ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 633, 2011-10-25 10:30

כרמל שאמה-הכהן: נא לשבת, כל אחד במקומו וכל אחת במקומה.

כרמל שאמה-הכהן: אנו רוצים להתחיל את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת וועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"א-2011.

כרמל שאמה-הכהן: זה דיון המשך לדיונים קודמים שכבר קיימה הוועדה בעניין וכמו שאמרנו, בכוונתנו לסיים את החקיקה בנושא מיד בתחילת המושב של הכנסת, בשבוע הבא.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 9 זה הסעיף שעוד לא הקראנו?

כרמל שאמה-הכהן: נציגי הממשלה, נא להקריא סעיף 9, בבקשה.

טל רוזנפלד: "9.

טל רוזנפלד: תשלום דמי הפצה.

טל רוזנפלד: גוף ששידוריו מופצים לפי סעיפים 6 או 7 ישלם לגורם המפעיל בעד הפצת השידורים כאמור, סכום שיורו עליו השר ושר האוצר, לאחר התייעצות עם הגורם המפעיל; הסכום האמור יחושב לפי סך כל התשלומים והעלויות הכרוכים בהפעלתן, בתפעולן ובתחזוקתן של תחנות השידור הספרתיות וכל תשלום שוטף אחר בשל הפצת השידורים כאמור, למעט עלות ההקמה (בסעיף זה – סך התשלומים והעלויות), כשהוא מחולק בין הגופים אשר שידוריהם מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות כאמור, בהתאם להוראות אלה: (1) סך התשלומים והעלויות יחולק בין הגופים ששידורי הטלוויזיה שלהם מופצים לפי סעיף 6 (בסעיף זה – משדרי הטלוויזיה) לבין הגופים ששידורי הרדיו שלהם מופצים לפי סעיף 7 (בסעיף זה – משדרי הרדיו) באופן הזה: (א) חלקם של משדרי הטלוויזיה יהיה סך התשלומים והעלויות בניכוי חלקם של משדרי הרדיו כאמור בפסקת משנה (ב) (בסעיף זה – חלקם היחסי של משדרי הטלוויזיה); (ב) חלקם של משדרי הרדיו יהיה בהתאם לקיבולת הנדרשת לשם הפצת שידורי כלל משדרי הרדיו, ביחס לכלל הקיבולת הקיימת בתחנות השידור הספרתיות (בסעיף זה – חלקם היחסי של משדרי הרדיו); (2) חלקם היחסי של משדרי הטלוויזיה יחולק בין משדרי הטלוויזיה לפי מספר הערוצים שבהם מופצים שידוריו של כל משדר טלוויזיה בהתאם להוראות סעיף 6 ובהתחשב בסוג הטכנולוגיה".

טל רוזנפלד: כאן אנחנו מבקשים להוסיף: "טכנולוגיית חדות רגילה או טכנולוגיית חדות גבוהה".

טל רוזנפלד: "אשר באמצעותה מופצים שידורי הטלוויזיה כאמור; (3) חלקם היחסי של משדרי הרדיו יחולק בין משדרי הרדיו לפי מספר הערוצים שבהם מופצים שידוריו של כל משדר רדיו בהתאם להוראות סעיף 7."

כרמל שאמה-הכהן: הסבר.

טל רוזנפלד: הסעיף הזה מסדיר את תשלום דמי ההפצה.

טל רוזנפלד: זה סעיף שמתבסס על הסעיף הקיים היום בחוק הרשות השנייה.

טל רוזנפלד: הוא פשוט נהיה קצת יותר מסובך בגלל שהתווספו גם משדרי רדיו שהתשלום שהם יצטרכו לשלם, דמי ההפצה שלהם, יהיו שונים.

טל רוזנפלד: גם הסכום שמשדרי ערוצי הטלוויזיה בטכנולוגיית HD ישלמו, יהיה שונה.

טל רוזנפלד: המנגנון המוצע כאן זה המנגנון שקיים היום: שר התקשורת ושר האוצר, לאחר התייעצות עם מועצות, יקבעו מה הסכום.

טל רוזנפלד: רק שאחר כך מוסבר בדיוק איך נעשית החלוקה: קודם כל לוקחים את החלק של הרדיו, לפי הקיבולת של כלל הפוטנציאל של מְשַׁדְּרֵי הרדיו, זה החלק שלהם.

טל רוזנפלד: הטלוויזיה זה השאר.

טל רוזנפלד: אז מחלקים בתוך הטלוויזיה ובתוך הרדיו: לתוך הטלוויזיה – לפי ערוצי הטלוויזיה, אבל בהתאם לסוג הטכנולוגיה.

טל רוזנפלד: על טכנולוגיית ה-HD מן הסתם ישלמו יותר כי הם תופסים יותר קיבולת ואחר כך לפי כמות ערוצי הרדיו של כל משדר.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף?

נדב עשהאל: אני מערוץ 24.

נדב עשהאל: יש עיוות בסעיף הזה.

נדב עשהאל: העיוות נובע מהעובדה שהגופים המשדרים, משדרי הטלוויזיה, אמורים לממן את הקיבולת הפנויה.

נדב עשהאל: אנחנו חושבים שזה דבר שלא ראוי ואין לו שום סיבה והנמקה.

כרמל שאמה-הכהן: מה זאת הקיבולת הפנויה?

נדב עשהאל: יש קיבולת.

נדב עשהאל: קובעים פרופורציות ואנחנו משלמים עבור כל החלק של הטלוויזיה גם אם חלק מהערוצים האלה פנויים, לא תפוסים.

נדב עשהאל: אנחנו אמורים לשאת גם בחלק של הערוצים שלא נתפסו.

כרמל שאמה-הכהן: מי, לגישתך, צריך לשאת בכך?

נדב עשהאל: משרד האוצר.

נדב עשהאל: כל עוד הוא לא פינה, שיישא בחלק היחסי של ערוץ שהוא לא שיווק אותו.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות?

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר.

אתי בנדלר: אני חושבת שיש ממש בהערה שנאמרה.

אתי בנדלר: בכל מערך יש 6 ערוצים רגילים, נניח שיש היום שני מערכים כאלה.

אתי בנדלר: המערך הראשון מלא ובמערך השני יש בסך הכול שני ערוצים נוספים, אבל מחלים את דמי ההפצה ל-12 וכל אחד מה-8 הקיימים צריך לשאת בחלק – איך אתם עושים בדיוק את החשבון במקרה הזה?

אתי בנדלר: סך כל ההפצה – מביאים בחשבון גם את המקומות הפנויים שעדיין לא שווקו, שעדיין אין ערוצים שמופצים באמצעותם.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

תומר קרני: אני עורך דין תומר קרני מרשות השידור.

תומר קרני: יש לי שתי הערות.

תומר קרני: האחת, אנחנו מצטרפים לנקודה שהועלתה.

תומר קרני: נקודה שנייה, אנחנו מבקשים לתקן כאן נושא שלא בא על תיקונו בחוק הקיים לגבי ערוץ שמשמש יותר מגוף שידור אחד, כדוגמת ערוץ 1, שמשרת גם את הטלוויזיה החינוכית.

תומר קרני: צריך לקבוע מנגנון שדמי ההפצה בגין ערוץ כזה יחולקו בין הגופים באופן יחסי לשעות השידור או באיזשהו מנגנון שייקבע.

תומר קרני: שליש מהשידורים בערוץ 1 הם שידורים של הטלוויזיה החינוכית, לא הגיוני לדרוש מרשות השידור לממן דמי הפצה בגינם.

נגה רובינשטיין: אין בכוונת הממשלה להיכנס למערכת היחסים ההסכמית שצריכה להיות בין הטלוויזיה החינוכית לבין הערוץ הראשון.

נגה רובינשטיין: אם הטלוויזיה החינוכית והערוץ הראשון לא יודעים להסתדר ביניהם, המקום לפתור את זה הוא לא השולחן הזה של וועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות?

ירמיהו קדושי: ירמי קדושי מהפקות המזרח.

ירמיהו קדושי: אני לא רואה כאן ביטוי לערוצים חדשים שרוצים לקום ולאנשים חדשים שרוצים להיכנס לתוך ה-DTT.

ירמיהו קדושי: אני חושב שהם לא יכולים לשאת בנטל בדיוק כמו ערוצים קיימים.

ירמיהו קדושי: צריך להתייחס גם לסוג הערוץ ולהכנסות אותו הערוץ ולוותק שלו.

ירמיהו קדושי: אם היום יקום ערוץ חדש באותו מקום וירצה לפתוח שם תדר ויצטרך לשלם בדיוק כמו ערוצים קיימים שיש להם וותק ויש להם יותר ניסיון ויותר הכנסות, צריך להתייחס לזה, כמו שבקניון יש חנויות קטנות וחנויות גדולות וכל אחד הולך לפי הגודל שלו.

ירמיהו קדושי: צריך לתת ביטוי לאנשים חדשים בכדי לשבור את הקרטל שיש היום בשוק הטלוויזיה.

ירמיהו קדושי: כיום יש קרטל של מספר ערוצים – כבר דיברנו על זה הרבה פעמים – וחברות הפרסום נמצאות רק אצלם וזה המצב.

ירמיהו קדושי: בכדי לשבור את הקרטל הזה ולעודד אנשים חדשים וקבוצות אוכלוסיה חדשות להיכנס, צריך לתת להם הנחות.

אתי בנדלר: אז אתה רוצה בעצם שערוצים גדולים יממנו את הערוצים הקטנים, מבחינת דמי ההפצה?

ירמיהו קדושי: לא.

ירמיהו קדושי: אני רוצה שהערוצים הקטנים ישלמו פחות מערוצים שנמצאים היום - -

אתי בנדלר: אבל איך יהיה המנגנון?

אתי בנדלר: נניח שדמי ההפצה הם 100, סך העלות 100.

אתי בנדלר: יש לך בתוך ה-100 שישה ערוצים שמופצים - 4 מהם גדולים ו-2 חדשים שאתה רוצה לעודד את הקמתם.

אתי בנדלר: איך זה יתחלק?

אתי בנדלר: מה שמוצע היום זה לחלק את ה-100 בששת הערוצים המופצים.

אתי בנדלר: איך אתה מציע לעשות את החשבון?

אתי בנדלר: קודם דיברנו על הבעיה שאם העלות היא 100 אך רק 2 ערוצים מופצים - הם "אוכלים אותה בענק".

אתי בנדלר: אבל מה קורה כשכול התפוסה מלאה?

ירמיהו קדושי: אני מציע שהערוצים הוותיקים יש למו יותר.

ירמיהו קדושי: כמו בכל ענף שנכנס בו שחקן חדש, צריך לתת לו עידוד בכדי שהוא יוכל להתחרות בערוצים הקיימים.

אתי בנדלר: השאלה היא על חשבון מי צריך להיות העידוד?

אתי בנדלר: האם הוא צריך להיות הערוצים האחרים או על חשבון אוצר המדינה, כפי שהציע הרגע ערוץ 24?

ירמיהו קדושי: אני חושב שהחלוקה צריכה להיות על חשבון זה שערוצים קיימים ישלמו קצת יותר מהערוצים החדשים.

ירמיהו קדושי: כמו חנויות בקניון, יש גדולה יותר וקטנה יותר וזה לא אותו מחיר.

ירמיהו קדושי: זה חשוב מאוד שזה יהיה שם כך.

כרמל שאמה-הכהן: הנקודה ברורה.

כרמל שאמה-הכהן: כן בבקשה.

ערן הורן: אני סמנכ"ל הכספים של רשות השידור.

ערן הורן: אני רוצה, ברשותך, לחזור לנקודה הקודמת.

ערן הורן: הסוגיה היא לא במישור היחסים בין החינוכית לבין רשות השידור.

ערן הורן: שעות השידור הן של החינוכית ולא מושכרות על-ידי הרשות.

ערן הורן: גם בדרכי ההפצה הקיימות אין שום התחשבנות אלא החינוכית משלמת ישירות לבזק על ההפצה האנלוגית ואת אגרת התדרים.

ערן הורן: למפעיל השירותים יש אמצעי גבייה שאותם אין לרשות.

ערן הורן: אנחנו מבקשים שוב: שתהיה חלוקה על בסיס שעות השידור ושאנחנו לא נהיה גּוֹבֶה של מישהו.

נגה רובינשטיין: אתם צריכים אמצעי ביחס לטלוויזיה החינוכית?

נגה רובינשטיין: זה לא החוק הזה.

ערן הורן: לא אנחנו צריכים לגבות.

ערן הורן: אנחנו לא מפיצים עבורם את השידורים.

נגה רובינשטיין: יש לכם טענה ביחס לגוף שמעביר תכנים במסגרת השידורים שלכם.

אפי משעל: זה לא במסגרת השידורים שלנו.

אפי משעל: זה על גבי אפיקים שהוקצו לנו על-ידי המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר סמירה.

מנשה סמירה: בגלל שהנושא של העלות ודמי ההפצה עולים כאן

מנשה סמירה: וכדי לעשות סדר וגם כדי שגורמים שונים - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה היא העלות לערוץ?

מנשה סמירה: בדיוק.

מנשה סמירה: אני רוצה לתת את הנתונים כדי שלא יהיו כאן מגדלים באוויר – הרי שמענו על כל מיני ערוצים שרוצים לעלות – צריך להבין שיש עלות להפצה השוטפת.

מנשה סמירה: עלות ההקמה הוסדרה – ההקמה ממומנת על-ידי אוצר המדינה, תמלוגים וכו'.

מנשה סמירה: העלות השוטפת לשנה, ל-6 ערוצים רגילים – שמופצים באמצעות מולטיפלקס אחד, מרבב אחד – העלות היא בין 20 ל-24 מליון ₪.

מנשה סמירה: זה תלוי אם הערוץ לוויני או לא ועוד כהנה וכהנה – זה ההיקף.

מנשה סמירה: אם המערכת מלאה, ערוץ ישלם כ-4 מליון ₪ בשנה עבור הפצתו.

מנשה סמירה: אני מדבר על ערוץ טלוויזיה.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכם שהצעת החוק עושה אבחנה בין ערוצי רדיו, ערוצי טלוויזיה רגילים וערוצי HD.

כרמל שאמה-הכהן: 6 ערוצים על מרבב?

מנשה סמירה: 6 ערוצים רגילים, SD.

מנשה סמירה: יתכן שהטכנולוגיות המתקדמות יאפשרו לנו בעתיד גם 7 - המוקסים החדשים שיירכשו יכול להיות שיאפשרו - כרגע הנחת העבודה והחוק מתייחסים ל-6.

מנשה סמירה: אם כך, כ-4 מליון לערוץ טלוויזיה.

מנשה סמירה: ערוצי הרדיו, כאמור, מקבלים נתח קטן יותר.

מנשה סמירה: כל ערוצי הרדיו מקבלים כמובן, מבחינת איכות וחלוקה, שווה בשווה.

מנשה סמירה: גם ערוצי הטלוויזיה, כולם מקבלים שירות שווה בשווה, אין הבדל אם זה ערוץ קטן או ערוץ גדול, כפי שהתייחסה היועצת המשפטית של הוועדה, אין הבדל.

מנשה סמירה: כולם מקבלים שירותים באיכות שידור שווה ולכן העלות מתחלקת שווה בשווה בין כולם.

מנשה סמירה: לערוצי הרדיו החלוקה פנימית, כפי שהוסבר בהצעת החוק.

