחת.

ניר ענבר: יש היום נושא של כניסה של משקיעים זרים.

ניר ענבר: אנחנו מדברים על הקרנות הישראליות וחלקן שיורד.

ניר ענבר: אני חושב שחשוב מאוד שכולנו בעצם נפתח את החשיבה שלנו לאיך עובדים עם המשקיעים האלה ואיך מקרבים אותם לתעשייה הישראלית.

ניר ענבר: יש להם תפקיד מאוד חשוב גם בבנייה של החברות וגם איך יותר נכון אחרי זה לבסס אותן מסחרית בעולם.

ניר ענבר: יש כמה משקיעים כאלה שעובדים היום עם נציגים ישראליים, שגם מכירים את השוק טוב מאוד.

ניר ענבר: אנחנו חושבים שגם חלק מהמאמצים שלנו זה לייצר את הקשרים ואת הנטוורקינג עבור הלקוחות שלנו ולדעת לחבר אותם כשאפשר.

ניר ענבר: אנחנו עושים כל מיני מפגשים וכנסים כאלה, כדי לתת את החשיפה הזאת.

ניר ענבר: ככה שמבחינה בנקאית אני חושב שאנחנו לא יכולים להוות אלטרנטיבה מלאה בשביל חברות לנושא של השקעה ראשונית או השקעות בכלל, אבל בהחלט יש בארץ מחלקת בנקאות שאפשר להיעזר בה, בצוותים מתמחים, כדי לקבל עוד איזשהו סוג של מימון מסחרי לחברה.

ניר ענבר: תודה.

רוברט אילטוב: חיים קופנס, בבקשה.

חיים קופנס: שמי חיים קופנס, אני שותף בקרן הון סיכון JVP, כאן בירושלים, ואני גם מנהל של חממה טכנולוגית.

חיים קופנס: בתור שכזה אני רואה את כל הספקטרום של היזמים.

חיים קופנס: החל מהיזמים שמגיעים אלינו עם מצגת פאוור-פוינט ורעיון מעניין וכלה בחברות שהן כבר גדולות, מבוססות ורווחיות שצריכות את כמות הכסף הנוספת כדי להגיע להצלחה.

חיים קופנס: קודם כול צריך לשים דברים על השולחן.

חיים קופנס: אנחנו נמצאים בעיצומו של משבר, והמשבר הזה הוא מאוד מאוד קשה.

חיים קופנס: ובניגוד למה שנאמר פה על-ידי דוברים אחרים, זה לא איזשהו משבר מינורי שבו היזמים הטובים מצליחים לגייס כסף והיזמים הבינוניים והחלשים לא מצליחים.

חיים קופנס: אנחנו רואים הרבה מאוד יזמים טובים שלא מצליחים לגייס כסף, במיוחד יזמים שנמצאים בתחילת דרכם.

חיים קופנס: בואו נסתכל רגע קצת על נתונים שאסתי הראתה.

חיים קופנס: ראיני את הנתון שדיברנו עליו בהתחלה של ירידת החלק של המשקיעים הישראלים ועליית החלק של המשקיעים הזרים.

חיים קופנס: יש עוד שני נתונים מעניינים שהופיעו במצגת של אסתי:

חיים קופנס: הייתה עלייה מאוד גדולה בהשקעות בתחום האינטרנט, על חשבון השקעות אחרות; והייתה עלייה בהשקעות בחברות שהן late stage, על חשבון חברות שהן early stage.

חיים קופנס: שני הדברים האלה בעצם מראים שאלה השקעות לטווח קצר.

חיים קופנס: השקעות אינטרנט הן השקעות לטווח קצר.

חיים קופנס: החברות האלה מתבגרות מהר מאוד ויכולות להימכר ולהגיע לאותם אקזיטים שאולי לא יהיו אקזיטים של מאות מיליוני דולרים, אבל יהיו אקזיטים רווחיים מהר מאוד.

חיים קופנס: לחברות בתחומים אחרים לוקח הרבה יותר זמן להתבגר.

חיים קופנס: הירידה בהשקעות האלה בעצם אומרת שיש לנו כאן תעשייה שמתחילה להסתכל על הטווח הקצר.

חיים קופנס: אותו הדבר החברות המבוגרות יותר.

חיים קופנס: דיבר כאן הנציג של הבנק וראינו גם בנתונים של אסתי.

חיים קופנס: חברות שהן late stage, שכבר מראות גידול עקיב ורווחיות, יכולות לגייס כספים.

חיים קופנס: לחברות שהן מאוד צעירות – דוּבר הרבה מאוד על חברות בוגרות חממה, אבל לא רק כאלה – הרבה יותר קשה, וראינו במצגת של אסתי ירידה מאוד גדולה של השקעות בעולם הזה.

חיים קופנס: שוב – תעשייה שפועלת לטווח קצר.

חיים קופנס: לגבי המשקיעים הזרים שפועלים בארץ.

חיים קופנס: אני חושב שאנחנו צריכים לברך את הפעילות שלהם והקיום שלהם, אבל צריך לזכור שהכסף הזה הוא כסף מאוד מאוד נזיל.

חיים קופנס: בדיוק כמו שברגע נתון אחד הוא מגיע לכאן, ברגע נתון אחר הוא יכול לעזוב את מדינת ישראל ולהתפנות להשקעות בהודו או בסין, כי השווקים האלה יהפכו להיות יותר אטרקטיביים.

חיים קופנס: בהיעדרם של משקיעים ישראליים שפעולים כאן לטווח ארוך, אנחנו לא נוכל לגדל כאן תעשייה.

חיים קופנס: אנחנו בעצם רואים כאן תהליך שבו הדלק, קטר ההיי-טק, הולך ואוזל.

חיים קופנס: ואם דיברנו על ההיי-טק בתור הקטר שמושך את הכלכלה הישראלית, זו כלכלה שבעצם הדלק שלה הולך ואוזל.

חיים קופנס: אני לצערי הרב לא מסכים עם המדען הראשי לגבי הצעדים המינוריים שצריך לעשות.

חיים קופנס: לצערי הרב, כמו שחולה מקבל בהתחלה טיפול אנטיביוטי, ולאחר מכן מאשפזים אותו במחלקה פנימית, וכשהמצב שלו מידרדר מאשפזים אותו במחלקה לטיפול נמרץ ומשקיעים בו הרבה יותר כסף לכל אורך הדרך - -

רוברט אילטוב: ולפעמים בכלל מתברר שהוא סופני.

משה פרייס: אחר כך קוברים אותו.

משה פרייס: - - אז לצערי הרב אנחנו כבר לא נמצאים במצב שצעדים מינוריים וקטנים בסגנון "do no harm" יכולים לעזור, אלא אנחנו צריכים לפנות לצעדים הרבה יותר מז'וריים.

משה פרייס: אסור לנו לדבר על הגדלת תקציב המדען הראשי, אנחנו צריכים להתחיל לדבר במונחים של הכפלת תקציב המדען הראשי.

משה פרייס: ולפני שיקפצו עליי נציגים של משרד האוצר ויגידו שאין לנו כסף - -

רוברט אילטוב: יש פה שומר, אל תדאג, לא יקפצו.

רוברט אילטוב: - - אז צריך לזכור שעיקר תקציבי המדען הראשי מוצאים למימון כזה או אחר של משכורות של עובדים.

רוברט אילטוב: כך שכשאנחנו מדברים על הכפלת תקציב המדען הראשי, 50% מזה יחזור מיד לקופת המדינה בתור מסים, וזה לפני שנדבר על מה התועלת שהדבר הזה יביא.

רוברט אילטוב: אז קודם כול, צריך לחשוב במונחים שהם קצת יותר דרסטיים וקצת יותר מהירים, כי אנחנו נמצאים כאן בעיצומו של משבר ש - - -

רוברט אילטוב: חיים, אבל המטרה של האוצר היא שאתם תמשיכו לגייס את העובדים ועדיין תשלמו את המסים.

רוברט אילטוב: נכון, אנחנו נעשה את זה, אבל נעשה את זה עם פחות חברות.

רוברט אילטוב: נעשה את זה עם פחות חברות.

רוברט אילטוב: נראה יותר חברות שהן בוגרות חממות וחברות שהן early stage, שלא מצליחות לגייס כספים.

רוברט אילטוב: אנחנו נראה יותר יזמים שמנסים לגדל את החברה שלהם במרתף.