מנשה סמירה: הם מתחלקים על אותו נתח שלהם מתוך העלות הכוללת שלהם וכאמור ה-HD בתוכו, לא מערבבים ביניהם כי כל אחד מהם מקבל איכות שירות אחרת, מקבל שירותים אחרים: רדיו, ה-SD וה-HD, כל אחד מקבל משהו אחר.

מנשה סמירה: אני רוצה לחדד את הנקודה שהועלתה כאן על-ידי ערוץ 24, רשות השידור ואני חושב שגם ערוץ הכנסת.

מנשה סמירה: בוודאי זאת סוגיה חשובה ובוודאי לערוצים המסחריים שכבר נמצאים כאן היום.

מנשה סמירה: כאשר נבנה את המערך הנוסף, שיש לו מקום ל-6 ערוצים, ומאחר והצעת החוק מדברת על כך שעולים לפי רצון, לפי רשות ולא כופים על אף אחד, אזי ייתכן שיהיה זמן בו המערכת תהיה פעילה ויהיו מקומות פנויים.

מנשה סמירה: יתרה מזאת, הצעת החוק מדברת על כך שצריך לשמור להם מקום עד שיבקשו לעלות, מי יממן את שמירת המקום הזאת?

אתי בנדלר: מה המשמעות של מימון שמירת המקום?

אתי בנדלר: הרי אין עלויות הפצה.

מנשה סמירה: עלות שמירת המקום כ-4 מליון, משום שמרגע שמפעילים את המערך קיימת עלות של 20 מליון.

אתי בנדלר: עלות ההפצה היא גם אם יש ערוץ אחד?

מנשה סמירה: בדיוק.

אתי בנדלר: זה מאוד בעייתי.

מנשה סמירה: בדיוק.

מנשה סמירה: זאת המשמעות הטכנולוגית של המערך הזה ולכך צריך לתת את הדעת, העלינו את הנקודה הזאת, דיברנו וניסינו.

מנשה סמירה: העניין הזה, בואו נשים אותו על השולחן, נתון לפתחו של האוצר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, עד היום זה היה מהתמלוגים, נכון?

מנשה סמירה: אנחנו סברנו כך בגלל שצריך להחזיק את המקום לטובת אלו שירצו לעלות ועדיין לא קיימים.

מנשה סמירה: בואו נדבר על רישיונות, אנו עוברים רפורמה של רישיונות, יהיו בעלי רישיונות חדשים שצריך לשמור להם מקום ולאפשר להם לעלות.

מנשה סמירה: יהיו ערוצים נוספים, כאלה ואחרים.

מנשה סמירה: הערוצים הייעודיים לא חייבים לעלות מיידית, הם צריכים להחליט מתי הם רוצים לעלות – יכול להיות שערוץ ערבי לא יעלה מיידית, הוא ירצה להתבסס ורק אחרי זה לעלות – המשמעות היא שיש פה זמן שצריך לשמור.

מנשה סמירה: האם למרות שיש ערוצים שכבר רוצים לעלות, לא נפעיל את המערכת?

מנשה סמירה: נחכה עד שכולם ירצו לעלות?

מנשה סמירה: מה הועילו חכמים?

מנשה סמירה: מה אומרים לציבור?

מנשה סמירה: לכן אני חושב שהפיתרון צריך להיות תיקון בשלושה כיוונים: אחד, העיקרון – והאוצר כן צריך לשקול את העניין הזה – שעלות ההפצה לתקופת המתנה מוגבלת כך או אחרת, הוא חייב, לדעתי – זה המקום היחידי שאני רואה שהוא יכול – לשאת בה ולממן אותה.

מנשה סמירה: הדבר השני, ערוצים ששומרים להם מקום – מגבילים אותם בזמן שמירת המקום.

מנשה סמירה: אם הם ירצו לעלות לאחר פרק הזמן הזה, הם יצטרכו לשלם את העלות של זמן ההמתנה כדי שהאוצר לא ימתין לו עד אינסוף.

נגה רובינשטיין: זה סוג של חסם מאוד משמעותי לערוצים חדשים.

מנשה סמירה: אני מסכים.

מנשה סמירה: אני אומר את הנקודות האלו משום שבדיון מקדים פנינו וביקשנו מהאוצר לשקול את העניין הזה ולא להביא אותו לפה אלא לבוא יותר מוכנים.

מנשה סמירה: אני מעלה את זה כאן משום שהבעיה שזה יכול להיות חסם היא באמת לנגד עינינו.

מנשה סמירה: אבל חסם למה?

מנשה סמירה: אני מזכיר, הפלטפורמה הזאת לא נועדה להמציא ערוצים.

מנשה סמירה: הפלטפורמה הזאת היא אמצעי שידור לערוצים קיימים.

מנשה סמירה: לערוצים קיימים יש עכשיו אופציה להיות משודרים גם במערכת פתוחה וחינמית ולכן מזמינים אותם לבוא ולעלות עליה וצריך לתמרץ אותם לעלות, להגיד להם: שאם יעלו מראש אז יהיה פרק זמן מסוים – זה מה שרציתי לומר וגם הצעתי את זה באופן לא פורמאלי וזה עוד לא עלה לדיון פורמאלי – שמי שיעלה בזמן ומיד כשהמערכת מוכנה, יקבל תמריץ, פטור של כמה חודשים.

מנשה סמירה: מי שלא יעלה ויבוא אחרי זמן מסוים, יצטרך לשלם עבור התקופה שלא עלה בה, כדי להגיד לו: אל תחכה, כי הציבור ממתין – יש מקום פנוי, הציבור קנה ממיר ורוצה לראות ערוצים.

מנשה סמירה: אין מנוס מזה שהאוצר יצטרך לממן את תקופות הביניים הללו.

נגה רובינשטיין: לעניין החלק של האוצר, אני מבינה שיש שיחות בין הרשות השנייה למשרד האוצר, זה בסדר.

נגה רובינשטיין: לעניין ההצעה של מנכ"ל הרשות השנייה: להבנתי, המשמעות שלה היא הטלת חסם משמעותי על כל גורם חדש שירצה להיכנס, כי אנחנו הרי בונים חוק לא לשנתיים הקרובות.

נגה רובינשטיין: אנחנו בונים חוק לכמה שנים טובות ולכן אין מקום ליצור תמריץ רק למי שיכול להיכנס בחודשים הקרובים.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שבעוד 5 שנים יהיה ערוץ שירצה להיכנס ואם הוא ירצה להיכנס בעוד 5 שנים הוא יצטרך לשלם קנס כי מישהו אחר לא ניכנס קודם.

נגה רובינשטיין: הרעיון במערך הזה הוא לא רק לדאוג לשחקנים הקיימים אלא גם לעודד את השחקנים שעדיין לא קיימים ולכן ההצעה זאת, מבחינתנו, היא לא הצעה אפשרית.

אתי בנדלר: את צודקת אבל עדיין יש בעיה בכך שהערוצים שכן עלו למערך צריכים לממן את הערוצים - - -

נגה רובינשטיין: נעמיד דברים על דיוקם, הם לא צריכים לממן את הערוצים שלא נמצאים שם.

נגה רובינשטיין: זה כמו ילד שלא בא אל העולם.

נגה רובינשטיין: ערוצים שלא נמצאים שם הם עוד לא קיימים בכלל.

נגה רובינשטיין: השאלה היא האם הזכות שניתנת להם – האוצר יגיד את דברו – צריך לדעת שערוצים אלה מגיעים לתשתית שכבר מוקמת באמצעות אוצר המדינה.

נגה רובינשטיין: אוצר המדינה כבר שם כסף ראשוני, מה שלא היה ברור בתחילת הדרך.

נגה רובינשטיין: גם משרד האוצר לא חשב שמלכתחילה נכון שהוא יממן את ההקמה והוא ממן את ההקמה.

נגה רובינשטיין: גם כאשר נניח שהתשתית של "הוט" ו-"יס" לא מלאה לחלוטין בכל הערוצים, מי שהוא נושא מתחלק בנטל הזה, זאת אומרת גם כאשר הכביש שלהם לא מלא עד אפס מקום כל הערוצים, הערוצים שנמצאים שם בין הערוצים שלהם ואולי גם ערוצים אחרים נושאים בנטל.

נגה רובינשטיין: יש כאן כביש שאף פעם, כנראה, הוא לא יהיה מלא ב-100% בדיוק בכל נקודת זמן.

מיכל רפאלי כדורי: סליחה גב' נגה רובינשטיין, אנחנו נושאים בנטל.

מיכל רפאלי כדורי: הבעלים נושאים היום בנטל.

כרמל שאמה-הכהן: נא לשמור על הסדר.

נגה רובינשטיין: נכון, הבעלים נושאים היום בנטל.

נגה רובינשטיין: המשמעות של ההצעה שהועלתה כרגע היא חסימה של כל שחקן עתידי.

נגה רובינשטיין: היא דואגת אמנם לקיימים ואולי בצדק דואגת לקיימים שישלמו על חלקם בין אם הוא קיים ובין אם לא קיים, אבל היא לא דואגת לשחקנים העתידיים.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין, נניח שיש מערכת כזאת שרק שני ערוצים מופצים באמצעותה, האם זה אומר שכל אחר יצטרך לשאת בעלות הפצה שנתית של 10 מיליוני ₪?

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: על פי הצעת החוק המשמעות היא לא כזו.

מנשה סמירה: אם יש שני ערוצים במערך החדש, אזי השניים האלה ועוד החמישה הקיימים – בואי נדבר על ערוץ הכנסת, במקרה את מכירה אותו, ערוץ הכנסת צריך לשלם היום 4 מליון שקל עבור דמי הפצה שנתיים.

מנשה סמירה: הוא יצטרך לשלם את החלק היחסי שלא ממומן ב- Mux השני – זה יתחלק בין 7, כי יש חמישה קיימים ועוד שניים הצטרפו.

אתי בנדלר: זאת אומרת שאנחנו עושים ארבעים לחלק לשבע, זה מה שאתה אומר?

מנשה סמירה: בדיוק.

מנשה סמירה: או שמונה.

מנשה סמירה: נגיד שה- Muxהראשון יתמלא ל-6 ערוצים, אז יהיו עוד שניים בחדש: ארבעים לחלק לשמונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה ארבעים?

אתי בנדלר: יש שני מערכים.

אתי בנדלר: מערך אחד כבר מלא, ומדברים על הקמת מערך נוסף, שרק שני ערוצים יופצו באמצעותו.

עפר מרגלית: אני ממשרד האוצר.

עפר מרגלית: הצעת החוק מציעה דבר מאוד פשוט: המדינה מקימה פה תשתית שעליה ישודרו ערוצים ושסך כל הערוצים המשודרים יישאו בנטל של עלויות ההפצה של המערך הזה.

עפר מרגלית: זה גם המצב כיום, שמשודרים רק חמישה למרות שאפשר להכניס שישה ואפשר להכניס עוד תחנות רדיו - יש קיבולת.

עפר מרגלית: זה המצב - מי שמשודר נושא בעלויות.

עפר מרגלית: אנחנו מתנגדים בתוקף להצעה שהציבור יישא בנטל, במקום הערוצים, אנחנו חושבים שזה לא נכון.

קריאה: גם הציבור מתנגד.

מיטל בשרי: גם המועצה לצרכנות תתנגד.

מיטל בשרי: זה לא יכול להיות שהכול - - - ויחזור לציבור.

מיטל בשרי: החברות האלה בסך הכול עולות לפלטפורמה.

מיטל בשרי: חברות שלא יוכלו לעלות לפלטפורמה או לא יגיעו לפלטפורמה, בסך הכול יישאו בעלויות האלו ואי אפשר להחזיר את הכול לצרכן.

מיטל בשרי: בסך הכול, כל ה-DTT הזה - - -

אתי בנדלר: לא מדובר על הצרכן בכלל.

נגה רובינשטיין: מדובר על תקציב המדינה.

מנשה סמירה: האוצר רואה את עצמו נציג הציבור.

מנשה סמירה: זה יפה.

כרמל שאמה-הכהן: האוצר הוא נציג הציבור רק האוצר מניח פה הנחה שיש זהות מלאה בין הקופה הציבורית לציבור.

כרמל שאמה-הכהן: לא תמיד יש, לפעמים הקופה הציבורית היא יהדות התורה, לפעמים הקופה הציבורית - -

מנשה סמירה: הוא שכח מי המתווך.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר כבר על חלק מהציבור.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יגאל הררי: נראה על פניו, תמיד כשמגיעים לכאן, לוועדה, שהחוק לא בדיוק סגור לגמרי ויש כל מיני פירושים מפירושים שונים.

יגאל הררי: אני גם שומע מספרים אחרים, אם כבר מדברים על 6 ערוצים ועכשיו מדברים על 8 ערוצים אז בטח רוצים להגדיל את זה גם ל-18, מ-12 ל-18.

יגאל הררי: זה אומר שגם את הפיתרון שהולכים עכשיו לתת פה - זאת אומרת, אם 8 אנשים יכולים לרכוש את הדבר הזה אז הם יממנו את כל ה-18 - זה בעצם מה שנראה פה, כל הזמן יוצא שמתכננים משהו שהוא רק ערטילאי ובסופו של דבר לא יצא ממנו שום דבר.

יגאל הררי: לכן התשובות האלה צריכות להיות.

יגאל הררי: זה נכון שהאוצר הוא נציג הציבור, לצורך העניין, אבל לא יכול להיות שכל הזמן יהפכו את הערוצים לפרה חולבת, לא נגמרות ההוצאות שלהם.

יגאל הררי: לא יכול להיות שכל הזמן מחפשים, אם זה באגרות ואם זה בעלויות וכל הזמן רק על גב האנשים האלה שבעצם גם מעסיקים אנשים וגם רוצים להתפרנס מהדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: כן בבקשה.

עודד לוינסון: אני מ'גלי צה"ל'.

עודד לוינסון: לא שמענו ממר סמירה את הנתונים באשר לעלות שאמורה להיות מושתת על ערומי הרדיו ועל ה-SD.

עודד לוינסון: שמענו את זה בפרוט לגבי הטלוויזיות ובאופן טבעי זה דבר שעתיד להשפיע עלינו, אולי יום אחד גם עליך, מר סמירה.

מנשה סמירה: העלות של הרדיו היא אמורה להיות מחולקת בשיטה הבאה: עלות של בין 20 ל-24 מיליון של מערך שלם, בהנחה שכשהרדיו יעלה גם יצטרף ערוץ נוסף, זאת אומרת יהיו לנו 6 ערוצים במערך הקיים הנתח של הרדיו הוא כ-1 מגה ביט לשנייה, מתחלק בין כל תחנות הרדיו שיעלו.

מנשה סמירה: אם כך, שימו לב לנוסחה: נניח שזה 20 מיליון.

מנשה סמירה: זה 20 לחלק ל-13 לחלק למספר תחנות הרדיו שיעלו כי גם לתחנות הרדיו מותר להחליט אם הן עולות או לא.

מנשה סמירה: בהנחה שיעלו כל ה-26 אז בין 20 ל-24 מיליון לחלק ל-13 לחלק ל-26 תחנות רדיו.

מנשה סמירה: אם כל תחנות הרדיו יעלו, העלות לשנה לתחנה תהיה בהיקף של בין 60 ל-100 אלף שקל.

קובי שמש: לחלק ל-8.

קובי שמש: יש לך אחד מתוך 8.

מנשה סמירה: לא אחד מתוך 8.