רוברט אילטוב: אני, דרך אגב, בעד לפתוח חברות במרתפים, רק צריך לזכור: לחברה שנפתחת במרתף יש אופק מאוד מאוד מסוים.

רוברט אילטוב: אם החברה הזאת לא תצליח לגייס כסף כדי למנף את הפעילות שלה, היא תישאר חברה מאוד קטנה ואף-פעם לא תהפוך להיות סופר-מרקט, פרט למקרים מאוד יוצאי דופן.

רוברט אילטוב: לגבי מה שאמר עופר.

רוברט אילטוב: לצערי הרב אנחנו לא יודעים בשלבים הראשונים מה זו חברה טובה ומה זו חברה בינונית.

רוברט אילטוב: אנחנו מניחים שכל חברה שאנחנו משקיעים בה היא חברה טובה.

רוברט אילטוב: אנחנו משקיעים בממוצע באחוז אחד מהחברות שאנחנו רואים.

רוברט אילטוב: בעולם ההשקעות של החממה אנחנו משקיעים בערך בארבע חברות בשנה מתוך יותר מ-400 חברות.

רוברט אילטוב: אנחנו מניחים שארבע החברות שאנחנו משקיעים בהן הן חברות טובות.

רוברט אילטוב: אנחנו לא יודעים לברור בשלב הראשון.

רוברט אילטוב: בבינוניים אנחנו בוודאי לא משקיעים.

רוברט אילטוב: לכן ברגע שנגדיל בצורה מאוד דרסטית את היקף ההשקעות, נוכל להשקיע ביותר חברות וניתן ליותר חברות סיכוי להצליח.

רוברט אילטוב: כי בהמשך הדרך מתברר מי הבינוניים ומי הטובים, ביום הראשון זה לא כל-כך ברור.

רוברט אילטוב: יחד עם הגדלה מאוד משמעותית בתקציבי המדען, אני חושב שצריך לקיים כמה דיונים.

רוברט אילטוב: צריך לקיים דיון בשאלה: מה התפקיד של המדען הראשי?

רוברט אילטוב: עד כמה הוא צריך להשקיע בחברות גדולות לעומת חברות מאוד צעירות, ומה צריכה להיות חלוקת הכסף בתוך תקציבי המדען הראשי?

רוברט אילטוב: צריך להסתכל על השאלה: האם המדען הראשי צריך להתייחס בכלל להשקעות במרכז לעומת השקעות בפריפריה?

רוברט אילטוב: לטעמי התשובה היא כן, כי כרגע עולם ההיי-טק הישראלי מרוכז באזור גאוגרפי מאוד מסוים של מדינת ישראל.

רוברט אילטוב: בתור מישהו שפועל בירושלים – שאף אחד לא חושב שהיא פריפריה – גם ירושלים היא אזור שמאוד קשה להביא אליו יזמים ומאוד קשה לגדל בו חברות.

רוברט אילטוב: אני חושב שמדינת ישראל, דרך תקציבי המדען הראשי או דרך פתרונות אחרים, חייבת להתייחס לדבר הזה.

רוברט אילטוב: דובר הרבה מאוד על תכנית החממות – גם זו תכנית שחייבת לעבור רוויזיה.

רוברט אילטוב: כרגע, בגלל היעדר מימון להשקעות המשך, אני חושב שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו האם עדיף להשקיע ב-200 חברות בשנה סכום כסף מסוים, או עדיף להשקיע ב-100 חברות סכום כסף כפול.

רוברט אילטוב: לא, לא, זה 80 היום.

אבי חסון: 80 בשנה.

חיים קופנס: עדיף להשקיע ב-80 סכום כסף מסוים - - -

רוברט אילטוב: אבל אם אמרת שצריך להכפיל, אתה מתכוון למספר ה - - -

משה פרייס: 80 מיליון מה שהוא - - -

משה פרייס: אולי צריך להשקיע בחצי מהחברות, אבל פי שניים כסף, כדי שיהיה להן יותר סיכוי להצליח.

משה פרייס: אז יש לנו בעצם סדרה של צעדים שאנחנו חייבים לעשות.

משה פרייס: אנחנו יושבים בוועדה הזאת כבר כמה שנים, וכבר כמה שנים אומרים את אותו הדבר.

משה פרייס: המצב מסביבנו רק הולך ומחריף.

משה פרייס: יש ירידה עקבית בהשקעות של קרנות ישראליות בתעשייה הזאת, ואם לא נתחיל לנקוט צעדים הרבה יותר דרסטיים ממה שדובר עליהם עד עכשיו, אנחנו נהיה פה בעוד שנה ובעוד שנתיים, והמצב יהיה הרבה יותר קשה.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: המדען הראשי צריך ללכת, לכן הוא יתייחס בדקה למה שנאמר.

אבי חסון: אני לא יכול להתייחס לכל הדוברים כאן ולדיון המעניין שהתנהל, אבל רק כמה מילים בכל זאת לחיים, שהוא מכר ותיק שלנו ועובד איתנו בשיתוף פעולה.

אבי חסון: כמה נתונים שהוצגו פה וחשוב לי לתקן.

אבי חסון: ראשית, לגבי החברות הקטנות.

אבי חסון: זה נושא שאני שומע אותו שוב ושוב.

אבי חסון: רק כנתון: יותר מ-85% מתקציב המדען הראשי מממן חברות קטנות, בין אם חברות ללא מכירות בין אם חברות עם מיליוני דולרים ספורים של מכירות.

אבי חסון: גם ה-15% הנותרים מייצגים ברובם או מענקים של מו"פ גנרי, דרך תכניות מגנט ותכניות אחרות, או תכניות בפריפריה, דוגמת מרכז הפיתוח של ECI בנגב.

אבי חסון: זה רק כתיקון טעות, כי אני פשוט שומע את זה שוב ושוב בכל דיון, וחשוב לי להגיד את הדבר הזה.

אבי חסון: אגב, זה פשוט נובע מתמונת ראי של התעשייה הישראלית.

אבי חסון: רוב התעשייה הישראלית היא חברות קטנות או בינוניות.

אבי חסון: זה לא נובע מתוך קיפוח או העדפת חברות גדולות, אלא מתוך ראייה של איפה נמצאות התכניות האיכותיות והחדשניות, אלו שאנחנו רוצים לדחוף ולקדם.

אבי חסון: גם לחברות גדולות יש מה לתרום בהיבט הזה.

אבי חסון: החדשנות לא ננעלת בתוך מסגרות כאלו ואחרות, אלא אחד הדברים היפים בה זה שהיא חוצת גבולות וחוצת חברות.

אבי חסון: לגבי פריפריה, בוודאי שהיא אחד מיעדינו, ויש לנו מגוון תכניות שמקדמות את העניין.

אבי חסון: אני גם מברך את הקריאה שלך להגדיל או להכפיל את תקציב המדען הראשי.

אבי חסון: אתם מודעים, אני מניח, לפעילות שאנחנו נוקטים בדיוק באזורים האלה.

אבי חסון: אבל חשוב להגיד שהמדען הראשי לבדו והממשלה לבדה לא ישיגו את המטרה, ללא סקטור פרטי חזק ומשגשג.

אבי חסון: אחד העקרונות הכי חשובים בפעילות שלנו במדען הראשי הוא עבודה שלנו לצד גורם פרטי שמשקיע.

אבי חסון: אנחנו לעולם לא משקיעים 100% מהמענק, וטוב שכך.

אבי חסון: אנחנו יודעים להגיע עד לאחוזים גבוהים מאוד – 85% בחממות, אבל תמיד חשוב שיהיה שם גורם פרטי, לא רק בגלל דמי הרצינות – במרכאות – והיכולות שלו לסנן, אלא כדי שיהיה מי שייקח את החברה הזאת כל הדרך הלאה וילווה אותה הן במישור העסקי והן במישור הפיננסי.

אבי חסון: והממשלה צריכה ליצור את הסביבה שגופים כאלה יפרחו וישגשגו.

אבי חסון: אני שוב מתנצל על זה שאני לא אשמע את כל הדוברים.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: דודי גוסרסקי, בבקשה.

דוד גוסרסקי: אני עבדתי שמונה שנים בקרן ישראלית.

דוד גוסרסקי: בשלוש וחצי השנים האחרונות אני עובד בתור שותף בקרן הון סיכון, מה שמכונה פה: "הקרנות הזרות".

דוד גוסרסקי: קודם כול חשוב להבין שחלקן הגדול של הקרנות הזרות מעסיקות אנשים כמוני, אנשים ישראלים שיש להם את האפשרות לראות גם deal flowואפשרויות השקעה ממקומות אחרים, ולראות את ישראל יחסית להודו, סין, ארצות-הברית וכו'.

דוד גוסרסקי: אנחנו קרן אמריקאית עם 14 שותפים, שמשקיעה – כמו שאמרתי – בהודו, סין ארצות-הברית וישראל.

רוברט אילטוב: ""Lightspeed, כן?

רוברט אילטוב: כן.

רוברט אילטוב: לכאורה אין לי פה שום פוזיציה.

רוברט אילטוב: אתה יכול לחשוב שאולי יש לי אפילו שמחה בלב כשאני רואה שאחוז ההשקעות של המשקיעים הזרים הולך וגדל.

רוברט אילטוב: אבל זה לא המצב.

רוברט אילטוב: אנחנו בקשר עם קרנות זרות אחרות.

רוברט אילטוב: אנחנו רואים את המשבר בהון סיכון הישראלי ואנחנו מאוד מודאגים ממנו.

רוברט אילטוב: על אף שאני ידיד טוב של עופר, אני רואה את הדברים אחרת.

רוברט אילטוב: אני חושב שהיום יזמים טובים כמו עופר או אנשים מאוד מנוסים – אם הם יבואו עם עוד רעיון, הם יגייסו כסף בקלות.

רוברט אילטוב: אבל לפני עשר שנים אי אפשר היה לדעת אם עופר טוב או לא טוב.

רוברט אילטוב: אני חושב שבסביבה של היום, עופר 2 לא היה מגייס כסף.

רוברט אילטוב: הקרנות הזרות - - -

רוברט אילטוב: יכול להיות שאותו עופר לא היה מגייס כסף.

רוברט אילטוב: יכול להיות גם כן.

רוברט אילטוב: הקרנות הזרות – ואני מדבר ממה שעובר עלינו בעבודה היום-יומית – לנו יותר נוח להתרכז בשלבים היותר מאוחרים.

רוברט אילטוב: בעניין הזה אני לא מסכים עם אסתי, שחושבת שיש בעיה ב-late stage.

רוברט אילטוב: אני חושב שהמקום שבו רואים את הקרנות הזרות אקטיביות זה ב-late stage, בסיבובים של B, C ואילך.

רוברט אילטוב: יותר קשה לקרנות הזרות להשקיע בסיבובים הראשונים, במיוחד בשלב ה-seed, אלא אם מדובר ביזם יוצא דופן.

רוברט אילטוב: אותו עופר 2, שהוא כבר מנוסה – סביר להניח שבמקומות האלה תהיה תחרות גדולה על העסקאות, וגם שם תראו את הקרנות הזרות פעילות.

רוברט אילטוב: אבל ברוב המקרים אנחנו רואים שבחיי היום-יום הקרנות הזרות מוצאות את עצמן משקיעות בשלבים B ואילך, בסכומים הרבה יותר גדולים.

רוברט אילטוב: רק נקודת הבהרה: חשוב להשקיע בכל השלבים, זה לא שאנחנו מעדיפים להשקיע פה ולא שם.

רוברט אילטוב: לי כמחוקק חשוב שיהיה מגוון רחב גם של השקעות seed, גם של early stage וגם השקעות - - -

רוברט אילטוב: נכון.

רוברט אילטוב: ומה שקורה זה שאם אנחנו מסתכלים על אותו, כביכול, deal flow שמגיע לנו – הוא הולך ופוחת.

רוברט אילטוב: כי מבחינה כמותית, הקרנות הישראליות הולכות ומתמעטות והולכות וקטנות, וכמות ההשקעות בשלבים הראשונים הולכת ופוחתת, למעט השקעות בנושאי אינטרנט ודברים שלא דורשים סכומים גדולים, ששם אנחנו רואים פעילות אפילו יותר אקטיבית של הקרנות הישראליות, כי פשוט קשה להן להשקיע במקומות שדורשים סכומים יותר גדולים.

רוברט אילטוב: מה שאותנו מטריד זו ההתייבשות האיטית הזאת של הנהר של האפשרויות שיגיעו בסופו של דבר לשלבים היותר מתקדמים.

רוברט אילטוב: בשלבים המתקדמים, שוב, אני חושב שאין בעיה, גם מבחינת קרנות זרות שפועלות בישראל באופן ישיר וגם קרנות זרות שמשקיעות בלי שיש להן פה נציגות.

רוברט אילטוב: לכן המצב חמור וחייבים לפעול, כי אני חושב שעוד חמש שנים ההיי-טק ילך ויתייבש, ובסופו של דבר גם הקרנות הזרות.

רוברט אילטוב: אם לא יהיו להן פה אפשרויות השקעה מספיק מעניינות, גם הן יפסיקו לפעול פה.

רוברט אילטוב: אז לכאורה יש איזו עדנה מסוימת כשרואים את הקרנות הזרות הולכות ומגדילות את הפעילות שלהן.

רוברט אילטוב: אבל אם לא ידאגו שהקרנות הישראליות ימשיכו לפעול, ולא יעודדו חברות והשקעות בשלבים יותר מתקדמים – המצב הזה ילך ויחמיר, והוא גם ישפיע בסוף על השקעות של קרנות זרות בישראל.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: אבישי פישמן, בבקשה.

אבישי פישמן: אני, קודם כול, מייצג את חברות ההיי-טק הצעירות.

אבישי פישמן: פורום חברות ההיי-טק הצעירות נוסד לפני שנתיים על מנת להסיט תקציבים של המדען הראשי לטובת חברות צעירות.

אבישי פישמן: התחלנו באזור ה-70%, היום אנחנו נמצאים ב-85%, כך שמענו מהמדען הראשי.

אבישי פישמן: אני יכול לברך על הפעולה שבוצעה ועל ההשקעה בחברות הצעירות.

אבישי פישמן: המאבק נושא פרי.

אבישי פישמן: זה ברור שמקורות המימון הם הבעיה.

אבישי פישמן: השיטה הכי פשוטה והכי קלה היא להגיד: המדען הראשי, בוא תכפיל את התקציב, ממיליארד וחצי תגיע לשלושה מיליארד ואז יהיה יותר כסף.

אבישי פישמן: אבל הלוואי שזה היה ישים, הלוואי שלממשלה היה מספיק כסף.

אבישי פישמן: אני חושב שהמשבר גם קשור למשבר הכלכלי העולמי הקיים.

אבישי פישמן: כמו שיש פחות כסף לתעשייה הרגילה, יש גם פחות כסף לתעשיית ההון סיכון.

אבישי פישמן: אני חושב שהמטרה שלנו היום ובכלל בתקופה הזאת היא לחפש את הדברים במצב הקיים; לנסות למצוא איך להסיט את מקורות המימון הקיימים, כמו שעופר אמר קודם, לברירה הטבעית; איך לשים את זה במקומות שבהם הסיכון הוא נמוך יותר, למרות שאנחנו מדברים פה על הון סיכון.

אבישי פישמן: אמנם יש סיכון גם בחברות יותר טובות ויותר בטוחות, אבל עדיין אפשר להשקיע במקומות שיש בהם פחות סיכון; עדיין בחברות מסוכנות, אבל שהתשואה שלהן, בסופו של דבר, תהיה יותר טובה גם למשק הישראלי וכמובן למדינה.

אבישי פישמן: סיימתי מיזוג של החברה שעבדתי בה – חברת סטרט-אפ היי-טק צעירה – עם חברה אמריקאית, והיום אני סמנכ"ל כספים בחברה שנושקת להיי-טק אך מוגדרת "תעשייה מסורתית".

אבישי פישמן: שם אני רואה את היכולת למנף את התקציבים שמקבלים מהמדען הראשי.

אבישי פישמן: המטרה שלי היא לעודד את הקשר בין ההיי-טק הישראלי, בין הסטרט-אפים, לבין התעשייה המסורתית, כמו שיש היום עידוד...

אבישי פישמן: חבל שהמדען הראשי לא נמצא פה, אבל הוא יכול להעיד שיש, למרות שזה לא כתוב בשום מקום.

אבישי פישמן: כאשר למשל יש חברה ישראלית שעושה שיתוף פעולה, מו"פ, עם חברה שוודית או קנדית או כל חברה – זה נקרא "קרנות דו-לאומיות" או "תכניות מו"פ דו-לאומיות" – תמיד המדען הראשי אומר: או.