מנשה סמירה: הוא לא מקבל כמו טלוויזיה, הוא מקבל 1 מגה והטלוויזיה מקבלת 2.5 מגה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא עשה חשבון נכון.

מנשה סמירה: תאמין לי, 13 מגה.

מנשה סמירה: הנה יושב-ראש הוועדה טוב בחשבון, תאמין לי.

מנשה סמירה: הוא רואה חשבון סמוך עליו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לי יש כמה שאלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, השימוש במילה המפעיל מלחיצה אותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי כשזה היה הרשות השנייה היה כתוב הרשות השנייה והיה ברור שמדובר על רגולטור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום, כשמדובר על מפעיל, אמרתי את זה כמה פעמים בישיבות, יש לי חשש שאנחנו אכן הולכים להפריט את זה ואני מציעה למשרד התקשורת, למשרד המשפטים וגם לאוצר, לבוא עם טרמינולוגיה יותר מדויקת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "מפעיל" קצת לא ברור לי.

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר.

אתי בנדלר: המבנה של הצעת החוק כפי שהוגש על-ידי משרד התקשורת מתייחס להוראות הקבע שיהיו לפרק זמן ארוך ואחר כך יש הוראות מעבר.

אתי בנדלר: בהוראות המעבר מתייחסים לכך שהמפעיל, הרשות לטלוויזיה ורדיו, המפעיל בפרוש איננו הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

אתי בנדלר: אנו יוצאים מתוך הנחה ברורה שזה לא יהיה הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו דיברנו על זה ואמרנו שאנחנו רוצים לבדוק ולכן ברגע שאנחנו באים ואומרים, ומקבעים את המילה "המפעיל" אנחנו בדרך עקיפה וברורה אומרים שזה בעצם לא יהיה מפעיל הרשות השנייה ואני מבקשת התייחסות לזה, אדוני, כי זה משהו שנראה לי, עוד פעם, להכניס מהדלת האחורית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפרופו מפעיל זמני כמו שאת אומרת, גברתי היועצת המשפטית, כל מה שזמני בארץ זה קבוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל זה הייתי מבקשת להבהיר, להביא הסברים, כי זאת נקודה שאני אישית לא יכולה לקבל אותה בצורה פשוטה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר שני, ברגש שאנחנו מדברים על כסף, על הכביש הזה, כביש 6 החדש שאתם הבאתם, אני לא מבינה כמה זה עולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד לא מדבר, פחות או יותר, על כמה זה עולה ואם גם נשמע כמה זה עולה אז ברור, יוצא מכאן שבעצם בוודאות הולכים למכור פרסום כי אותם ערוצים שיעברו בתחנות האלה, יצטרכו לממן איכשהו את השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על ערוץ 2 ו-10 שאנחנו יודעים שהם מוכרים פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החדשים שיהיו, הרישיונות, הם גם ימכרו פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 1, עליו אני רוצה לדבר בהמשך, משום מה שכחנו אותו, שכחנו שהציבור משלם 400 שקל בשנה ולאף אחד לא אכפת על מה הוא משלם אבל פה, משום מה, החלטנו שאנחנו רוצים לתת חינם הכול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה שהוא צריך לשלם כל שנה 400 שקל על משהו שהוא לא מקבל, זה בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת כמה כסף זה עולה.

יגאל הררי: 24 מיליון לחלק ל-6.

מנשה סמירה: כמה עולה למי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה המחיר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הסכום?

אתי בנדלר: אני רוצה לומר, בהשלמה לדבריה - - -

יגאל הררי: - - - פה הוא יותר גרוע כיוון שאם זה מתוך 12 זה 48 מיליון, לחלק ל-8, אם יהיו רק 8 - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חכה רגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמין לי שלא יהיו שם 8, אני מבטיחה לך שיהיו שם הרבה יותר.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, מה עוד?

כרמל שאמה-הכהן: זהו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה תשובות לדבר הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם זה אומר, בעצם, שברור שהערוצים האלה הולכים למכור פרסום?

כרמל שאמה-הכהן: מי משיב מטם הממשלה לחברת הכנסת ברקוביץ'?

נגה רובינשטיין: קודם כל זה לא הסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: זאת גם תשובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מקבלת את התשובה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאורך כל החוק יש את ה"גורם המפעיל", אני מדברת על זה מהתחלת החוק, כל פעם אומרים: זה לא הסעיף הזה.

נגה רובינשטיין: היה כבר דיון ביחס לסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: הגשת רוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרוויזיה שלי, משום מה, לא באה היום לדיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה למה.

כרמל שאמה-הכהן: החוק לא יסתיים בלי שהרוויזיה שלך תעלה לדיון.

לאה ורון: שלך ושל חבר-הכנסת אופיר אקוניס.

לאה ורון: זה יהיה על סדר היום כנהוג וכמקובל בוועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: אולי תודיעי שהרוויזיה שלך מתייחסת לכול סעיף שבו מדובר בגורם המפעיל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאמרתי את זה בפעם שעברה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת לגבי הכסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פחות מודאגת מהערוצים הקיימים שיש להם כסף, אני יותר מודאגת מאלה שאמורים להיכנס לשם ולא למכור פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שבעצם החלטנו שכל ערוץ שנכנס הוא מוכר פרסומות.

ניצן חן: - - - זה לא הסעיף הזה 13 - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה את מה שאני קוראת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא הסעיף הזה, זה ברור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאני מדברת על Hidden Agenda בסעיף הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא ברור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עכשיו קוראת בין השורות, לא את השורות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת את זה כבר עכשיו, כי אנחנו נגיע לסעיף הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לפתוח את זה ולשאול: האם העובדה שאנחנו מדברים עליה – כל ערוץ ישלם מינימום 4 מיליון שקל, צריך איכשהו להיות ממומן, כי הציבור לא משלם לו על זה, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אלו ערוצים פילנתרופיים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הולך להיות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערוצים הנושאיים שאתם מדברים עליהם הולכים להיות ערוצים פילנתרופיים?

נגה רובינשטיין: הערוצים הנושאיים, שכרגע, לפי המודל של שלושה מרבבים – יהיו אולי אחד או שניים כאלו כי מעבר לזה לא יהיה מקום – יצטרכו להיות ממומנים, לפי ההצעה, מפרסום.

נגה רובינשטיין: ההצעה עוסקת במתכונת משפטית שמאפשרת העלאה של שלושה מרבבים או יותר מזה.

נגה רובינשטיין: כרגע, מה שהרשות השנייה מתכננת זה שלושה מרבבים: שניים SD ואחד HD.

נגה רובינשטיין: הערוצים הנושאיים שאת מדברת עליהם גם נמצאים בסעיף אחר אבל אנחנו מדברים כרגע, כנראה, על ערוץ אחד או שניים, יש כאן בעלי רישיונות לפי חוק הרשות השנייה, יש כאן 1, יש כאן 33, יש כאן 99, ערוצים ייעודיים, אני מניחה שאת מתייחסת גם אליהם, נכון?

נגה רובינשטיין: גם ל-16 לא רק לאחד או לשניים הנוספים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אחד או שניים נוספים, זה יותר.

נגה רובינשטיין: איך יותר?

נגה רובינשטיין: בואי נספור.

נגה רובינשטיין: יש את ערוץ 9, יש את 24, יש הערוץ היהודי-ערבי שגם אמור לעלות, יש את הערוץ הראשון, יש את 33, יש את 99.

נגה רובינשטיין: בואי נספור - - - ונראה מה קורה אם הם לא עולים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה אם הם לא עולים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם זה אומר שאותם ערוצים שנמצאים – אני מבינה, שהכסף מתחלק על פחות ערוצים, נכון?

נגה רובינשטיין: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מן עונש קולקטיבי לזה שעוד לא עלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם מה שכולם צריכים לעשות או ערוץ 10 ו-2 וכו', צריכים לגרום למצב שיהיו הרבה ערוצים מתחרים כדי שהם ישלמו פחות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מאוד מעניין.

נגה רובינשטיין: זה לא נורא לעודד תחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צדק חברתי פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 60% מס על רכב שקונים, אנחנו לא מדברים על זה, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 100% מס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל פה החלטנו לעשות צדק חברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא קיבלתי תשובה, אני מצטערת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כן בבקשה.

יוחאי רוטנברג: אני מייצג את האגודה הישראלית לתקשורת קהילתית שכולה עשויה ונעשית על-ידי מתנדבים.

יוחאי רוטנברג: היא עולה לאוצר לא יותר מ-4 מליון.

יוחאי רוטנברג: יושבים פה נציגים נכבדים של "יס" ו"הוט" שאנחנו משדרים באמצעותם והם מסייעים מאוד.

יוחאי רוטנברג: השאלה שלי היא: ערוץ ציבורי, ערוץ קהילתי, הוא לא ייעודי כפי שאתם מדברים עליו פה, אבל הוא נעשה על-ידי מתנדבים בכל הארץ, על-ידי לפחות כ-10,000 מתנדבים.

יוחאי רוטנברג: ונשאלת השאלה איך נותנים לשדר גם לערוץ הזה, שאין לו כסף והוא לא יכול, מר סמירה, לממן את עצמו באופן מעשי?

יוחאי רוטנברג: אם פותחים ערוץ ממיר חופשי, סביר להניח שמאות אלפי בתי אב לא יוכלו לצפות בערוץ הזה.

יוחאי רוטנברג: אני מבקש שהוועדה תיתן לזה איזשהו פיתרון.

אתי בנדלר: הם לא יוכלו לצפות בזה באמצעות מערך ה-DTT, הם יוכלו להמשיך לצפות בזה כמנויים בכבלים או בלוויין.

יוחאי רוטנברג: נכון.

יוחאי רוטנברג: אנחנו עדיין נצפים בכבלים ובלוויין בעזרתם האדיבה של "יס" ושל "הוט", אבל מי שיעבור, מי שירכוש, מי שיקבל, את הממיר החופשי - לא יוכל לצפות.

יוחאי רוטנברג: אם אנחנו מדברים על דמוקרטיה ועל צדק חברתי - כמו שזה עלה פה, זה לא יהיה.

יוחאי רוטנברג: אני מבקש לקבל איזשהו פתרון, איזושהי התייחסות.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

עודד לוינסון: יכול להיות שיש מקום איזושהי דיפרנציאציה בין תחנות וערוצים, רדיו וטלוויזיה, שממומנים באופן מלא או באופן חלקי על-ידי פרסומות מפני שכאשר אנחנו מדברים על ההבדל התקציבי בין 'גלי צה"ל' לבין, נאמר, "קול ישראל", אנחנו מדברים על יחס של 1:11, תקציב הרדיו הוא בערך פי 11 מתקציב 'גלי צה"ל'.

עודד לוינסון: מאחר שאנחנו, באופן חלקי ומאוד מוגבל, משדרים מעט מאוד תשדירי שירות בלבד, מאוד יכול להיות שיש מקום לעשות את האבחנה הזאת בגלל שרק באופן פרופורציונאלי לתקציב, אנחנו מדברים על פערים אדירים.

ירמיהו קדושי: זה מתחבר למה שאמרתי.

ירמיהו קדושי: קודם כל אני מציע שבמקום להחשיך ערוצים, כמו שהציע מר מנשה סמירה, ולהשאיר אותם ככה בחוסר תחרותיות בשוק במשך שנים, צריך לפתוח את הערוצים הקיימים - - -

מנשה סמירה: אני הייתי פה?

מנשה סמירה: אני אמרתי להחשיך ערוצים, להשאיר אותם שנים?

ירמיהו קדושי: אתה עמדת פשוט להחשיך כאן דברים מסוימים למשך שנים.

מנשה סמירה: אתה צפית בטלוויזיה הירדנית.

מנשה סמירה: לא היית פה.

ירמיהו קדושי: אני אומר את מה שאמרת.

ירמיהו קדושי: כי אמרת פשוט להשאיר את הערוצים הקיימים.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אומר שהוא לא אמר.

ירמיהו קדושי: בסדר.

ירמיהו קדושי: אני מתכוון, כשיבוא ערוץ חדש אחרי כמה שנים, יממן את כל חוסר הפעילות של חוסר התחרותיות שהייתה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: הבנו את הפואנטה.

כרמל שאמה-הכהן: דיברת כבר, זאת הפעם השלישית שאתה מדבר.

מנשה סמירה: אני מבקש להבהיר, לא העניין הזה שאני לא יודע מאיפה הוא נולד, הצעת החוק מסדירה – וצריך לעשות הבחנה בין תשלום לבין מי רשאי לעלות וכדאי לקרוא את החוק ולהבין, אפשר להתווכח איתו – אבל הצעת החוק קובעת שמי שרשאי לעלות על המערכת הזאת, על "עידן פלוס" – זאת מערכת מוגבלת היא לא פתוחה באופן חופשי – הצעת החוק אומרת כך: ערוצים – אני אגיד את זה בשם קוד של הרשות השנייה – קרי, ערוצים בזיכיון או ברישיון, ערוצים ייעודיים שמפוקחים על-ידי מועצת הכבלים והלוויין, כרגע יש חמישה-שישה, לא פועלים.

דנה נויפלד: חמישה.

מנשה סמירה: עם הערבית, שישה נדמה לי.

קריאות: חמישה.

מנשה סמירה: חמישה, סליחה.

מנשה סמירה: אז חמישה ויש ערוצי רשות השידור, הערוצים הציבוריים קרי, ערוצים 1, 33, הכנסת ו-23 ויש הצעה חדשה שתידון, הוועדה החליטה בישיבה הקודמת שיהיה דיון נפרד על כל הנושא של הערוצים הנושאיים, שזאת הצעה חדשה שהצעת החוק מעלה שצריך לדבר עליה.

מנשה סמירה: ערוצי הרדיו, יש דבר חדש שנכנס להצעת החוק, שערוצי הרדיו הקיימים, הם או ערוצי הרשות השנייה או הערוצים הציבוריים של המדינה, יוכלו לעלות.

מנשה סמירה: זה מה שהצעת החוק מסדירה – כרטיס כניסה למערכת.

מנשה סמירה: אחרי שהוא עולה, יש כאן הסדרה של איך משלמים, וכבר דיברנו עליה.

מנשה סמירה: יש לָקוּנָה עם המקומות הריקים וזה מה שדיברנו קודם.

מנשה סמירה: אני חושב שאנו מערבבים כאן.

אתי בנדלר: זאת לא לָקוּנָה.

אתי בנדלר: יש הסדר.

כרמל שאמה-הכהן: אנו רוצים להתקדם.

כרמל שאמה-הכהן: כבר שלושת רבעי שעה מתקיים דיון בסעיף אחד.

ניצן חן: אני רוצה לומר - -

כרמל שאמה-הכהן: רק משהו חדש.

ניצן חן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד בקצרה למה חוק ה-DTT בא לעולם.

ניצן חן: חשוב להזכיר את זה.

ניצן חן: המטרה של החוק הזה היא לא לפגוע בכבלים ובלוויין ולא לפגוע בערוצים הנושאיים, הייעודיים, המיוחדים והייחודיים.

ניצן חן: המטרה הייתה שכתוצאה מהעובדה שכל ניסיונות הממשלה – ואני אומר ממשלה זה, משרד התקשורת, משרד האוצר, מועצת הכבלים והלוויין – לעודד חבילה צרה, לא התרוממו מכול מיני סיבות.