אבישי פישמן: קיי.

אבישי פישמן: חברת סטרט-אפ באה עם חברה משוודיה למשל, ישר היא מקבלת הרבה נקודות כדי לקבל תקציבים מהמדען הראשי.

אבישי פישמן: למה?

אבישי פישמן: כי המדען הראשי, מבחינה פוליטית או הסברתית, אומר: כדאי לי להשקיע בחברה שיש לה שיתוף פעולה.

רוברט אילטוב: זה לא בדיוק ככה.

רוברט אילטוב: זה בהתאם להסכמים בין-לאומיים, וברגע שיש התחייבות ממשלתית, אין לו הרבה מה לעשות.

רוברט אילטוב: זו לא פוליטיקה שלו.

רוברט אילטוב: נכון, אבל עדיין יש העדפה.

רוברט אילטוב: אם אני בא עם שתי תכניות, תכנית אחת לבד והשנייה עם חברה קטנה מאירופה – יש לשנייה הרבה יותר סיכוי לקבל תקציבים של המדען הראשי.

רוברט אילטוב: פה אני רוצה להשליך על הקשר בין חברות סטרט-אפ או חברות היי-טק צעירות לבין התעשייה המסורתית.

רוברט אילטוב: אני רוצה לתת את העדיפות בתקציבי המדען הראשי לחברות שמגיעות עם תכנית המשלבת בין תעשייה מסורתית לבין תעשיית ההיי-טק או תעשיית הסטרט-אפים.

רוברט אילטוב: והסיבה היא מה שאמר קודם אבי חסון.

רוברט אילטוב: הוא דיבר על המישור העסקי והמישור הפיננסי.

רוברט אילטוב: המדען תומך איפה שהוא רואה שיש תכנית פיננסית סגורה, כי אז הוא מעריך שיש לאותה חברה יותר סיכויים.

רוברט אילטוב: כאשר הוא רואה שיש קרנות שמשקיעות בחברה, הוא מעריך שאם הוא יוסיף כסף, לחברה יהיה יותר סיכוי.

רוברט אילטוב: אני אומר שהתעשייה המסורתית בחברות מבוססות – כמו זו שאני מייצג היום – יכולה לתת את הליווי העסקי, במקביל לליווי הפיננסי שחברות ההיי-טק הצעירות מקבלות מקרנות ההון סיכון.

רוברט אילטוב: לכן המטרה היא למצוא בתוך השטף האדיר של הסטרט-אפים את היהלומים ואת הבינוניים, שצריכים דחיפה ושיתוף פעולה עסקיים מצד התעשייה המסורתית; להשקיע בחברות האלה ולעזור להן במסגרת התקציב הקיים.

רוברט אילטוב: אני לא מבקש עוד תקציבים, ברור שאין.

רוברט אילטוב: בתקציב הקיים, להפנות ולהסיט משאבים לכיוון הזה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

לוקה ברקוביץ: רק דבר אחד: יש במדען הראשי דבר שנקרא "מסורטק".

אבישי פישמן: נכון, אבל זה לא מספיק.

לוקה ברקוביץ: אה, זה משהו אחר.

רוברט אילטוב: אז להוסיף תקציב או לא להוסיף?

אבישי פישמן: בתקציב הקיים, לתת את העדיפות.

אבישי פישמן: אתה יודע שזה לא פועל בצורה הזאת.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: עמנואל דואק, אלביט, בבקשה.

עמנואל דואק: אני רוצה לתת חיבור, אבל בזווית נוספת ושונה ממה שנאמר כאן.

עמנואל דואק: "סיכון".

עמנואל דואק: "סיכוי".

עמנואל דואק: אני רוצה להתמקד בקרן הון סיכון של המדען הראשי.

עמנואל דואק: מבחינתי זו קרן הון סיכון.

עמנואל דואק: השאלה אם זה סיכון או סיכוי.

עמנואל דואק: ההבדל בין סיכון לסיכוי זה יו"ד ונו"ן.

עמנואל דואק: נו"ן פחות יו"ד זה מ"ם.

עמנואל דואק: מ"ם זה מנהל.

עמנואל דואק: השאלה היא מה מנהל את מה?

עמנואל דואק: מי מנהל את מי?

עמנואל דואק: אם הסיכון מנהל את הסיכוי או הסיכוי מנהל את הסיכון?

עמנואל דואק: אני ממליץ שהסיכוי ינהל את הסיכון, ואז יש הרבה אפשרויות למימוש הפוטנציאל.

עמנואל דואק: איך אפשר לעשות את זה?

עמנואל דואק: מדען ראשי.

עמנואל דואק: כי כפי שנאמר פה קודם: צריך לראות לא להשליך כסף טוב אחרי כסף רע.

עמנואל דואק: לא לפזר בנושאים שהם מעוטי סיכוי.

עמנואל דואק: ההיבט שאני רוצה לתת כאן הוא חברות גדולות.

עמנואל דואק: טועה מי שחושב שהמדען הראשי נותן את הכסף לחברה גדולה.

עמנואל דואק: זה לא נכון.

עמנואל דואק: לא החברה הגדולה עומדת בפני ועדת המחקר של המדען הראשי, מי שעומד הוא הנושא, הנושאים.

עמנואל דואק: וחברה גדולה היא אוסף של חברות סטרט-אפ, אוסף של נושאים.

עמנואל דואק: וכל נושא עומד לדיון, ומתחרה ברמת החדשנות הטכנולוגית שלו, רמת החשיפה, העמידות הפיננסית וכדומה.

עמנואל דואק: כאשר מדברים על נושא תחת מעטה ומעטפת של חברה גדולה, אז יש למעשה כמה פילטרים של התייחסות.

עמנואל דואק: אחד, הפילטר של החברה עצמה.

עמנואל דואק: יש לה את האמצעים לבחון ולבדוק ואת הניסיון רב השנים, העמידות הפיננסית והתמיכה הטכנולוגית.

עמנואל דואק: מצד שני יש את המדען הראשי, שהוא הפילטר השני.

עמנואל דואק: כאשר מאחדים את שני הפילטרים, הסיכויים גדלים.

עמנואל דואק: אני רוצה שהסיכוי ינהל את הסיכון.

עמנואל דואק: נקודה נוספת.

עמנואל דואק: כאשר מדברים על משברים וכדומה, בייחוד עכשיו, השאלה מה זה משבר?

עמנואל דואק: מישהו בא ואומר: קטסטרופה.

עמנואל דואק: אבל אם מסתכלים בשפה העברית – "משבר" זה השם של המושב שהיולדת יושבת עליו.

עמנואל דואק: מהמשבר הזה יוצאים חיים.

עמנואל דואק: "משבר" זה השם של הכיסא.

עמנואל דואק: אנשים לא יודעים את זה.

עמנואל דואק: אני אומר עוד פעם: בואו ננהל.

רוברט אילטוב: לא ב-100% של המקרים.

רוברט אילטוב: מה?

רוברט אילטוב: מהכיסא הזה.

רוברט אילטוב: הסטטיסטיקה אומרת שלא 100% מאלה שיוצאים משם, יוצאים חיים.

רוברט אילטוב: אני רוצה לאחל לכולנו סטטיסטיקה כזו בכל תחומי החיים שלנו.

רוברט אילטוב: מעבר לזה, עדיין החיים שנוצרים – אין להם אח ורע בשום תחום אחר.

רוברט אילטוב: אין משהו שידמה וישתווה ליצירת חיים של בן אנוש.

רוברט אילטוב: לכן אני אומר שאנחנו נמצאים במצב שצריך לחפש השקעות.

רוברט אילטוב: בראייה שלי, המדינה היא ההשקעה הכי טובה שקיימת.

רוברט אילטוב: לכן צריך – מישהו פה אמר "להכפיל" – אני אומר להגדיל בצורה משמעותית ולהבין שזאת השקעה שנותנת למדינה את התשואה הכי גבוהה שיכולה להיות.

רוברט אילטוב: לא צריך לחפש בשדות זרים.

רוברט אילטוב: קודם כול לחפש בשדה שלנו: המדינה, המחוקק.

רוברט אילטוב: אנחנו צריכים להבין שזו ההשקעה הכי טובה.

רוברט אילטוב: היא באה לידי ביטוי בפילטרים של המדען הראשי, בפילטרים של החברה עצמה, בעוצמה שלה.