ניצן חן: חבילה צרה וולונטרית, חבילה צרה בחקיקה, חבילה צרה בכפייה, הכול לא הצליח כשהרציונל היה: החבילה הצרה היום טובה מאוד מבחינה איכותית, יש מגוון רחב של ערוצים אבל היא יקרה.

ניצן חן: כתוצאה מזה שלא השכלנו – אני אומר השכלנו זה המדינה/חברות הכבלים והלוויין – להביא לעולם חבילה צרה במחיר סביר ובאיכות, נולד חוק ה-DTT, דהיינו שיהיה אפשר בחבילה חינמית – בשורה צרכנית לציבור – לקבל את הערוצים הבסיסיים ותמורת מחיר מסוים קטן גם ערוצים נוספים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על זה לא דובר אף פעם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חדש מה שאתה אומר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נולד היום.

ניצן חן: אני עדיין סבור – ואני מרשה לעצמי לומר את זה לא בשם האוצר ולא בשם שר התקשורת – אבל המטרה אינה ה-DTT, הוא רק כלי, לא משהו קדוש.

ניצן חן: אם חברות הכבלים היו מביאות, בקונסטלציה כזאת או אחרת, חבילה צרה/חבילות צרות לעולם, במחיר סביר ובאיכות טובה, ממילא היה ה-DTT מתייתר, כי לא צריך גם את זה וגם את זה.

ניצן חן: לכן אני סבור שעדיין לא בשלה השעה להכריע איזה ערוצים ובאיזו עלות אלא לנסות ולהמתין עדיין – לא עוד הרבה זמן, לא עד שהמשיח יבוא – האם חברות הכבלים והלוויין יציעו לציבור חבילה צרה, זולה וסבירה ואז ממילא ה-DTT מתייתר.

ניצן חן: תודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל בכל מקרה, זה יותר זול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה לוקח DTT בשנה 450 שקל ומסיים עם זה, זה הרבה יותר זול מחבילה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל חבילה צרה שתבוא תעלה מעל 1,000 שקל בשנה ו-DTT עולה 400 שקל לכל החיים או 450 אני זוכרת כמה.

קובי שמש: טלוויזיות חדשות באות עם ממיר מובנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז עוד יותר זול אפילו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שזה לא משנה איזו חבילה צרה הם יעשו, בסופו של דבר הם יהיו תמיד יותר יקרים מ-DTT.

ניצן חן: המטרה היא לאפשר לציבור לקבל חבילה צרה איכותית במחיר סביר, זאת המטרה.

ניצן חן: אם המטרה הזאת מתועלת ומקודמת דרך הכבלים והלוויין אין צורך ב-DTT.

ניצן חן: כל הסיבה שהצעת החוק הזאת נולדה - יתקן אותי נציג האוצר אם אני טועה - בגין העובדה שעד היום המדינה לא הצליחה לכפות על חברות הכבלים והלוויין חבילה צרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ניצן, אתה לא עונה לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אם יעשו עכשיו חבילה צרה ויפשיטו את המכנסיים ב-120 שקל או 80 שקל כמו שרצה האוצר בזמנו, זה יהיה יותר יקר מ-DTT כי DTT יעלה 400 שקל והם יעלו 900 שקל בשנה.

ניצן חן: אבל עלות ההקמה של ה-DTT, של המפעיל הממשלתי החדש – אני מסכים לגמרי עם ההערה שלך בעניין הזה – עלותו עשרות מיליוני שקלים שגם היא תתועל לציבור בצורה כזאת או אחרת, בין אם האוצר יממן את זה בעקיפין או בין אם הצרכן הבסיסי ירכוש ערוצים נוספים וישלם עליהם כסף.

ניצן חן: דהיינו, צריך לזכור מה התכלית של החוק הזה.

ניצן חן: התכלית של החוק הזה היא לאפשר לציבור לרכוש טלוויזיה רב ערוצית במחיר סביר.

ניצן חן: זאת המטרה, ה-DTT זה רק כלי.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מי עוד ביקש לדבר?

כרמל שאמה-הכהן: כן בבקשה.

ערן פולק: צריך לזכור את נקודת המוצא.

ערן פולק: אני חושב שקצת מתבלבלים.

ערן פולק: נתקן, אולי, קצת ממה שאמר עכשיו מר ניצן חן.

ערן פולק: המטרה - כפי שלפחות רואים אותה במשרד האוצר ולדעתי גם במשרד התקשורת - של החקיקה כולה היא לתת לציבור תשתית.

ערן פולק: תשתית תקשורת, תשתית שידורי טלוויזיה בטכנולוגיה שקיימת, מתעדכנת ומאפשרת לציבור, לצרכן הבודד אפשרות בחירה יותר רחבה, האם אתה לכבלים או לוויין משלם כמה שצריך לשלם.

ערן פולק: זה ברור שהכבלים או הלוויין יכולים לעשות כל מיני מהלכים של שיווק כזה או אחר כדי לשפר את המצב וזאת המטרה מעבר לחקיקה הזאת.

ערן פולק: זאת תמיד המטרה של הרגולציה בכל אחת מהפעילויות: או ללכת לחבילה או לתשתית שהיא תשתית אחרת, יותר מוגבלת מאשר התשתית שקיימת לכבלים וללוויין, ולקבל מה שיש על אותה תשתית - כשהתשתית עצמה היא בחינם.

ערן פולק: בחינם, זאת אומרת שהציבור הרחב, באמצעות תשלומי המיסים, שילם על התשתית בלבד, ולשים את התשתית הזאת.

ערן פולק: שחקן ציבורי, פרטי, עסקי, שיש לו מודל מימון בהתאם – וזה עונה אולי לשאלה ששאלת קודם – שיש לו מודל מימון שיכול להצדיק עלייה לתשתית הזאת, יעלה וישדר לציבור הרחב וירוויח ממה שהעלייה הזאת מספקת לו.

ערן פולק: ההיבט הציבורי או ההיבט של מימון המדינה וההתייחסות של המדינה היא לתשתית בדיוק כמו תשתית של כביש.

ערן פולק: ברגע שמתחילים להכניס אלמנטים נוספים כמו: שהמדינה תסבסד ערוצים בפנים; שהמדינה תכסה על ערוץ פרטי כשערוץ אחר לא נכנס; שהמדינה תממן לצורך העניין גם ערוצים קהילתיים, שממומנים בדרך אחרת; המשמעות היא – ולצורך העניין יכול להיות שאני מזדהה פה גם עם מערכות של הכבלים והלוויין – המשמעות היא ממש לא מה שאנחנו התכוונו ולהכניס את המדינה כמפעיל בשוק הטלוויזיה הרב ערוצית זה לא מה שאנחנו מתכוונים.

ערן פולק: מה שאנחנו מתכוונים זה תשתית נקייה שהמדינה מממנת ותשלומי הציבור ומרגע זה, מי שרוצה להיכנס על אותה תשתית יודע מה המחיר, יודע שיכול להיות שיש תקופה שהוא משלם יותר בגלל שהתשתית לא מלאה, כמו שאתה יודע בהרבה מאוד תשתיות שאתה נכנס אליהם.

ערן פולק: כשאתה ניכנס לאזור תעשייה או אזור מסחר ואתה החנות הראשונה, זה ברור שיש לך איזשהו קנס כי עד שיבואו עוד חנויות, יהיו לך פחות אנשים.

ערן פולק: זה חיים של עסקים, הם יודעים מה תנאי הכניסה, הם יודעים מתי זה משתפר ויודעים מה המצב העסקי, ויכול להיות שהם גם טועים ונופלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ימומנו מפרסומות, זה ברור.

ערן פולק: אני תכף אתייחס.

ערן פולק: מאחר ומדובר בתשתית, יש חשיבות עליונה, לדעתנו, בהפרדה בין הרגולטור לבין מי שיפעיל את התשתית הזאת כתשתית פתוחה בטווח הארוך, לא בשלב ההקמה – שבו הרשות השנייה עשתה עבודת קודש והקימה את המערך הזה עבור מדינת ישראל והציבור – אלא בשלב השני, בשלב שבו התשתית הזאת עובדת כתשתית קבועה.

ערן פולק: יש הכרח שהדבר הזה יצא מתוך ידי הרגולטור.

ערן פולק: יהיה גוף מפעיל שהוא נקי, שמפעיל תשתית, ויהיה רגולטור שמפקח על כל השחקנים בשוק.

ניצן חן: ממשלתי או מסחרי, מר פולק?

ערן פולק: מה שכתוב בהצעת החוק.

ערן פולק: כתוב ממשלתי.

ניצן חן: הוא לא יוציא כסף?

ערן פולק: אתה יודע לקרוא את הצעת החוק.

ניצן חן: אני מנסה, רק לא ברור לי מה כתוב ב-Subtext של הדבר הזה.

ניצן חן: חברה ממשלתית חברה - - -

נגה רובינשטיין: זה גורם ציבורי.

נגה רובינשטיין: הגורם הציבורי מוגדר ככזה גם אם מדובר בחברה ממשלתית זה לא גורם מסחרי.

נגה רובינשטיין: אם יפריטו אותו, יצטרכו להגיע שוב לוועדה הזאת, שוב להפיץ תזכיר ולעבור את כל תהליך החקיקה ולקיים את הדיון המתאים.

ערן פולק: אגב, אני חייב להגיד שכלכלית אני לא רואה איזשהו אינטרס גדול להפריט את הדבר הזה אבל זה גם לא מה שכתוב.

ערן פולק: מה שכתוב זה: גורם ממשלתי.

יגאל הררי: אפשר להעיר הערה אחת, אדוני היושב-ראש?

יגאל הררי: לעניין הזה, נשאלת פה השאלה הכי פשוטה בעולם, בן אדם משלם 4 מליון שקל בשנה, ממה הוא ממן את זה אם לא מהציבור, מהפרסומות?

יגאל הררי: למה אתם לא אומרים את זה על השולחן, אני רוצה להבין?

כרמל שאמה-הכהן: כשנגיע לשאלת הפרסומות נדון בכך.

יגאל הררי: ממה משלמים?

יגאל הררי: מי משלם את זה?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

מיכל רפאלי כדורי: סמנכ"ל רגולציה ב"יס".

מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת להתייחס לדברים שאמר ניצן חן בעניין החבילה הצרה ואני אשתדל מאוד לא להתפלמס איתו פה אבל חשוב שזה יהיה כתוב בפרוטוקול.

מיכל רפאלי כדורי: אחד החסמים המרכזיים, אם לא העיקרי, לחבילה צרה מבחינתנו אלו החובות הרגולטוריות שיושבות על חבילת הבסיס.

מיכל רפאלי כדורי: תתכבד מועצת הכבלים, עם אומץ לב ציבורי, ותוריד מאיתנו את כל החובות האלה - אז אפשר יהיה לקיים דיון אמיתי בחבילה צרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסכימה איתה.

מנשה סמירה: אני מבקש להתייחס לדברים של ערן פולק מאגף התקציבים.

מנשה סמירה: אני מסכים שהיעד המשותף, בוודאי של הממשלה, משרד האוצר, משרד התקשורת ושלנו – הרשות השנייה גם כרגולטור וגם כפרויקטור – הושג ונעשה.

מנשה סמירה: אני חושב שהחלופה הניתנת והתשתית החיובית הזאת היא שמהווה היום את הפוטנציאל לכול ההתרחבות הזאת.

מנשה סמירה: אבל שני תיקונים, ערן, אני מסכים גם שהממשלה וכספים ציבוריים לא צריכים להתערבב עם כספים פרטיים ולא להוות פלטפורמה חליפית ומקבילה.

מנשה סמירה: ברם, אין כוונה שהממשלה תממן ערוצים קיימים או ערוצים שוטפים שמשדרים.

מנשה סמירה: כשאני אמרתי את זה התכוונתי לומר, שים לב, הכוונה היא שכדי לעמוד ביעד ולעודד כניסה, אנחנו צריכים לממן - כשהערוצים שצריכים להיכנס עדיין לא בשלים ולא נכנסו.

מנשה סמירה: יש קושי כרגע בלתפעל ולהחזיק את המערכת אחרי ההקמה.

מנשה סמירה: למה דומה הדבר: כשהוקם כביש 6, היה חשש שהמפעיל הפרטי לא יכניס מספיק ולא ייסעו מספיק מכוניות, אז הממשלה נתנה לו איזשהו ביטחון כדי להשלים את המינימום, עד כמה שקראתי בעיתונים.

ערן פולק: הוא מימן את התשתית.

קריאות: - - -

מנשה סמירה: תמחקו את הדוגמה של כביש 6, אני לא שולט כמוכם.

מנשה סמירה: חשוב לי העיקרון, לא באתי עכשיו להתפלמס על כביש 6.

מנשה סמירה: למה דומה הדבר?

מנשה סמירה: אתה מקים, אתה רוצה לעודד שייכנסו, הערוצים הקיימים שמשודרים, מר ערן פולק, הם ערוצים ציבוריים.

מנשה סמירה: יש שלושה ערוצים שממומנים מכספי האוצר.

מנשה סמירה: אז מה הרעיון?

מנשה סמירה: הרי בלאו הכי אתה עושה את זה, בצורה עקומה והפוכה: ערוץ הכנסת יממן את המקום הפנוי עד שיבואו אלה שצריכים לעלות.

תומר קרני: משלמי האגרה, לא קופת המדינה.

מנשה סמירה: רשות השידור זה הציבור, משלמי האגרה.

מנשה סמירה: אמרנו את העניין הזה לא בגלל שאנחנו חלילה רוצים.

מנשה סמירה: אני מציע לראות בזה כחלק מההקמה.

כרמל שאמה-הכהן: מר מנשה סמירה, בוא.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא צודק.

כרמל שאמה-הכהן: אני אמרתי אם הוא צודק או לא צודק?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להעיר הערה אחרונה, היושב-ראש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שההערה של הערוץ הקהילתי הייתה מאוד נכונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם התכוונו לתת DTT לכול הערוצים ה- So calledציבוריים נקרא להם, ויש את ערוץ 1 ויש ערוצים שקיבלו רישיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שערוץ קהילתי חייב להיות משודר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולערוץ קהילתי – 4 מליון שקל בשנה או 6 מליון עד שיכנסו נוספים – זו פשיטת רגל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תיקחו כסף מאלו שבאים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מהפנסיונרים שבאים להצטלם תיקחו 10 שקלים.

קריאות: את הערוץ הזה אנחנו מממנים - - - אבל לא לשכוח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אתה הולך לממן אותו ל-DTT?

קריאה: ברור לך שהערוץ הזה לא יהיה קיים אחרי 5 דקות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לי זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בקצרה.

מיטל בשרי: אני רוצה להתייחס לדברים של ניצן חן.

מיטל בשרי: אני מחזקת את הדברים שלו כי בסך הכול הפלטפורמה של ה-DTT קמה כי כלל החברות סרבו לחבילה צרה.

מיטל בשרי: חברות הכבלים והלוויין - - - את הרגולטור - - - את ה-DTT ולכן מה שקורה הצרכן הרוויח - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאיפה זה בא?

אתי בנדלר: זה לא תואם את דברי ההסבר של הצעת הממשלה.

אתי בנדלר: זאת לא הסיבה.

אתי בנדלר: מר ניתן חן אמר את זה עכשיו אבל זאת לא בהתאם לעמדת הממשלה כפי שבאה לידי ביטוי בהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: אנחנו מסכימים.

מיטל בשרי: - - - חברת הכנסת יוליה, יעשו חבילה צרה של 120-130 שקל.

מיטל בשרי: בכול מקרה הצרכן מרוויח מהעניין הזה.