רוברט אילטוב: כאשר שמים אותם אחד על השני, אלה הנגזרות שבאות כתוצאה מהשקעה של המדינה: תעסוקה בפריפריה, חיזוק וליווי של חברות קטנות וקבלני משנה וספקים של החברה הגדולה, גיוס עובדים, הרחבת הטכנולוגיה והשתה שלה לאזורים כמו שנעשה בכרמיאל ושדרות.

רוברט אילטוב: אנחנו רואים שקרן ההון סיכון של המדען הראשי צריכה להיות מנוהלת על-ידי הסיכוי, ולא הפוך.

רוברט אילטוב: צריך להבין שתעשייה גדולה היא תעשייה שמאגדת בתוכה מספר רב של נושאים, והם הסטרט-אפים.

רוברט אילטוב: זאת השקעה הכי טובה למדינה, וצריך לטפח ולהגדיל אותה.

רוברט אילטוב: והמחוקק – שאתה אחד המובהקים, המובילים והאיכותיים שבהם – צריך להמשיך בכיוון הזה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: אני תמיד נהנה לשמוע את הקישור בין העברית לתעשיית ההיי-טק.

רוברט אילטוב: אין כמוך.

רוברט אילטוב: דניאל גימפל, קרן הון סיכון "תמיר פישמן", בבקשה.

דניאל גימפל: תודה.

דניאל גימפל: אני רוצה לחלוק איזה שהוא רעיון, גם כן מזווית אחרת, מניסיון אחר.

דניאל גימפל: אני, כאמריקאי, הגעתי לארץ בסוף שנות ה-90.

דניאל גימפל: השתתפתי בהקמת קרן הון סיכון "דלתא ונצ'רס" בהרצליה פיתוח, ואחר-כך עברתי לחברת היי-טק והובלתי את המכירות הבין-לאומיות שלה כמעט ארבע שנים.

דניאל גימפל: ככה שיש לי את שני הכיוונים: גם השקעה בסטרט-אפים וגם תפעול שלהם.

דניאל גימפל: גרתי ברוסיה כמה שנים, חזרתי ארצה ו - - -

רוברט אילטוב: אז למה יש לך מבטא אמריקאי?

רוברט אילטוב: אני עדיין אמריקאי.

רוברט אילטוב: והקמתי את הקרן שעכשיו אני מנהל אותה, שהיא בערך בגודל של 70 מיליון דולר.

רוברט אילטוב: הקרן שלי פעילה בשנתיים האחרונות.

רוברט אילטוב: עשינו כבר שלוש השקעות מתוך ה-70 מיליון דולר, ומה שמדהים הוא שהצלחתי לייצר יכולת להשקיע בחברות כאן בארץ – חברה אחת בפתח-תקווה וחברה אחרת במגדל העמק.

רוברט אילטוב: חבל שאבי חסון לא נמצא עכשיו, כי רציתי להתייחס להרבה ממה שדובר כאן על שינויים אפשריים במדען.

רוברט אילטוב: כמו בכל משבר, אפשר לדבר על יעילות: איך לייעל את מה שקיים, את השיטות שקיימות היום.

רוברט אילטוב: אבל זו גם הזדמנות להסתכל על הדברים בצורה אחרת לגמרי,paradigm shift – צורה אחרת.

רוברט אילטוב: אני כאמר

רוברט אילטוב: יקאי יודע שארצות- הברית , כמדינה, מציבה עכשיו יעד אסטרטגי, לא כלפי סין אלא כלפי הודו.

רוברט אילטוב: למה?

רוברט אילטוב: בגלל השפה, בגלל הדמוקרטיה, בגלל השוק הענק שם, שמאפשר לעשות scaling.

רוברט אילטוב: אני מבקש לא ליצור משברים דיפלומטים.

רוברט אילטוב: לא דיפלומטיה, אני מדבר על זווית אחרת להסתכלות על ההזדמנויות שלנו.

רוברט אילטוב: איפה שאני עובד עכשיו, ברוסיה, חבר העמים לשעבר, יש המון יכולות – יכולות של המהנדסים, של ה-scaling של חברות שאפשר לפתח, וגם כן של מימון.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על איך לייעל את המשאבים של הארץ שלנו, אבל אני מציע – רציתי שהמדען ישמע את זה – שאולי יש מקורות בעולם שאפשר לפנות אליהם.

רוברט אילטוב: מקורות שיש בהם רצון ואינטרס.

רוברט אילטוב: בין רוסיה לארץ יש שלוש שעות נסיעה.

רוברט אילטוב: ברוסיה מחפשים שותף אסטרטגי שאפשר לפתח איתו את התשתיות שיש להם שם.

רוברט אילטוב: איפה שאני מתקשה הרבה פעמים זה עם החממות, שהן חברות טובות אבל המדען מגביל אותי מלהשקיע בחברות האלה בגלל העניין של ה-IP, שחייב להישאר אך ורק בארץ.

רוברט אילטוב: אני אפילו לא מציע להוציא את זה לרוסיה, אבל שיהיה אפשר לשחרר יכולת לפתח IP חוץ מבישראל, על אותו בסיס.

רוברט אילטוב: זה לא דורש כסף, ואני לא חושב שזה דורש שום מאמץ.

רוברט אילטוב: אני אפילו לא מכיר שום מקרה – ואני בתעשייה יותר מ-13 שנה – של תביעה על IP שהציל בוכטה של כסף של המדען, שהם שמרו IP אך ורק בארץ.

רוברט אילטוב: משברים מאפשרים לנו לחשוב קצת אחרת.

רוברט אילטוב: אמנם יש איזשהו עניין פוליטי כן לפתח IP בארץ, אבל כשזה מאפשר לנו לקבל עוד מקורות מימון; לעשות שיתופים של חברות בארץ עם רוסיה או חבר העמים; ולקבל מימון משותף מהמדען וממקורות זרים, כמו רוסיה והקרן שלי – אז לא מדובר רק על להכפיל את התקציב, אלא לעשות את זה כפול חמש.

רוברט אילטוב: כי מקורות המימון ביעדים אסטרטגיים כמו רוסיה – ואני באמת חושב שזה יכול להיות יעד אסטרטגי לישראל, עם השפה והרוסים שנמצאים כאן – הם הזדמנות.

רוברט אילטוב: רק רציתי להציע רעיון שיהיה דיון על תפקידו של המדען, כמו שדובר קודם.

רוברט אילטוב: דניאל, תודה.

רוברט אילטוב: אתייחס ממש בקצרה למה שאמרת, אם להעדיף מדינה כזו או אחרת.

רוברט אילטוב: אני חושב שבכל אחת מהמדינות שניקח יש הזדמנויות ויש יתרונות וחסרונות ויש סיכונים.

רוברט אילטוב: אני חושב שהמשקיע הישראלי צריך להחליט לאן ללכת.

רוברט אילטוב: השוק הסיני מאוד אטרקטיבי, השוק ההודי מאוד אטרקטיבי, גם השוק הרוסי והשוק הברזילאי מאוד אטרקטיביים.

רוברט אילטוב: המשקיע הישראלי חכם, ולא צריך להגיד לו מה להעדיף, הוא יחליט מה לעשות.

רוברט אילטוב: לגמרי.

רוברט אילטוב: אני מדבר על איך אפשר לפתח את התעשייה כאן.

רוברט אילטוב: משום שבחברות היי-טק כאן יש כל-כך הרבה רוסים דוברי רוסית, וברוסיה יש את כל האינסטיטוטים וכל תעשיית ההיי-טק שאפשר להפיק ממנה משאבים ו-scaling – זו הזדמנות.

רוברט אילטוב: אמנם יש ברזיל, סין והודו, ויש שם את כל השפות השונות והכסף, אבל אני אומר משהו פרקטי, משהו שאפשר להציב כיעד אסטרטגי.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: איל ליפשיץ, יושב-ראש פורום החממות, בבקשה.

איל ליפשיץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איל ליפשיץ: אנחנו הוזמנו היום לכאן לדיון מיוחד בכנסת בנושא משבר ההון סיכון.

איל ליפשיץ: זה שם הדיון פה היום.

איל ליפשיץ: ואדוני היושב-ראש, אין היום תעשיית הון סיכון בישראל.

איל ליפשיץ: אין דבר כזה.

איל ליפשיץ: כדי שתעשייה תהיה תעשייה, היא צריכה שיהיו בה את כל המרכיבים, את כל המבנה.