מיטל בשרי: יש היום חיסכון של אלפי שקלים לצרכן שעובר מחברות הכבלים והלוויין לחבילת ה-DTT וזה מאוד חשוב להסתכל בהיבט הזה, במיוחד במצב הכלכלי של היום.

מיטל בשרי: אני אתייחס גם לפרסומות.

מיטל בשרי: נכון שצרכנים לא אוהבים פרסומות, פרסומות זה לא דבר טוב אבל בפועל אנחנו מוותרים על העניין כי זה יגביר את התחרות, ייכנסו יותר ערוצים, הצרכן יראה ב-DTT יותר ערוצים ומחוסר ברירה, פשוט מאוד.

מיטל בשרי: רק הבקשה שלנו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה 7 מליון איש במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם מישהו יודע שהולכת להיות פה עלייה נוספת של 5 מיליון, אתם צודקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חֶבְרֶה, אנחנו ממש מדינה קטנה, על מה אתם מדברים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רוצים תשתיות ברמה הבינלאומית, כמו במקום שיש 20 מיליון, 30 מיליון, 100 מיליון, 200 מיליון ומשווים את זה עם ארצות הברית, משווים את זה עם אירופה, כשבמדינה הזאת יש אנשים שאפשר לספור אותם על האצבע, באמת.

מיטל בשרי: בסקר שעשתה המועצה לצרכנות הסתבר שצרכנים רואים בחבילה צרה בסך הכול כ-4 עד 4.5 ערוצים.

מיטל בשרי: ביקשנו חבילה צרה, הממשלה ביקשה חבילה צרה וזה פשוט לא הלך.

מיטל בשרי: הצרכנים פשוט משלמים על ערוצים שהם לא רואים, לא רוצים.

מיטל בשרי: יש סבסוד צולב, בפועל הצרכן היום משלם על מה שהוא יראה.

מיטל בשרי: בפועל הצרכן ירוויח - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מבינה שאני לא נגד הצרכן ואני צידדתי ב-DTT, אני מאמינה בזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה היה נכון להקים את התשתית של 6-7 הערוצים הציבוריים שדיברנו עליהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל כמו תמיד אנחנו נותנים אצבע, עכשיו הגענו כבר ליד, עכשיו אנחנו כבר רוצים את כל הגוף וגם את הקרביים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שכדאי להגיד – אני רוצה לומר את זה כאן – האמת ערן, רציתי לפגוש אותך לפני שאנחנו באים לפה כדי שתסביר לי משהו שאני לא מבינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אשמח שאתה תגיד לי את זה עכשיו.

ערן פולק: לא עניתי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך, אותן התשתיות שיש היום בכבלים ובלוויין – אני לא עורכת הדין שלהם – מי שעשה והגיש את הצעת החוק לביטול קנסות היציאה, זאת אני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שעושה להם את המוות בכבלים ובלוויין עם השירות שהם נותנים לציבור, זאת אני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת לא הבעיה, אני לא העורכת דין שלהם – אני שואלת שאלה מאוד פשוטה, התשתית של כבלים ולוויין היא אותה תשתית שקיימת בכול העולם מבחינת העלות, אוקיי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק שם היא מתפרסת על מיליוני, עשרות מיליוני אנשים ופה היא מתפרסת על לא יותר מ-1.5 מיליון אנשים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם לקחתם בחשבון שאותה השקעה שהכבלים והלוויין השקיעו בתשתיות האלה, גם כשהן הוקמו וגם היום, מתחלקת על 1.5 מיליון, מול ארצות הברית או אירופה, שם מתחלקת אותה תשתית על עשרות מיליונים, האם זה לא מוזיל את המחיר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההשוואה הזאת קצת מוזרה לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשבאים ואומרים שבעולם זה יותר, אני בעד שתורידו את חבילת הבסיס, את המחיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין ספק, אני בעד שהצרכן ירוויח, אני רק רוצה להיות ריאלית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם לקחתם בחשבון את מספר התושבים במדינת ישראל מול מחיר התשתיות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני צריכה לדעת.

קובי שמש: - - - במדינות שיותר גדולות ממדינת ישראל.

ניצן חן: אני רוצה רק - - -

כרמל שאמה-הכהן: כולם פה רוצים.

כרמל שאמה-הכהן: אין כמו הדיונים על חוקי התקשורת, שנמתחים כמו מסטיק.

כרמל שאמה-הכהן: דברים הרבה יותר כבדים נחתכים פה ביותר מהירות.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיפים האלה, שעה לסעיף.

יגאל הררי: מדובר במיליארדים, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: לא לא.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה דברים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעות.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו מחברי הכנסת יש הצעות לשינוי הסעיף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מצביעה על הסעיף, אני מצטערת.

כרמל שאמה-הכהן: את מפגינה מחאה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, מחאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי לא קיבלתי שום תשובה, אדוני, אולי יש לך פה תשובות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: אם לא הבנת אחרי שעה זאת כבר בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי תחושה שאם אני אשאל פה ואעשה הצבעה, רוב האנשים לא הבינו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו לא נעשה את זה, נכון?

לאה ורון: אם חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ' תצביע היא מצביעה במקום חבר-הכנסת ישראל חסון.

לאה ורון: חבר-הכנסת אלכס מילר יצביע במקום חבר-הכנסת חמד עמאר.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להציע שעל המקום הפנוי, התדרים הפנויים, הערוצים לא יצטרכו לשלם.

כרמל שאמה-הכהן: איך אנחנו מנסחים את זה?

אתי בנדלר: שהמדינה תישא בעלות.

אתי בנדלר: אנחנו ננסח את זה לאחר מכן.

אתי בנדלר: מה שאתה מציע בעצם זה שהמדינה תישא בעלויות הנובעות מהפצת – אין ערוצים איך אפשר לקרוא לזה – אני צריכה לחשוב על הניסוח לאחר מכן.

אתי בנדלר: בעצם, ככל שיש מרבב שלא ממצא את הכושר שלו, את - -

כרמל שאמה-הכהן: החלק הלא מנוצל לא יועמס על הערוצים הקיימים.

אתי בנדלר: - - את הקיבולת הפנויה.

כרמל שאמה-הכהן: החלק היחסי, בדיוק.

מנשה סמירה: אפשר לשקול סייגים מסוימים, כמו שאמרנו קודם:

מנשה סמירה: עד "פרק זמן", עד "מי יעלה".

נגה רובינשטיין: בדרך כלל בתנאים שיקבעו.

מנשה סמירה: בתנאים שיקבעו, בדיוק.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת בתנאים?

יגאל הררי: לא, למה?

יגאל הררי: - - - אין זמן.

יגאל הררי: אתה רוצה להקציב את זה לחצי שנה - - -

אתי בנדלר: לא, שאוצר המדינה יישא בעלויות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיף עם השינוי.

עפר מרגלית: אפשר לבקש לשמור זכות להסתייגות?

כרמל שאמה-הכהן: האוצר מבקש זכות להסתייגות.

אתי בנדלר: אני רוצה להשלים את ההצעה שלך, ככל שהיא תתקבל – אגב, עדיין לא הצביעו עליה אז אין מקום להסתייגות.

אתי בנדלר: אחרי שיצביעו עליה תתכבד – אם אדוני מציע שאוצר המדינה יישא בעלויות אז צריכים גם לוודא שאוצר המדינה אכן יעביר למפעיל את הסכומים הנדרשים לצורך כך מידי שנה.

אתי בנדלר: צריכים לכתוב את זה בהצעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה ששאלתי, כמה זה עולה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד לא עונה לי.

אתי בנדלר: שיהיה ברור, מידי שנה הוא יעביר את הסכומים הנדרשים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 9 עם השינוי שאני הצעתי שהיכן שהפס לא משמש ערוץ רדיו או טלוויזיה, ערוצים קיימים לא יישאו בעלות הזו.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה דווקא אני הולכת.

כרמל שאמה-הכהן: גם הצבעת?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 9 – פה אחד

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי עשית תיקון יותר נורמאלי.

כרמל שאמה-הכהן: נשאר פה אחד.

לאה ורון: בתוספת למה שאמרה היועצת המשפטית ביחס להעברת הסכומים.

ערן פולק: לעניין ההסתייגות, אנחנו רוצים לשמור את ההסתייגות ולהבהיר שככל שלהבנתנו מדובר ביותר מ-5 מליון שקל, אז אנחנו חושבים שזאת גם הסתייגות תקציבית.

אתי בנדלר: אני מבקשת להעביר לוועדה את החישובים המבססים את ההערכה התקציבית.

נגה רובינשטיין: גברתי היועצת המשפטית, מכיוון שבעצם החוק לא קובע רק שלושה מוקסים, אז עקרונית, מחר אפשר להקים 5 מוקסים.

נגה רובינשטיין: העלות כאן יכולה להיות מאוד גבוהה או מאוד נמוכה.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהערתה של גב' רובינשטיין היא מאוד עקרונית וחשובה.

כרמל שאמה-הכהן: היא מאוד עקרונית, רק אם יהיו 5 מוקסים זה אומר ש-4 הקודמים כבר מלאים.

נגה רובינשטיין: לא בהכרח.

אתי בנדלר: זאת בדיוק הנקודה אני חושבת שצריכים להעביר את זה בנוסח שיביאו הצעה.

אתי בנדלר: לא ייתכן שיקימו 5 מרבבים כשהקודמים ריקים.

מנשה סמירה: עורכת הדין בנדלר, המדינה שולטת בהקמת המוקסים, היא מתקצבת את ההקמה.

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור, מר מנשה סמירה.

אתי בנדלר: זה ברור.

אתי בנדלר: אתה מעלה על דעתך שהמדינה תחליט להקים עכשיו מערך של 5 מרבבים כאשר רק 2 מלאים?

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור לכולם שלא.

אתי בנדלר: אז אם צריך, נעביר את זה בנוסח שאוסר לעשות את זה.

אתי בנדלר: אם זה מה שיקרה, כתוצאה מההערכה התקציבית שתואמה, שהאוצר יעביר לנו, לעניין ההסתייגות הזאת, את האובדן התקציבי.

אתי בנדלר: בכל מקרה אני מבקשת את העלות של זה.

אתי בנדלר: אני מציעה שחברי הכנסת ישקלו לדון מחדש בסעיף הזה כדי להגביל את האפשרות.

יגאל הררי: נכון זה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מוצא לנכון להגביל בסעיף משהו שהוא על גבול הטמטום.

כרמל שאמה-הכהן: מי יבנה מרבבים חדשים כשהקיימים עוד ריקים?

יגאל הררי: אבל אתה במדינה כזאת ש - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: המדינה לא מטומטמת.

מנשה סמירה: אבל האוצר מקים והאוצר ישלם את דמי האחזקה.

מנשה סמירה: אז הוא יקים בשביל לשלם דמי אחזקה?

מנשה סמירה: מה הרעיון?

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 9 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 10.

טל רוזנפלד: "10.

טל רוזנפלד: השימוש בדמי ההפצה.

טל רוזנפלד: דמי ההפצה שישולמו לגורם המפעיל ישמשו לו לכיסוי ההוצאות הכרוכות במילוי תפקידיו לפי חוק זה; אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות סעיף 4.

טל רוזנפלד: " זה סעיף שקיים כבר בחוק הרשות השנייה.

טל רוזנפלד: היום זה סעיף 101.

טל רוזנפלד: הוא אומר שהכסף שאותו גורם יקבל מדמי ההפצה, ישמש לו בשביל מילוי תפקידיו לפי החוק.

אתי בנדלר: אני מציעה להוסיף את המילה "בלבד".

כרמל שאמה-הכהן: מקבל.

כרמל שאמה-הכהן: לפני שמצביעים על סעיף 10 נבהיר, וזה ברור בפרוטוקול, שההצבעה הקודמת שהייתה פה אחד, הייתה לא רק על השינוי שהצעתי אלא על כל סעיף 9 שנדון בוועדה לפני כן.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לסעיף 10?

כרמל שאמה-הכהן: הוספנו את המילה "בלבד".

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 10 עם התוספת של המילה "בלבד"?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 10 – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף 11.

טל רוזנפלד: "11.

טל רוזנפלד: ערבויות ובטוחות.

טל רוזנפלד: (א) הגורם המפעיל רשאי לדרוש מהגופים ששידוריהם מופצים על ידו לפי סעיפים 6 ו-7, למעט הגופים האמורים בסעיף 6(א)(3) ו-(6), להפקיד בידיו ערבויות או בטוחות אחרות להבטחת תשלום דמי הפצה כאמור בסעיף 9.

טל רוזנפלד: (ב) השר, בהסכמת שר האוצר ולאחר התייעצות עם הגורם המפעיל, יקבע הוראות בדבר סוגי הערבויות או הבטוחות האמורות בסעיף קטן (א), סכומיהן, מועדי הפקדתן, וכן דרכי מימושן והשימוש בכספים שיתקבלו עקב מימוש כאמור, ובלבד שתנאי הערבויות והבטוחות ודרכי מימושן, יהיו זהים לגבי כלל מפקידי הערבויות והבטוחות.

טל רוזנפלד: " זה גם מבוסס על סעיף שקיים בחוק הרשות השנייה, סעיף 52.

טל רוזנפלד: זה אומר שהגורם המפעיל רוצה להבטיח שישולמו לו דמי ההפצה.

טל רוזנפלד: הוא רשאי לגבות ערבויות ובטוחות מכול הגופים פרט לכנסת ולטלוויזיה הלימודית.

טל רוזנפלד: השר רשאי גם לקבוע הוראות שקשורות לסוגי הערבויות ולמימוש שלהן.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות, אנחנו מצביעים על סעיף 11.

עודד לוינסון: יש לי שאלה.

עודד לוינסון: למה בעצם עושים את האבחנה בין ערוץ הכנסת והטלוויזיה הלימודית ובין כל השאר.

עודד לוינסון: אם אנחנו מדברים שוב על משהו שלא ממומן מפרסומות.

אתי בנדלר: - - - המדינה לא לוקחת ערבויות מגופי המדינה.

יגאל הררי: 'גלי צה"ל' זה לא גופי מדינה?

אתי בנדלר: ייתכן שיש מקום גם למעט את 'גלי צה"ל'.

אתי בנדלר: גב' רובינשטיין, גב' נויפלד, יש כאן הצעה שלא לדרוש ערבויות גם מ'גלי צה"ל' על בסיס אותו עיקרון שהמדינה לא לוקחת ערבויות מגופי מדינה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, גם 'גלי צה"ל'.

יגאל הררי: גם רשות השידור.

נגה רובינשטיין: רשות השידור היא תאגיד ציבורי.

נגה רובינשטיין: אנחנו מתייחסים לגורמים שהם בעצם פנים ממשלתיים.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 11 עם השינוי של 'גלי צה"ל'.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 11 – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף 12.

טל רוזנפלד: "12.

טל רוזנפלד: אי-גביית תשלום בעד קליטת שידורים.

טל רוזנפלד: הגורם המפעיל וכל אדם אחר, לא יגבו תשלום כלשהו מהציבור בעד קליטת השידורים המופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות לפי הוראות חוק זה.

טל רוזנפלד: "

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את קוראת קצת מהר מידי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עולה חדשה.

טל רוזנפלד: "אי-גביית תשלום בעד קליטת שידורים.

טל רוזנפלד: הגורם המפעיל וכל אדם אחר, לא יגבו תשלום כלשהו מהציבור בעד קליטת השידורים המופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות לפי הוראות חוק זה.

טל רוזנפלד: " אחד הרציונאליים בהקמת המערך הזה זה בעצם - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש וויכוח על הסעיף הזה?

כרמל שאמה-הכהן: אין וויכוח?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

אתי בנדלר: שאת משלמת רק עבור רכישת הממיר וזהו.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 12 – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: לדלג על סעיף 13.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 12 הוצבע ואושר.

כרמל שאמה-הכהן: לדלג על סעיף 14.

כרמל שאמה-הכהן: להקריא את סעיף 15.

טל רוזנפלד: "פרק ה': שונות 15.

טל רוזנפלד: ביצוע ותקנות השר ממונה על ביצוע הוראות חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

טל רוזנפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה שר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא כתבו.

טל רוזנפלד: שר התקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: שר התקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: יוליה?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 15 – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף 16, בבקשה.

טל רוזנפלד: "16.

טל רוזנפלד: תיקון חוק הרשות השנייה .

טל רוזנפלד: בחוק הרשות השנייה – (1) בסעיף 37(א)(2), במקום "שבסעיפים 51, 51א ו-70(א)" יבוא "שבסעיף 70(א)"; (2) בכותרת סימן א' לפרק ד' לחוק העיקרי, במקום "תחנות, רישיונות וזיכיונות" יבוא "רישיונות וזיכיונות"; (3) סעיפים 51 עד 53 – בטלים; (4) בסעיף 55(ב), במקום "51, 51א, 51ב, 52, 53, 54(א)" יבוא "54(א)"; (5) בסעיף 62א(ג), המילים "מהאמור בסעיף 51(ג) או 51א(י) או" - יימחקו; (6) בסעיף 63(ד), במקום "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה כדין" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה, לעניין חוק זה, כדין" ובמקום "51, 51א, 51ב, 52, 53, 54" יבוא "54"; (7) בסעיף 63א(ג), במקום "דינה של חברת החדשות כאמור כדין" יבוא "דינה של חברת החדשות כאמור, לעניין חוק זה, כדין" ובמקום "51א, 51ב, 52, 53, 60" יבוא "60"; (8) בכותרת סימן א' לפרק ח', המילים "דמי הפצה" – יימחקו; (9) סעיף 100א – בטל; (10) בסעיף 101 – (א) בכותרת השוליים, במקום "בדמי הזכיון, בדמי הרישיון ובדמי ההפצה" יבוא "בדמי הזיכיון ובדמי הרישיון"; (ב) במקום "דמי הזכיון, דמי הרישיון ודמי ההפצה" יבוא "דמי הזיכיון ודמי הרישיון";"

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי כל אלה שבאים במקום?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפרטי?

טל רוזנפלד: כן, אני אסביר תיכף.

טל רוזנפלד: "(11) בסעיף 102, במקום "דמי הרישיון, דמי ההפצה והתמלוגים לפי סעיפים 99 עד 100א" יבוא "דמי הרישיון והתמלוגים לפי סעיפים 99 ו-100"; (12) בסעיף 102ב, המילים "דמי ההפצה, למעט דמי הפצה שהכנסת חייבת לשלמם לפי סעיף 51ב(ו)" – יימחקו, ובמקום "לעניין זה, "דמי זיכיון", "דמי רישיון", "דמי הפצה" או "תמלוגים" – דמי זיכיון, דמי רישיון, דמי הפצה או תמלוגים" יבוא "לעניין זה, "דמי זיכיון", "דמי רישיון" או "תמלוגים" – דמי זיכיון, דמי רישיון או תמלוגים".

טל רוזנפלד: כל הסעיף הזה ייכנס לתוקף ב-1.1.2014, הוא לא סעיף עם תחילה מיידית.

טל רוזנפלד: בעצם, אנחנו נגיע לזה בסעיף 19 תהיה הוראת שעה שתהיה בתוקף עד אז.

טל רוזנפלד: בסעיף הזה אנחנו מנקים את החוק מכול ההתייחסות לתחנות השידור הספרתיות כי זה עובר לחוק נפרד, לחוק שדנו בו עד עכשיו.

טל רוזנפלד: בעצם מנקים את חוק הרשות השנייה מכול ההתייחסויות האלה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף 16?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא אמרה שתפרט מי באים במקום.

נגה רובינשטיין: היא הסבירה עכשיו.

טל רוזנפלד: הסברתי שזה סעיף שייכנס לתוקף ב-2014.

טל רוזנפלד: זה תיקון לחוק הרשות השנייה שבעצם מנקה את כל ההתייחסות לתחנות השידור הספרתיות.

טל רוזנפלד: בגלל שב-2014 ייכנס החוק החדש לתוקף, בעצם בחוק הרשות השנייה כבר לא נדרשת ההתייחסות הזאת.

טל רוזנפלד: זה פשוט תיקון מאוד טכני שמנקה משם את כל ההתייחסות ומעביר את זה לחוק החדש.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף 16? אין.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 16 – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף 17, בבקשה.

טל רוזנפלד: "17.

טל רוזנפלד: תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33).

טל רוזנפלד: בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33), התשע"א–2011‏ , בסימן א' לפרק ב' – (1) בסעיף 94(2), פסקת משנה (ב) – תימחק; (2) בסעיף 101, במקום הסיפה החל במילים "במקום "תחנות, רישיונות וזיכיונות"" יבוא "במקום "רישיונות וזיכיונות" יבוא "שידור בערוץ נפרד וסייג לרישיון""; (3) סעיפים 102 עד 106 – בטלים; (4) בסעיף 115(3), פסקת משנה (א) – תימחק; (5) סעיף 132 – בטל.

טל רוזנפלד: " גם זה סעיף טכני.

טל רוזנפלד: במסגרת התיקון שעסק בזיכיונות רישיונות הכנסנו תיקון שייכנס לתוקף רק ב-2015.

טל רוזנפלד: בעצם חלק מהתיקון ההוא כבר לא יהיה רלוונטי בגלל שכבר ב-2014 נעשה תיקון אחר אז צריך להתאים לאותו.

טל רוזנפלד: זה תיקון מאוד טכני.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש משהו לומר בפרק הזה?

כרמל שאמה-הכהן: הערות, שאלות?

כרמל שאמה-הכהן: אין.

כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על סעיף 17.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 17 – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף 18, בבקשה.

טל רוזנפלד: "פרק ו': תחילה, הוראת שעה והוראות מעבר 18.

טל רוזנפלד: תחילה.

טל רוזנפלד: תחילתם של סעיף 3, פרקים ג' ו-ד' למעט סעיפים 13 ו-14, ופרק ה', ביום הקובע.

טל רוזנפלד: " היום הקובע הוגדר כ-1.1.2014, חלק מהסעיפים ייכנסו אז.

טל רוזנפלד: יש סעיפים מסוימים שייכנסו כבר ברגע שהחוק יאושר - עדיין לא דנו בסעיפים האלה – הסעיף על הערוץ הנושאי, הסעיף על הטלוויזיה הלימודית.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף 18? אין.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 18? יוליה את גם בעד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

טל רוזנפלד: סעיף 19.

טל רוזנפלד: אני אגיד משהו כללי לפני שאני מתחילה להקריא.

טל רוזנפלד: זאת בעצם הוראת השעה שהיא תיקון לחוק הרשות השנייה שאמור לחול משהחוק עובר ועד ל-31.12.2013.

טל רוזנפלד: "19.

טל רוזנפלד: חוק הרשות השנייה – הוראת שעה.

טל רוזנפלד: בתקופה שמיום פרסומו של חוק זה עד יום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013), יקראו את חוק הרשות השנייה כך: (1) בסעיף 51א – (א) בסעיף קטן (א) – (1) ברישה, במקום "של גופים אלה" יבוא "של הגופים המפורטים להלן, בכפוף להוראות סעיף 51ב"; (2) בפסקה (2), המילים "אם ביקשה לעשות כן" ו"בהתאם להוראות סעיף 51ב(ב)" – יימחקו; (3) בפסקה (3), המילים "אם ביקשה לעשות כן" ו"בהתאם להוראות סעיף 51ב(ב)" – יימחקו; (4) אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) משדר ערוץ ייעודי, ובכלל זה משדר ערוץ ייעודי בשפה הערבית; (5) הטלוויזיה הלימודית; (6) משדר ערוץ נושאי; (7) הגופים המפורטים להלן, לגבי שידורי רדיו שהם משדרים: (א) רשות השידור; (ב) גלי צה"ל; (ג) בעלי זיכיונות לשידורי רדיו.

טל רוזנפלד: "; (ב) סעיף קטן (ב) – בטל; (ג) במקום סעיפים קטנים (ד) עד (ד2) יבוא: "(ד) אוצר המדינה יישא בעלות ההקמה לצורך קליטתם והפצתם בציבור של שידורי הגופים האמורים בסעיף קטן (א) באמצעות תחנות השידור הספרתיות לפי הוראות סעיף 51ב, בין השאר תוך שימוש בתמלוגים המשולמים לפי סעיף 100 בידי בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה, בעל רישיון לשידורי טלוויזיה ובעל זיכיון לשידורי רדיו.

טל רוזנפלד: "; (ד) בסעיף קטן (ז) – (1) האמור בו יסומן כפסקה (1), ובה, אחרי "בסעיף קטן (א)(1), (2) ו-(3)" יבוא "בטכנולוגיית חדות רגילה, בהתאם להוראות סעיף 51ב" והסיפה החל במילים "אין בהוראות" – תימחק; (2) אחרי פסקה (1) יבוא: "(2) לא יאוחר מתום 24 חודשים מיום פרסומו של חוק הפצת שידורים או מיום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013), לפי המוקדם, יוקמו תחנות שידור ספרתיות כך שתתאפשר הפצה וקליטה של שידורי טלוויזיה של כל הגופים כאמור בסעיף קטן (א), בטכנולוגיית חדות רגילה ובטכנולוגיית חדות גבוהה, בכפוף להוראות סעיף 51ב.

טל רוזנפלד: (3) אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מההוראות לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965.

טל רוזנפלד: ";

כרמל שאמה-הכהן: עצרי.

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר נהיה ארוך.

כרמל שאמה-הכהן: תסבירי את זה עד לפה.

טל רוזנפלד: אנחנו עכשיו מתקנים את חוק הרשות השנייה, מוסיפים הוראת שעה.

טל רוזנפלד: זה בעצם הוראות מקבילות לכול ההוראות שהצבענו עליהן עד עכשיו.

טל רוזנפלד: זאת אומרת, כל ההוראות ההן בחוק נפרד שייכנס לתוקף ב-2014 וזאת הוראת שעה שמדברת על מה שהרשות השנייה תעשה עד 2014.

אתי בנדלר: כל עוד היא זו שאחראית על הפצת השידורים.

טל רוזנפלד: בדיוק.

טל רוזנפלד: אז לרשות השנייה יש שנתיים או עד ל-31.12.2013 לפי המוקדם להשלים את הרחבת המערך כשבסעיף קטן (א) הוספנו את כל הגופים שהשידורים שלהם יופצו באמצעות המערך.

טל רוזנפלד: הסעיף שאוצר המדינה יישא בעלות ההקמה גם יתווסף ובעצם מוחקים את הסעיפים שהיו עד עכשיו בנוגע לעלות ההקמה כי הם כבר לא רלוונטיים עכשיו כשאוצר המדינה יישא בזה.

טל רוזנפלד: יש מקומות שהוספנו את הטכנולוגיה כי גם זה שינוי שעכשיו חל, שחלק משידורי הטלוויזיה הם בטכנולוגיית חדות רגילה וחלק בטכנולוגיית חדות גבוהה.

אתי בנדלר: יש לי שאלה, ברשותך, ערוצים שביקשו להצטרף, בעבר, ההנחה הייתה שמי שביקש להצטרף ולעלות על המערך הזה יוכל באיזשהו שלב להגיד שהוא לא רוצה להמשיך ומבקש לצאת מהמערך.

אתי בנדלר: היום אתם מבטלים את הסעיפים האלה שאפשרו בזמנו לערוץ הכנסת ולרשות השידור לבקש הצטרפות למערך, עדיין יש ערוצים שגם בעתיד יצטרכו לבקש.

אתי בנדלר: השאלה היא מה קורה אם ערוץ מסוים ביקש לעלות ולהיות מופץ באמצעות המערך הזה ובאיזשהו שלב הוא רואה שהעלויות של ההפצה הן כל-כך גבוהות שהוא לא יכול לעמוד בהן והוא מבקש לצאת מהמערך.

אתי בנדלר: האם מדובר כאן בנישואים קתוליים או שיש אפשרות להתגרש?

נגה רובינשטיין: נסביר קודם את המצב.

נגה רובינשטיין: כמובן שאי אפשר לכבול ערוצים אבל זה תלוי איזה ערוצים.

טל רוזנפלד: לגבי רוב הערוצים יש להם אפשרות לבקש, אלו הערוצים הייעודיים, הטלוויזיה הלימודית, מְשַׁדֵּר ערוץ נושאי, תחנות הרדיו.

טל רוזנפלד: בעלי הזיכיונות ובעלי הרישיונות, גם היום זה לא היה על פי בקשה ומה שהשתנה עכשיו זה באמת ערוץ הכנסת ורשות השידור בגלל שאנחנו סבורים שמדובר בגופים ציבוריים והם צריכים להיות על המערך ובאמת להם אין אפשרות לבקש לרדת מהמערך.

נגה רובינשטיין: השאלה הזאת של האפשרות לרדת עלתה גם בפעם הקודמת והייתה החלטה של הוועדה כי עלתה כאן הערה מצד הרשות השנייה, לחייב באיזושהי תשקופת מינימום והבקשה של הרשות השנייה לא התקבלה.

נגה רובינשטיין: זה עלה לדיון והייתה החלטה בעניין הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה עם הערוצים הנושאיים?

אתי בנדלר: האם ברור לכול ואם אין מקום להבהיר שערוץ שעלייתו למערך הייתה כרוכה בהגשת בקשה, יהיה רשאי לבקש לרדת מהמערך ואולי תוך כמה זמן, תהיה הודעה מוקדמת וכיוצא בזה.

אתי בנדלר: זה כמובן משפיע על דמי ההפצה שהערוצים האחרים משלמים.

מנשה סמירה: רגע.

מנשה סמירה: רשאי לבקש ויקבל אישור אוטומטי?

נגה רובינשטיין: אי אפשר לכבול גורם להמשיך לשדר.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שגם ברמה הציבורית אם ערוץ לא מצליח או אם ערוץ לא טוב, אם הציבור לא רוצה ערוץ, אני לא חושבת שבכוח צריך לחייב שידורים.

אתי בנדלר: הציבור מאוד רוצה אבל עלה ערוץ ייעודי מסוים ורואה שההכנסות שלו אינן מאפשרות לו, למשל, להמשיך לשלם דמי הפצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אז הוא משדר בכבלים ובלוויין?

אתי בנדלר: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי זה אסור לדעתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה צריך להיות תלוי באיפה הוא יהיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא יהיה בכבלים ובלוויין והוא לא רוצה להיום ב-DTT אז זאת בעיה.