איל ליפשיץ: בתעשיית הון סיכון יש תחומים, יש תוכנה, יש תקשורת, יש מדעי החיים, יש קלינטק, ויש שלבים של השקעה: שלב מוקדם, שלב אמצע, שלב מאוחר.

איל ליפשיץ: יש לנו כאן נציגים מעולים של חלק מהנקודות האלה בפאזל, אבל בפאזל הזה יש הרבה חורים.

איל ליפשיץ: וכשבמרקם כזה יש הרבה חורים – והיום זה כבר יותר חורים מקטעים שלמים – אין תעשייה.

איל ליפשיץ: אני שמעתי כאן הרבה דוברים אומרים דברים חשובים, אבל אני חושב שלזה צריך להתייחס.

איל ליפשיץ: אני לא רוצה לבוא כאן עם הרבה תכניות חדשות, כי האמת היא שכשעבדנו על תכנית "יתרון יחסי".

איל ליפשיץ: .. מתי זה היה?

איל ליפשיץ: ב-2008?

רוברט אילטוב: לא, לא.

משה פרייס: יותר מאוחר.

אסתי פשין: 2010.

איל ליפשיץ: היא כבר לא רלוונטית.

איל ליפשיץ: יש בה קטעים טובים, אבל אז חשבנו שאנחנו נמצאים באיזשהו "פיק" של משבר, אלא שהוא רק הולך ומחמיר.

איל ליפשיץ: לכן צריך לשבת ולחשוב, ולקחת דברים טובים שיש בתכנית הזאת.

איל ליפשיץ: יש ב"יתרון יחסי" הרבה מרכיבים חשובים מאוד.

איל ליפשיץ: בעבודה של המדען הראשי בתכנית החממות ובפרויקטים אחרים יש הרבה מרכיבים חשובים.

איל ליפשיץ: צריך לקחת אותם, אבל צריך לדבר במונחים אחרים.

איל ליפשיץ: צריך לדבר במונחים של מה עשינו נכון כשיצאה תכנית "יוזמה" – ואני לא אומר שצריך לחזור לתכנית "יוזמה" – ומה אפשר לעשות היום.

איל ליפשיץ: הכלים צריכים להיות שונים לגמרי.

איל ליפשיץ: במיוחד אנחנו מדברים על שלב בוגרות החממה, שלב שבו כבר יש שחקנים שמשקיעים בשלבים מאוחרים וצריך לשמור עליהם.

איל ליפשיץ: במיוחד על הזרים, שאצלם זה כסף נזיל במיוחד, שיברח מהר.

איל ליפשיץ: אבל זה שלב שאין בו עכשיו שום דבר, ממש שממה.

איל ליפשיץ: אני קורא כאן, כמו שעשינו באופן רציף בשנים האחרונות – אנחנו היום נמצאים בשלב שבו חייבים להחליט מה עושים.

איל ליפשיץ: כי אם נמשיך לעבוד עם פיפטה, זה לא יעשה שום דבר.

איל ליפשיץ: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: חיים קרביץ, יזם "אנג'לנט", מועדון האנג'לים, בבקשה.

חיים קרביץ: תודה על ההזמנה.

חיים קרביץ: לאורך כל המצגות שמעתי על חוק האנג'לים, אבל שום דבר על אנג'לים בכלל.

רוברט אילטוב: לכן אתה פה.

רוברט אילטוב: אז רק לצורך המחשה, מספר עובדות.

רוברט אילטוב: בארצות-הברית אנג'לים משקיעים בין פי שניים לפי ארבעה מסך כל הכסף, ביחס לקרנות.

רוברט אילטוב: עובדה שנייה: האזור שבו חייתי בקליפורניה, ה-graeter San Fransisco area, זה שטח ששווה לשטח מדינת ישראל ויש בו אוכלוסיה של 7.4 מיליון תושבים.

רוברט אילטוב: זאת אומרת , מדינת ישראל.

רוברט אילטוב: אני חבר בקבוצת האנג'לים "KEIRETSU", שיחד עם ה-"Band of angels" מייצגים יותר מאלף אנג'לים מאורגנים.

רוברט אילטוב: "KEIRETSU" לבדה השקיעה בשנה שעברה 32 מיליון דולר ביותר מ-60 מיזמים.

רוברט אילטוב: זאת אומרת, במקום להסתכל על המדינה כמקור של מימון, הייתי מסתכל על המדינה כ-facilitator שיעזור לבנות תשתית של אנג'לים.

רוברט אילטוב: כי כאן נמצא יותר כסף מאשר בכל יתר התחומים שהוזכרו.

רוברט אילטוב: רק כאנקדוטה: אנחנו קוראים לזה "הון סיכון".

רוברט אילטוב: האמריקאים קוראים לזה venture capital"", הם לא קוראים לזה "risk capital".

רוברט אילטוב: אני חושב שאם נתייחס לזה כ-venture capital, אנחנו נמצא הרבה יותר אנג'לים.

רוברט אילטוב: ואני יכול לומר שאני מוצא אותם פה.

רוברט אילטוב: שמונה חודשים מאז הקמת "אנג'לנט", אנחנו מאגדים כרגע קרוב ל-60 אנג'לים.

רוברט אילטוב: אז אני חושב שהעתיד של התעשייה הוא באנג'לים.

רוברט אילטוב: הקרנות, כבודן במקומן נשאר, אבל צריך לפתח את התשתית של האנג'לים.

רוברט אילטוב: אני מודה לך.

רוברט אילטוב: מר כפיר חזז, מנכ"ל "פרואישן" בית השקעות, בבקשה.

כפיר חזז: אני עוסק בעולם ההשקעות כבר כמעט 12 שנה.

כפיר חזז: בית ההשקעות שלי נמצא בחברה הבורסאית הטכנולוגית.

כפיר חזז: יש לי הרבה מה לומר בנושא הזה, אבל לא ארחיב פה כרגע.

כפיר חזז: רק אגיד לך שהחיים קשים מאוד לחברת טכנולוגיה בעולם שוק ההון.

כפיר חזז: מאוד מאוד קשים.

כפיר חזז: התמחור בחֶסֶר והיחס בין מה שהשוק רואה.

כפיר חזז: יכול להיות שהפתרון שעלה כרגע הוא פתרון מדהים, אבל יש לנו הרבה מה לעשות אם רוצים להביא חברות בכלל לשוק ההון.

כפיר חזז: כולם דיברו פה דברים יפים ומרשימים, ויש הרבה מה לעשות.

כפיר חזז: רק נקודה אחת להתייחסות.

כפיר חזז: ב-later stage, כמו שנאמר פה, מטפלות קרנות ההון סיכון.

כפיר חזז: הן מעניינות את כולם, גם בחוץ-לארץ, גם בארץ וגם משקיעים פרטיים, כי אלה חברות בוגרות ורובן רווחיות או על גבול ה-break-even.

כפיר חזז: הן גייסו, עברו, עושות – אז פחות קשה להן, נקרא לזה ככה.

כפיר חזז: חברות ה-seed , שיש לא מעט כאלה, מטופלות בארץ על ידי החממות בצורה יותר טובה או פחות טובה.

כפיר חזז: היום הבעיה של כל החברות שאנחנו נפגשים איתן – ואנחנו נפגשים המון היא בשלב ה-series A, שזה אחרי הפוסט-חממה, או השלב שממש קרובים למכירות ואפילו שלב המכירות.

כפיר חזז: כולם, גם הבנקים, זורקים את החברות האלה מבעד לחלון, כי אין פתרון בשבילן.

כפיר חזז: יש המון חברות כאלה, והפתרון צריך לבוא מכמה ערוצים.

כפיר חזז: חוק האנג'לים ברובו – יכול להיות שהוא לא פוגע בול בחברות האלה, כי החלוקה של יחס המו"פ לא נוגעת בדיוק שם.

כפיר חזז: זאת אומרת שחלקן גם לא רלוונטיות לשם.

כפיר חזז: המדען הראשי חלוק, כי הוא צריך לשים גם ב-seed, שזה החממות, וגם בבוגרות.

כפיר חזז: זאת אומרת שהחלק שמייצר לנו את החברות לקרנות הגדולות מחוץ-לארץ וגם לקרנות בארץ, ה-later stage, זה שיכול להפוך פה טכנולוגיה לביזנס, נמצא במשבר.

כפיר חזז: ויש בו המון חברות מכל הסוגי והמינים.

כפיר חזז: השילוב האפשרי הוא שילוב בין שוק ההון לאנג'לים.