ניצן חן: אין חובה לפלטפורמות לשדר - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת בדיוק הפוך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ניקח ערוץ ייעודי והוא החליט לא לשדר ב-DTT אבל הוא קיבל רישיון מישראל להיות משודר אבל הוא כן משדר בכבלים ובלווין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, יכול להיות מצב שהוא מאוד חזק, דווקא הפוך, הוא מאוד חזק והוא יכול גורם משיכה של כבלים, של לוויין לציבור ואז הוא יבוא ויגיד: אני לא רוצה להיות ב-DTT אני רוצה להיות רק בכבלים ובלוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריכה להיות פה איזושהי התניה, אם הוא יורד מהאוויר לגמרי - - -

אתי בנדלר: אני אתן לך דוגמה, חלק מהערוצים הייעודים פטורים היום מתשלום דמי מעבר לכבלים וללווין לכן ההפצה שלהם שם לא עולה כסף.

אתי בנדלר: לעומת זאת, כאן הם יצטרכו לשלם דמי הפצה ייתכן שהם עשו חשבון שפשוט אין להם את המקורות הכספיים לכך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזאת גם בעיה שיש כאלה שלא משלמים להם כי כולם צריכים, לדעתי, לשלם כי הם עסק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה אם המצב הפוך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם נניח הוא גורם משיכה רציני של הלקוחות, הוא כל-כך הצליח שהוא גורם למשיכה רצינית ללקוחות ואז הוא דווקא יוקד מה-DTT?

נגה רובינשטיין: למה שירד?

נגה רובינשטיין: מה ההיגיון בזה שאם הוא גורם משיכה מאוד מצליח?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הוא לא רוצה לשלם 4 מיליון.

נגה רובינשטיין: נדבר רגע על ה- Common senseשל הגורם.

נגה רובינשטיין: גורם עולה, מצליח בצורה מטורפת.

נגה רובינשטיין: בגלל שהוא מצליח בצורה מטורפת הוא ירצה לרדת?

נגה רובינשטיין: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הוא משלם על זה 4 מיליון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא עד היום שילם בכבלים ובלוויין 2 מיליון – לצורך Common sense את מדברת – בא אליו מוקדי ואומר לו: אני נותן לך ביטול על ה-2 מיליון, אתה לא משלם לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תרד מה-DTT ותבוא אלי כי אתה גורם משיכה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא?

נגה רובינשטיין: הוא יעשה מן הסדר לוגי, הסדר כובל, אבל נניח הוא יגיד לו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא הסדר כובל.

נגה רובינשטיין: אוקיי.

נגה רובינשטיין: אני לא אומרת.

נגה רובינשטיין: אבל נניח יגיד לו רק אם אתה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הסדר עסקי.

נגה רובינשטיין: גם הסדר עסקי יכול, את יודעת, יכול להיכנס בשער.

מיכל רפאלי כדורי: כברת-הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, תספרי לנו מי משלם לנו 2 מיליון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם נתתי דוגמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עזבי, 200 אלף דולר לא 2 מיליון, בסדר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא משלם 200 אלף דולר, 4 מיליון הוא משלם פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את באה ואת אומרת לו: אל תשלם לי 200 תשלם רק את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הוא גורם משיכה.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, אם אתה הולך למתחרה, לגורם אחר שמגיע לציבור, אתה תצטרך לשלם איזשהו קנס.

נגה רובינשטיין: זה בעצם מה שאת אומרת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא קנס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יכול לצאת אם הוא נכנס ל-DTT.

קריאה: אין לא יכול לצאת.

נגה רובינשטיין: קודם כל יש.

נגה רובינשטיין: בעל רישיון לפי חוק הרשות השנייה חייב לשדר.

נגה רובינשטיין: מי שבערוץ הראשון ובכנסת, כמו שאמרה גב' בנדלר ולא מסכימה, הוראת החוק היום מחייבת אותם לשדר.

נגה רובינשטיין: הגורמים היחידים שלא חייבים לשדר הם אותם גורמים שדיברנו עליהם, למשל, כמו הערוצים הייעודיים.

נגה רובינשטיין: אם הערוצים האלה יהיו מצליחים מאוד ועדיין ירצו לרדת, זאת אומרת שסביר להניח שהם לא היו עולים.

נגה רובינשטיין: כשאתה עולה, אתה מצפה להצלחה.

נגה רובינשטיין: אם אתה מצליח איזו סיבה יש לך לרדת?

נגה רובינשטיין: הרי מלכתחילה לא היית עולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עזבי, בואי לא נהיה עכשיו לא אני ולא את נביאות.

אתי בנדלר: אולי הם מאוד לא הצליחו ואין כספים - - -

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: אז אין סיבה שימשיכו.

נגה רובינשטיין: אני לא חושבת שצריך לכבול אותם שם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה הם בכבלים ובלוויין?

אתי בנדלר: אין תשובה חד משמעית - - -

נגה רובינשטיין: יש תשובה.

נגה רובינשטיין: הם יכולים לרדת.

מיכל רפאלי כדורי: נגה, הם ערוצי חובה אצלנו.

נגה רובינשטיין: אבל כאן ב-DTT הם לא ערוצי חובה.

אתי בנדלר: שאלתי את השאלה הזאת על סמך סוגיה שהובאה לפתחי בזמנו.

אתי בנדלר: אני חושבת שאם ברור לכל שהכוונה לאפשר לערוץ שאין לו חובה להיות חלק ממערך ה-DTT, ממערך הערוצים שמופצים במערך הזה.

אתי בנדלר: ככל שההפצה שלו מותנית בבקשה, הוא יהיה גם רשאי להודיע על רצונו לרדת מהמערך ובלבד שיינתן זמן – הודעה על כך – זמן מסוים מראש.

נגה רובינשטיין: יהיו תקנות שהשר יקבע בעניין הזה.

נגה רובינשטיין: יסדירו את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - לדאוג לציבור שיקבל - - - ואז כשיש מישהו טוב זה יורד.

אתי בנדלר: למה מישהו טוב?

אתי בנדלר: מישהו שאין לו כסף.

נגה רובינשטיין: אבל גב' בנדלר, יש סעיף מסמיך בהצעת החוק שמאפשר לשר לקבוע תקנות לעניין הזה.

אתי בנדלר: אז זה תלוי בתקנות?

אתי בנדלר: יקבע – יהיה, לא יקבע – לא יהיה?

אתי בנדלר: השאלה מה יהיה בעוד שנה, כשהמחוקק רואה לנכון לקבוע מראש.

אתי בנדלר: את מדברת באופן כללי על הסמכות הכללית לקבוע תקנות?

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: לעניין הזה.

נגה רובינשטיין: תסתכלי על סעיף 8, "השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר, רשאי לקבוע נסיבות ותנאים".

אתי בנדלר: "נסיבות ותנאים שבהם יהיה רשאי הגורם המפעיל להפסיק הפצה כאמור.

אתי בנדלר: ", זאת אומרת, יש לנו נסיבות שבהן הוא יפסיק או יהיה רשאי להפסיק.

אתי בנדלר: קודם כל לא ייקבעו תקנות.

נגה רובינשטיין: לקבוע – זה בתקנות.

אתי בנדלר: אבל אין חובה להתקין תקנות.

אתי בנדלר: אלו לא תקנות חובה - - -

קריאה: - - -

אתי בנדלר: - - - דבר שני, נקבע באיזה מקרים הגורם המפעיל יהיה רשאי להפסיק.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים באיזה תנאים גוף שידוריו מופצים או ערוץ ששידוריו מופצים, יהיה רשאי להודיע על כך.

אתי בנדלר: הסמכות תהיה של הערוץ ולא של הגורם המפעיל.

נגה רובינשטיין: מכיוון שהגורם המפעיל, בסופו של דבר, הוא זה שמרים את השער בשביל שהגורם המשדר יעלה והוא גם זה שיוריד את השאלטר, אין ברירה אלא לעבור דרכו.

נגה רובינשטיין: כאשר השר יקבע תקנות איך יעלו ערוצים - - -

אתי בנדלר: אם יקבע וככל שיתייחס לנושא.

נגה רובינשטיין: גם אם לא היה הסעיף הזה הרי אפילו גם מכוח חוק הפרשנות הסמכות של השר לעניין הזה קיימת, גם לתת וגם לאפשר את ההפסקה.

נגה רובינשטיין: ברור מאליו – לא רק מבחינת חופש עיסוק אלא גם מכל היבט אחר – שבמסגרת הזאת וגם במסגרת אחרת, זה אפילו לא חייב להיות במסגרת הזאת, יכול השר לקבוע ויקבע השר כי אחרת זה יהיה לחלוטין לא סביר.

נגה רובינשטיין: יש כאן גם איזושהי סבירות של הפעולה המנהלית.

נגה רובינשטיין: אפשרות לערוצים לרדת כי ערוצים לא יישארו שם בחתונה קתולית, זה לא מה שיקרה.

אתי בנדלר: גב' רובינשטיין, אם אין מחלוקת בינינו על העיקרון ואם יש מחלוקת, ככל שיש מחלוקת, היא רק על המסגרת שבה הדברים ייקבעו.

אתי בנדלר: אני מציעה שתגישו הצעה לתיקון סעיף 8, אם את חושבת זאת האכסניה הראויה, וייקבע שם בפירוש: ובלבד שהשר יקבע כי ערוץ וכו'.

מנשה סמירה: סליחה.

מנשה סמירה: אני מבקש.

מנשה סמירה: זה לא רק שיח של עורכות דין, נכון?

מנשה סמירה: אנחנו צריכים להסתכל רגע על הציבור.

מנשה סמירה: אני חושב שההסדר המוצע בחוק הוא ראוי ביותר אחרי הדיון שהתקיים בישיבה הקודמת משום שהוא מאזן גם בין המצב שהציבור ידע שיש מספר ערוצים שעלו ובלבד שבתוכם היו גם ערוצים ציבוריים ופתאום תהיה הפתעה וזה לא מתחשק לו וזה לא רוצה.

אתי בנדלר: אני לא מדברת על הערוצים הציבוריים - - -

מנשה סמירה: לכן אני אומר שההסדר הוא ראוי משום שהוא גם מאפשר לערוצים הציבוריים, אם מישהו הגיע למצב שהוא באמת בעייתי.

מנשה סמירה: אני חושב שההסדר ראוי ומאפשר לשרים לדון, להתייעץ ולבחון לגופו של עניין.

מנשה סמירה: אנחנו לא חייבים היום להכין את כל האפשרויות.

מנשה סמירה: ברגע שאנו נרשום: אפשר להיכנס, אפשר לצאת, אפשר לעשות, אנחנו עושים צחוק ממערכת שלמה ובמיוחד שהיא מערכת חינמית.

מנשה סמירה: אנשים ירכשו עכשיו ממירים בעלויות מסוימות, יצטרפו, יש כאלה שיבואו בגלל הערוץ - - -

נגה רובינשטיין: עלויות שהן עלויות מאוד נמוכות, על זה אנחנו בדיוק מדברים כל הזמן, רכישת הממיר היא עלות מאוד נמוכה.

מנשה סמירה: ולכן צריך להשאיר את העניין הזה לדיון ספציפי.

מנשה סמירה: אני חושב שההסדר כאן הוא בהחלט ראוי.

מנשה סמירה: ערוצים ציבוריים לא צריכים לצאת.

אתי בנדלר: אני לא מדברת על ערוצים ציבוריים, הדגשתי את זה.

מנשה סמירה: אז ההסדר הוא תקין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההסדר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה.

אתי בנדלר: אין הסדר.

נגה רובינשטיין: למה אין הסדר?

אתי בנדלר: יש חילוקי דעות האם לאפשר או לא לאפשר - - -

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: אין חילוקי דעות.

נגה רובינשטיין: שום הסדר שייקבע – אני אוכל להגיד את זה כאן לפרוטוקול – יהיה לא סביר אם הוא לא יאפשר לערוצים לרדת.

נגה רובינשטיין: שהם לא הערוצים הציבוריים, כמובן.

מנשה סמירה: באותם מקרים, למעט ערוצים שמראש לא יכולים כי הם ערוצים ברישיון ובזיכיון.

נגה רובינשטיין: ברור, נכון.

מנשה סמירה: זאת שאלה מאוד מעניינת, למה לערוצים הייעודיים לא ייכתב בכתב הרישיון, הזיכיון שלהם שהם חייבים להיות שם?

נגה רובינשטיין: מכיוון שמלכתחילה בהסדרה של הערוצים הייעודיים הם לא היו אמורים בכלל - - -

מנשה סמירה: אבל היא הנותנת.

מנשה סמירה: כשהם היו ערוצים ייעודיים לא אמרו להם שהם יעלו על מערכת פתוחה.

מנשה סמירה: מי שמעלים אותם על מערכת פתוחה, חופשית לציבור ראוי שהם לא ירדו.

נגה רובינשטיין: זה יכול להיות רעיון לא רע.

אתי בנדלר: את שמה לב שיש חילוקי דעות, גב' רובינשטיין?

יגאל הררי: זה לא יכול להיות שמישהו פה משלם מכספו, כל שנה ישלם אגרה או איך שתקראו לזה עבור התדר שלו.

יגאל הררי: הוא לא יכול לממן את זה.

יגאל הררי: יש תחנות רדיו שקורסות, לבוא עכשיו ולחייב אותן, אדוני המנכ"ל?

מנשה סמירה: הם מקבלים מתנה עכשיו?

מנשה סמירה: זה התנאי.

יגאל הררי: אני אבקש, אדוני היושב-ראש, הבהרה על הדבר הזה כי זה באמת חשוב.

יגאל הררי: לא יכול להיות מצב שאנשים יחייבו אותם.

יגאל הררי: יש אנשים, יש תחנות רדיו שהן קורסות כלכלית, יחייבו אותן להישאר בדבר הזה, לא יכול להיות, זה דבר ראשון.

יגאל הררי: דבר שני, לסעיף הזה שאנחנו מדברים עליו יש את התוספת של כל נושא הבנייה של התשתיות לפי חוק משנת 1965, חוק התכנון והבנייה.

יגאל הררי: אנחנו רואים את החוק הזה – לפי הערכה שלי ואני מדבר בכובע אחר, אני חבר מועצת עיר – אני יודע מה עוברים אלה של הסלולר.

יגאל הררי: אז לפחות אם היו מתקינים תקנות להל עליהם בכול הבירוקרטיה של הקמת התשתיות.

יגאל הררי: הרי כל הדבר הזה לוקח שנים עד שמחוקקים אותו, אז לפחות שתהיה התייחסות בהצעת החוק גם לתשתיות, להקל עליהם.

ניצן חן: היועצת המשפטית של הוועדה המשילה את זה לחתונה קתולית.

ניצן חן: גם בחתונה קתולית עדיין ניתן להתיר נישואים.

מנשה סמירה: כשמישהו מת.

נגה רובינשטיין: אפשר להגיע לאפיפיור.

ניצן חן: מה זה חתונה קתולית?

ניצן חן: לערוץ שעלה לחבילה חינמית, בסוף שנה עסקית, בסוף עשור יכול עדיין להגיע למסקנה שהוא רוצה להתיר את ההסכם שלו עם המדינה.

ניצן חן: עם כל הכבוד, לא ניתן לבוא ולהגיד לו בתחילת הדרך: גם בבוא העת, כשתעשה את השקלא וטריא שלך ותגיע למסקנה שטוב לך בכבלים ובלוויין זה Forever, לא יעלה על הדעת דבר כזה.