כפיר חזז: האנג'לים כן רוצים להיות שם, כי אלה חברות עם המון פוטנציאל, אבל אין מישהו שיכול לתת להם את הבמה.

כפיר חזז: חוק האנג'לים באמת יכול לעזור פה עם התאמה כזאת או אחרת.

כפיר חזז: אבל היום ה-serious A – לא יודע כמה מכם מכירים את הערוץ הזה ספציפית – הוא ערוץ מאוד מאוד בעייתי.

כפיר חזז: בחוץ-לארץ, דרך אגב, קשה מאוד לגייס לו הון, כי בגלל המצב השוק הולך ומחפש פחות סיכון.

כפיר חזז: בארץ כמובן נמשכים אחרי התהליך הזה.

כפיר חזז: איפה המשבר שלנו בכל הדיון הזה?

כפיר חזז: אם אנחנו לא נייצר פתרון לאותו ערוץ נקודתי.

כפיר חזז: ..

כפיר חזז: אני בכוונה משאיר את ה-seed והגדולים, ומתרכז בשלב של לפני מכירות, אחרי פיתוח, ולפני ואפילו טיפה אחרי השוק עצמו.

כפיר חזז: המקום הזה הוא מקום מאוד בייתי ורואים המון חברות שאין להן פתרונות.

כפיר חזז: דרך אגב, הסכומים שנדרשים שם בשביל לקפוץ שלב, להגיע למחזור חיים ולהיות בעל יכולת לגייס מגופים גדולים יותר הם לא סכומים גדולים.

כפיר חזז: לא מדובר פה על עשרות מיליוני דולרים, אלא על מיליון-שניים, שזה פחות או יותר מחזור החיים שזה דורש.

כפיר חזז: אז הפתרונות לערוץ הזה יכולים לבוא מהמון ערוצים שנאמרו פה, וצריך לייצר את זה, כי כפי שנאמר פה על-ידי אחד האנשים, אם לא נייצר את זה אז נחזור לדבר על זה בעוד תקופה מאוד קצרה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: קובי סמבורסקי, בבקשה.

יעקב סמבורסקי: אני מקרן הון סיכון חדשה שנקראת "גלילות קפיטל".

יעקב סמבורסקי: אני יזם במקור.

יעקב סמבורסקי: אין ספק שיש משבר גדול.

יעקב סמבורסקי: לא צריך להכביר במילים, יש משבר גדול, כולם אמרו וכולם צודקים.

יעקב סמבורסקי: אבל אני חושב שממשברים צריך ללמוד ולהתפתח, וצריך מאוד להיזהר.

יעקב סמבורסקי: אין ספק, אגב, שצריך גם איזושהי התערבות של הממשלה, הכנסת וכולי.

יעקב סמבורסקי: אבל מצד שני צריך מאוד להיזהר לא לכוון את הדברים ולא לנסות לקבע מצב קיים, שהוא לפעמים מצב בעייתי.

יעקב סמבורסקי: אני חוזר פה לדיון בנושא של הון סיכון, כי לשם כך התכנסנו.

יעקב סמבורסקי: תעשיית ההון סיכון בארץ במשבר, אבל חייבים גם להודות שתעשיית ההון סיכון בארץ עשתה טעויות גדולות, כמו שעשו חבר'ה אחרים בעולם.

יעקב סמבורסקי: חלק מהמשבר הוא משבר שנובע מגורמים חיצוניים, וחלק מהמשבר בהחלט קשור להתנהלות בארץ.

יעקב סמבורסקי: אני חושב שצריך מאוד להיזהר לא לייצר איזושהי תמיכה שבעצם תקבע התנהלות בעייתית או שתכוון לכיוון מסוים, אלא לנסות לייצר תמיכה שכן תאפשר לתעשייה הזאת להתקדם לאיפה שהיא צריכה להתקדם.

יעקב סמבורסקי: אני אסטה לרגע, ואדבר על דברים חיוביים, כי הדיון פה די עגמומי.

יעקב סמבורסקי: אני יזם בעברי.

יעקב סמבורסקי: אנחנו כבר שמונה חודשים רצים כקרן הון סיכון.

יעקב סמבורסקי: אני דווקא מאוד אופטימי, לפחות ממה שאני רואה מהצד של היזמים.

יעקב סמבורסקי: אנחנו מדינה מדהימה מבחינת האופי היזמי.

יעקב סמבורסקי: אתה רואה יזמים מדהימים, וכמות היזמים לא יורדת.

יעקב סמבורסקי: ראינו אולי 250 חברות בשמונה חודשים.

יעקב סמבורסקי: מספרים מדהימים.

יעקב סמבורסקי: כולל אנשים שיושבים במרתף ועובדים בלי מימון וכולי.

רוברט אילטוב: כמו שעופר אמר, בתי הקפה בתל-אביב משגשגים.

רוברט אילטוב: כן, הנה שיטה: אנשים יושבים בשמונה שקלים על כוס קפה, וזה המשרד שלהם.

רוברט אילטוב: אבל יש גם פחות מזה.

רוברט אילטוב: הייתי השבוע או שבוע שעבר במשרד קטן של חבר'ה שיושבים במושב ליד ירושלים ועובדים.

רוברט אילטוב: הפרות בחוץ וכולי, והם יושבים על המחשב ועובדים.

רוברט אילטוב: הרוח היזמית במדינה הזאת לא פגה, וזה יתרון אדיר שלנו.

רוברט אילטוב: עוד משהו אופטימי.

רוברט אילטוב: אני חושב שבגדול התכניות של המדען הן כן תכניות טובות.

רוברט אילטוב: יש לי הרבה הערות עליהן.

רוברט אילטוב: כיזם הייתי מעורב גם בחממות וגם במדען רגיל, ויש לי הרבה הערות, אבל בגדול אלה תכניות טובות.

רוברט אילטוב: כיוון אחד שבהחלט יכול מאוד לעזור זה להגדיל בהרבה את התקציבים של המדען.

רוברט אילטוב: אין ספק שזה מאוד יעזור.

רוברט אילטוב: עוד פעם, אלה פתרונות מצוינים.

רוברט אילטוב: אני לא מתמצא בפוליטיקה, אז קשה לי לחוש מה הסיכוי לעשות שינויים דרמטיים.

רוברט אילטוב: ואם אין דרך לעשות שינוי מבני מאוד גדול, אז צריך פשוט להכניס יותר כסף לגופים או המנגנונים הקיימים.

רוברט אילטוב: הם לא רעים.

רוברט אילטוב: יש להם הרבה חסרונות, אבל הם בהחלט לא רעים, ויכולים לשפר.

רוברט אילטוב: אני אחזור לנושא של הון סיכון.

רוברט אילטוב: לדעתי אנחנו בין היחידים בארץ שהצליחו בימים טרופים אלה לגייס כסף להון סיכון.

רוברט אילטוב: הקמנו קרן קטנה יחסית , קרן של 30 מיליון דולר, קרן ממוקדת, מאוד ישראלית באופייה.

רוברט אילטוב: מהסתכלות בתעשייה הזאת בשנה האחרונה, יש עוד כמה גופים כאלה דומים לנו, שמקימים או מנסים להקים.

רוברט אילטוב: אני חושב שבגדול זה הכיוון.

רוברט אילטוב: אם מישהו חושב שהעולם של הקרנות ימשיך להיות קרנות ענק, עולם שבו יש בארץ 30-20 קרנות גדולות שמתחרות ראש בראש עם גופים אמריקאיים – אני חושב שהוא טועה.

רוברט אילטוב: אני חושב שיש פה מקום להתמחות.

רוברט אילטוב: כמו שחברות טכנולוגיות יודעות היום שהן מתחרות בעצם בגופים בין-לאומיים וחייבות למצב את עצמן אחרת, כך גם התעשייה הזאת חייבת למצב את עצמה אחרת.

רוברט אילטוב: היא חייבת לדעת שהיא מתאימה אולי לשלבים מסוימים –כמו שנאמר פה קודם – ובשלבים מאוחרים יותר נכנסים שחקנים יותר גדולים.

רוברט אילטוב: היא חייבת לדעת שיש בה אלמנטים של התמחות וכולי.

רוברט אילטוב: התהליך הזה שהתעשייה עוברת – בסופו של יום אני מקווה שהוא תהליך חיובי, שיביא אותה לכדי הבראה, ולא, כמו שנאמר פה, למשברים ובסופו של דבר גם לתולדה של תקנות.

רוברט אילטוב: צריך למצוא איך לעזור למשבר הזה לתקן את התעשייה, ולא איך מנסים לאלץ מצב קיים.

רוברט אילטוב: הכלים שקיימים היום אצל המדען הם כלים טובים, וזה בהחלט טוב וחיובי להכניס להם יותר כסף.

רוברט אילטוב: יש כלים כמעט לכל השלבים ברמת החברות: חברות קטנות, אפילו אנשים פרטיים, תכנית "תנופה", חברות מאוד קטנות, חממות, חברות רגילות, תכנית מדען וכולי, אבל אני לא מכיר היום שום כלי שיודע לעזור באופן ישיר לקרנות, בטח לא קרנות חדשות וצעירות.

רוברט אילטוב: ולסיכום.

רוברט אילטוב: ולסיכום, אני חושב שיש מקום לכלי כזה.

רוברט אילטוב: רק כהערת אגב, אנחנו היום דוחפים את החברות.

רוברט אילטוב: עשינו כמה השקעות ראשונות, אנחנו דוחפים את החברות ללכת לכיוון של תכניות מדען רגילות.

רוברט אילטוב: כקרן מאוד קשה לבנות על זה, כי אתה לא יודע אם החברה כן תקבל או לא תקבל, כמה זמן יהיה תהליך, אילו אחוזים יקבול וכולי.

רוברט אילטוב: אני חושב שאם היה אפשר למצוא איזשהו מכניזם שבו קרן הייתה יודעת שאם היא משקיעה שקל, המדינה הייתה שמה שקל או חצי שקל – לא משנה כמה, כל אחד לשיטתו – והייתה יודעת שאפשר לקחת את זה מחשבון מראש, והייתה עוזרת לנו לבנות פירמידה יותר רחבה, זה היה מאוד מקל.

רוברט אילטוב: רק כדי לסבר את האוזן, אנחנו מדברים על השקעה של 30 מיליון דולר בעשר חברות, משום שאנחנו יודעים שהשוק הוא כל-כך קשה, ואנחנו לא רוצים לעשות השקעות קטנות, ואחר-כך החברות – כמו שדיברנו על תכנית החממות – בעצם ימצאו את עצמן נכנסות לקיר.

רוברט אילטוב: ככל שתהיה יותר עזרה בהתחלה, יהיה אפשר להרחיב יותר את הפירמידה ולתת צ'אנס ליותר יזמים.

רוברט אילטוב: תודה.

דוד גוסרסקי: אפשר להגיב על דבר אחד שהוא אמר?

רוברט אילטוב: בבקשה.

רוברט אילטוב: הוא דיבר על זה שאין מקום לקרנות הישראליות הגדולות.

רוברט אילטוב: אז בוא נשים את הדברים בפרספקטיבה – הקרנות הישראליות הגדולות לא מתקרבות לגדלים של הקרנות הזרות הגדולות ואפילו הבינוניות.

משה פרייס: יש רק עשר, ולא עשרים.

משה פרייס: יש מעט יותר ממה שהוא אמר.

דוד גוסרסקי: מאוד חשוב שיהיו קרנות בסדר גודל יותר גדול מה-30 מיליון דולר המכובד שהם גייסו.

דוד גוסרסקי: כי אם הקרנות הישראליות ימשיכו להצטמק, אנחנו נראה אותן מתרכזות בחברות שדורשות מעט מאוד כסף, בדרך-כלל חברות אינטרנט.

דוד גוסרסקי: אני חושב שהרבה מאוד מהפיתוח בישראל נמצא במקומות שמצריכים סכומי כסף יותר גדולים.

רוברט אילטוב: אני מודה לך על ההערה.

רוברט אילטוב: שיעור בעברית: סיכוי, סיכון סיכום.

רוברט אילטוב: ולסיכום, הדיון היה מאוד מעניין.

רוברט אילטוב: ראינו הרבה מאוד זוויות שבחלקן נמשיך וניגע בעתיד, אם זה בחקיקה, בהצעות לסדר, או בלחץ כזה או אחר על הממשלה, כדי לקדם את הנושאים.

רוברט אילטוב: אני חושב שחשוב להשקיע בכל השלבים של החברות, גם בשלבים ההתחלתיים, גם בשלבי ביניים, וגם כשחברות גדלות.

רוברט אילטוב: גם אז יש צורך להשקיע, אולי לא בטכנולוגיה, אבל עדיין חייבים להשקיע בחברות, כי השווקים הגלובליים גדולים וההוצאות גדולות.

רוברט אילטוב: הירידה בהשקעות בשלבים המוקדמים היא עובדה מדאיגה, כי זה בסופו של דבר עלול לפגוע בכל מה שקשור לאקו-סיסטם של ההזנה שבאה מהתחלה, כשהחברות בשלבים התחלתיים, ועד לגידול לחברות בינוניות וגדולות.

רוברט אילטוב: אם לה יהיו החברות הראשוניות האלה, הסטרט-אפים ההתחלתיים, אז לה יהיה גידול בתעשייה.

רוברט אילטוב: לכן אני חושב שהממשלה צריכה לתת את הדעת, לראות איך מעודדים את הקרנות להשקיע בשלבים המוקדמים.

רוברט אילטוב: כמובן חוק האנג'לם שהתייחסנו רבות אליו בוועדה היום – אנחנו כבר היום רואים שצריך להעביר שם חלק מהתיקונים.

רוברט אילטוב: אנחנו יושבים עם הצוותים המקצועיים.

רוברט אילטוב: אנחנו מזמינים את האנג'לים להביא אלינו את הנושאים, ניירות עמדה, שאתם חושבים שצריך לגעת בהם.

רוברט אילטוב: אנחנו נגבש את תיקוני החקיקה בנושא הזה ונקדם אותה.

רוברט אילטוב: אני מעריך שגם המדען הראשי וגם נציגי האוצר מזהים כבר היום שיש קושי בנושא הזה.

רוברט אילטוב: אין ספק שמטרת החוק היא כן לעודד משקיעים קטנים, אנג'לים, בשלבים המוגדרים יותר.

רוברט אילטוב: יש לזה חשיבות מאוד רבה.

רוברט אילטוב: אנחנו מתייחסים לזה, לא שכחנו לרגע.

רוברט אילטוב: כל מה שקשור לגיוס מהציבור – גם הנושא הזה הוזכר פה בוועדה.

רוברט אילטוב: אנחנו כבר מגישים את הצעת החוק לוועדת שרים לענייני חקיקה.

רוברט אילטוב: הצעת החוק הזאת לדעתי תקבל תמיכה, כדי שנוכל לפנות לציבור ולגייס כסף מהציבור.

רוברט אילטוב: כמובן שאנחנו לא באים ואומרים: בואו נציף את השוק בכסף כך שכל אחד יכול לבוא ולקחת.

רוברט אילטוב: אנחנו נדרוש גם איזונים וגם בלמים בנושא החקיקה הזאת, ככה שמי שראוי יקבל את הכספים, כדי שלא יהיה מפולות כאלה ואחרות בשווקים הפיננסיים.

רוברט אילטוב: אני גם ביקשתי ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת להכין מסמך.

רוברט אילטוב: אנחנו נעשה מחקר רחב בנושא של תעשיית ההון סיכון.

רוברט אילטוב: זה לא רק קרנות הון סיכון, אני עדיין רואה בזה תעשייה, אני חושב שזה חייב להיות תעשייה.

רוברט אילטוב: זה צריך להיות פאזל שמורכב מהרבה מאוד גופים כשאחד משלים את השני.

רוברט אילטוב: "שרשרת המזון" הזאת חייבת לתפקד, ואני רואה את הממשלה והכנסת כגופים שצריכים למצוא את החוליות החלשות ולחזק אותן בעידוד כזה או אחר.

רוברט אילטוב: והעיקר לא להפריע.

רוברט אילטוב: אנחנו נמשיך את הדיון בנושא תעשיות הון סיכון.

רוברט אילטוב: הדיון לא נשלם.

רוברט אילטוב: אנחנו נזמן עוד ישיבה כאשר הדו"ח של מחלקת המחקר והמידע יהיה מוכן.

רוברט אילטוב: נשמח מאוד אם יהיו התייחסויות של התעשייה לכיווני חקיקה או לדברים שיכולים לשפר את תעשיית ההון סיכון.

רוברט אילטוב: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.