ניצן חן: דבר שני, אני סבור שגם הערוצים הייעודיים שיש להם מחויבויות רגולטוריות מכוח מועצת הכבלים והלוויין – כבודם במקומם מונח ואני האחרון שאגיד מילה רעה בשם מחויבויות ציבוריות חשובות וטובות – עדיין כשהמדינה נותנת להם כרטיס כניסה חינמי לכול בית בישראל צריך לעשות אולי מכרז חדש, אולי עוד איזו מגבלה מסוימת, אולי עוד הכבדה מסוימת.

ניצן חן: זה עדיין משאב מוגבל, עם כל הכבוד.

קובי שמש: - - - יותר חשוב זה ערוץ רדיו שהעלות השוטפת השנתית שלו ב-DTT מכבידה עליו.

קובי שמש: הוא רוצה אחרי חצי שנה-שנה לצאת.

קובי שמש: תן לו אפשרות לצאת.

ניצן חן: אני מסכים.

מנשה סמירה: אתם אומרים אותו דבר.

מנשה סמירה: אבל יש מענה בחוק הקיים הזה.

מנשה סמירה: גב' נגה רובינשטיין הציגה הסדר שהוא בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההסבר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד לא הבין.

מנשה סמירה: השר יקבע תקנות שמאפשרות יציאה במקרים מיוחדים.

אתי בנדלר: אני מאוד מצטערת.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר באופן ברור.

אתי בנדלר: השר אינו חייב לקבוע תקנות לפי סעיף 8 בכלל ובנושא הספציפי הזה בפרט.

אתי בנדלר: זאת ועוד, התוכן של התקנות האלה, ככל שהוא יקבע, נתון לשיקול דעתו.

אתי בנדלר: אכן עכשיו הוסף כאן שזה יהיה באישור ועדת הכלכלה אבל עדיין התוכן שהוא יציע יהיה נתון לשיקול דעתו.

אתי בנדלר: לכן אני מציעה לא להשאיר את זה באופן פרוץ.

יגאל הררי: עכשיו זה פרוץ, מר מנשה סמירה.

נגה רובינשטיין: למה זה פרוץ?

מנשה סמירה: למה?

מנשה סמירה: השר הממונה - - -

יגאל הררי: אתם הולכים לעשות תקנות, מה שמציעה פה היועצת המשפטית של משרד התקשורת, שלשר תהיה הסמכות להתקין תקנות, זאת אומרת שעוקפים את ועדת הכלכלה.

נגה רובינשטיין: חס וחלילה.

נגה רובינשטיין: זה באישור ועדת הכלכלה.

מנשה סמירה: איך אתה מעז לומר דבר כזה?

מנשה סמירה: איך עולה על דעתך דבר כזה?

מנשה סמירה: באישור ועדת כלכלה.

אתי בנדלר: אבל אין חובה להתקין תקנות.

אתי בנדלר: אולי מישהו יתייחס לנושא הזה.

אתי בנדלר: זה לא תקנות חובה, זה תקנות רשות.

נגה רובינשטיין: השר יהיה חייב להפעיל שיקול דעת ואני לא חושבת שתהיה איזושהי אפשרות - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה שיקול דעת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בן אדם פושט רגל, איזה שיקול דעת יכול להפעיל שר?

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: לכן אני חושבת שבסיטואציה שבה אדם פושט רגל, הוא לא יצטרך להמשיך לשדר.

נגה רובינשטיין: לא תהיה שום אפשרות שהוא ימשיך לשדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז הוא יצטרך להביא - - -

אתי בנדלר: הוא לא רוצה לפשוט רגל - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - הוא לא צריך להגיע לזה - - -

לאה ורון: זה מה יאמר בתקנות ומה שאומרת לכם הגברת בנדלר זה שאין הכרח - - -

נגה רובינשטיין: אני רוצה להציע פתרון.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר עוד משהו לפני כן.

אתי בנדלר: נזרקה כאן, אינני זוכרת על-ידי מי, איזושהי אמירה שאותי מאוד הדאיגה, כי ייתכן שברישיון של הערוץ הייעודי יחייבו אותו להיות על מערך ה-DTT.

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: זה צריך להיות בחקיקה.

אתי בנדלר: יפה מאוד.

אתי בנדלר: אנחנו חושבים למשל - - -

נגה רובינשטיין: גב' בנדלר, תני לנו להציע הצעה שתפיס את דעתך על אף שאנחנו חושבים שהסעיף הזה מספק, אנחנו מציעים להפוך את התקנות לתקנות חובה.

נגה רובינשטיין: במקום "רשאי" יבוא "השר יקבע", בסדר?

מנשה סמירה: בהתייעצות וכו' וכו'

אתי בנדלר: אז קודם כל יהיה צורך לעשות רוויזיה בסעיף 8 לצורך העניין הזה כי אי אפשר לשנות היום את מה שהוועדה אישרה, זה דבר אחד.

אתי בנדלר: אני מציעה לכם, עם הבקשה לרוויזיה – אדוני היושב-ראש, אתה מוכן להגיש בקשה לדיון מחדש בסעיף 8 שיידון - - - ?

כרמל שאמה-הכהן: אם את מבקשת, כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה להצטרף אליך, אדוני היושב-ראש?

אתי בנדלר: אז הנה מוגשת ברגע זה בקשה לדיון מחדש בסעיף 8 ואני מציעה שתחשבו, גב' רובינשטיין, עד לישיבה הבאה מה ראוי שייאמר בסעיף 8.

נגה רובינשטיין: אולי בין ההפסקות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול שאלה, בבקשה אני לא יודעת אם היא קשורה או לא.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי ההפסקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככה יהיה לנו על מה לחשוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, אני רוצה להבין, הערוצים האלה שאנחנו מצפים שהם יעלו, הנושאיים שאנחנו עוד לא דיברנו עליהם - - -

נגה רובינשטיין: האחד או שניים האלה, כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא אחד או שניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשהיו רישיונות חשבת שיש 6 עכשיו יש רק שניים.

נגה רובינשטיין: לא, נהפוך הוא.

נגה רובינשטיין: אני דווקא לא חשבתי שיש שישה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הרישיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש איזשהו תהליך, מכרז או על פי מה ייקבע שהערוצים האלה רשאים לשדר ב-DTT, הם עוברים איזשהו מכרז?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש רגולציה?

נגה רובינשטיין: כן.

נגה רובינשטיין: יש תהליך מאוד מפורט של שלושה שלבים.

נגה רובינשטיין: כשנגיע לסעיף הערוצים הנושאיים אנחנו נשמח להסביר דבר דבור על אופניו.

כרמל שאמה-הכהן: הפסקה עד לעשרה לאחת.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 19 הוקרא עד (ד) כולל (ד).

כרמל שאמה-הכהן: היו הצעות לשינוי?

לאה ורון: הייתה מחלוקת.

אתי בנדלר: אגב סעיף 19.

אתי בנדלר: העליתי את השאלה מה קורה עם ערוצים שאין חובה שיכללו מלכתחילה במערך הזה.

אתי בנדלר: התשובה הייתה שזה מחייב תיקון סעיף 8 כדי להוסיף 19.

אתי בנדלר: את התשובה הם חושבים שראוי לתת במסגרת סעיף 8 ואז אדוני נענה לבקשתי וגברתי והגיש בקשה לדיון מחדש.

אתי בנדלר: אז בנושא הזה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אין ויכוחים.

נגה רובינשטיין: קיבלנו את דעתה של היועצת המשפטית.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו יכולים להצביע על 19 סעיפים 1 (א), (ב), (ג) ו-(ד).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 19 סעיפים 1 (א), (ב), (ג) ו-(ד) – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא מסעיף קטן (ה) והלאה.

טל רוזנפלד: "(ה) בסעיף קטן (ט) – (1) האמור בו יסומן כפסקה (1), ובה, במקום "בסעיף קטן (ז)" יבוא "בסעיף קטן (ז)(1)" והסיפה החל במילים "הודעה כאמור" – תימחק; (2) אחרי פסקה (1) יבוא: "(2) במועד שבו תתאפשר הפצת שידורי טלוויזיה באמצעות תחנות השידור הספרתיות של כל הגופים כאמור בסעיף קטן (א) בטכנולוגיית חדות רגילה, בכפוף להוראות סעיף 51ב, יודיע המנהל לגופים כאמור שטרם הוחל בהפצת שידוריהם באמצעות תחנות השידור הספרתיות, כי ניתן להפיץ את שידוריהם כאמור.

טל רוזנפלד: (3) במועד השלמת ההקמה כאמור בסעיף קטן (ז)(2), יודיע המנהל לגופים המשדרים שידורי טלוויזיה כאמור בסעיף קטן (א), כי ניתן להפיץ את שידוריהם באמצעות תחנות השידור הספרתיות בטכנולוגיית חדות גבוהה, בכפוף להוראות סעיף 51ב.

טל רוזנפלד: (4) הודעות כאמור בסעיף קטן זה יפורסמו גם לציבור בדרך שיורה המנהל.

טל רוזנפלד: "; (ו) בסעיף קטן (יב) – (1) לפני ההגדרה "עלות ההקמה" יבוא: ""חוק הפצת שידורים" – חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"א–2011;" זה כבר צריך להיות תשע"ב.

טל רוזנפלד: ""טכנולוגיית חדות גבוהה" – טכנולוגיית שידור ברזולוציה גבוהה של שידורי טלוויזיה ((DH) Definition–High); "טכנולוגיית חדות רגילה – טכנולוגיית שידור ברזולוציה רגילה של שידורי טלוויזיה ((DS) tionDefini –Standard); ""משדר ערוץ ייעודי" – כהגדרתו בסעיף 6א לחוק התקשורת, ובלבד שנקבע, לפי הוראות סעיף 6לד(א3) לחוק האמור, כי הוא רשאי לממן את שידוריו באמצעות שידורי פרסומת; "משדר ערוץ ייעודי בשפה הערבית" – משדר ערוץ ייעודי, לעניין ערוץ ייעודי בשפה הערבית; "משדר ערוץ נושאי" – כהגדרתו בחוק הפצת שידורים;"

אתי בנדלר: משדר ערוץ נושאי, כמובן שמדלגים על ההגדרה הזאת כאן.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

אתי בנדלר: כי ההגדרה עדיין לא אושרה.

אתי בנדלר: ככל שהיא תאושר - - -

כרמל שאמה-הכהן: כהגדרתו בחוק הפצת שידורים.

כרמל שאמה-הכהן: היה ולא יוגדר - - -

אתי בנדלר: ככל שזה יאושר, זה ייכלל.

כרמל שאמה-הכהן: כן?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מתנים את זה, לא מחריגים את זה, אלא אם כן מחקנו את זה אז זה יימחק מפה, ברור.

טל רוזנפלד: "(2) בהגדרה "תחנת שידור ספרתית", במקום "בשיטה הספרתית, לשם הפצתם לציבור במישרין" יבוא "ושידורי רדיו, לשם שידורם והפצתם לציבור, בשיטה הספרתית, במישרין";" סעיף קטן (ט) מדבר על ההודעה שהרשות השנייה צריכה לתת ברגע שהיא מסיימת לבנות את המערך.

טל רוזנפלד: זאת פיסקה 3.

טל רוזנפלד: לפי פיסקה 2, היא צריכה לתת הודעה ברגע שמשדרים שמפיצים שידורים בטכנולוגיית חדות רגילה יכולים כבר להפיץ את השידורים שלהם.

טל רוזנפלד: בסעיף קטן (יב) הוספנו הגדרות שהיו חסרות כאן.

טל רוזנפלד: הרוב נלקחו מחוק הפצת שידורים.

טל רוזנפלד: שינינו את ההגדרה של תחנת שידור ספרתית כך שגם יהיה אפשר להפיץ שידורי רדיו ולא רק שידורי טלוויזיה, כמו שהיה עד עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: לא סיימתן את ההקראה.

טל רוזנפלד: סיימנו.

כרמל שאמה-הכהן: עד איפה סיימתן?

טל רוזנפלד: עד תיקון ל-51א.

טל רוזנפלד: עד פסקה 1.

טל רוזנפלד: פשוט אנחנו עכשיו עוברים לתיקון ל-51ב אז אפשר להמשיך.

כרמל שאמה-הכהן: אותו סעיף?

טל רוזנפלד: זה סעיף אחר.

כרמל שאמה-הכהן: זה סעיף אחר בחוק?

נגה רובינשטיין: כן.

נגה רובינשטיין: 51א, וזה 51ב.

כרמל שאמה-הכהן: אז תעצרי.

כרמל שאמה-הכהן: הסברת.

כרמל שאמה-הכהן: שאלות?

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אז הצבעה: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף (ה) – רוב

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא שמעתי אז אני לא רוצה להצביע.

כרמל שאמה-הכהן: אושר הסעיף.

נגה רובינשטיין: תודה.

טל רוזנפלד: "(2) בסעיף 51ב – (א) בכותרת השוליים, אחרי "שידורי טלוויזיה" יבוא "ושידורי רדיו"; (ב) בסעיף קטן (א), אחרי "במסגרת שני ערוצי טלוויזיה" יבוא "בטכנולוגיית חדות רגילה" ובמקום "סעיף 51א(ט)" יבוא "סעיף 51א(ט)(1)"; (ג) בסעיף קטן (א1), אחרי "במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד" יבוא "בטכנולוגיית חדות רגילה" והסיפה החל במילים "תחילת הפצה כאמור" – תימחק; (ד) בסעיף קטן (ב) – (1) ברישה, המילים "לפי בקשה של הכנסת או רשות השידור" – יימחקו, ובמקום "או את שידורי הטלוויזיה שמשדרת רשות השידור, לפי העניין" יבוא "ואת שידורי הטלוויזיה שמשדרת רשות השידור"; (2) בפסקה (1), בסופה יבוא "בטכנולוגיית חדות רגילה"; (3) בפסקה (2), המילה "עד" – תימחק, ובסופה יבוא "בטכנולוגיית חדות רגילה"; (ה) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) (1) הרשות תפיץ באמצעות תחנות השידור הספרתיות את שידורי הרדיו של הגופים המפורטים בפסקאות שלהלן, אם ביקשו זאת, במסגרת ערוצי רדיו כמפורט באותן פסקאות: (א) רשות השידור – במסגרת שמונה ערוצי רדיו, לכל היותר; (ב) גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא ההגנה לישראל (בסעיף קטן זה – גלי צה"ל) – במסגרת שני ערוצי רדיו, לכל היותר; (ג) בעל זיכיון לשידורי רדיו – במסגרת ערוץ רדיו אחד לכל בעל זיכיון.

טל רוזנפלד: (2) על אף הוראות פסקה (1), שידרו רשות השידור או גלי צה"ל שידורי רדיו, במסגרת ערוץ רדיו נוסף על הערוצים האמורים בפסקה (1)(א) או (ב), לפי העניין, יפיץ הגורם המפעיל גם את שידורי ערוץ הרדיו הנוסף, אם ביקשו זאת רשות השידור או גלי צה"ל, בכפוף לקיבולת הפנויה להפצת השידורים כאמור, ובלבד שחלפו שלושה חודשים לפחות מיום פרסומו של חוק הפצת שידורים.

טל רוזנפלד: "(ב2) הרשות תפיץ, באמצעות תחנות השידור הספרתיות, את שידורי הטלוויזיה של הגופים המפורטים בפסקאות שלהלן, גם בטרם נמסרה הודעה לפי סעיף 51א(ט)(2), אם ביקשו זאת, במסגרת ערוצי טלוויזיה כמפורט באותן פסקאות: (1) משדר הערוץ הייעודי בשפה הערבית שקיבל את רישיונו לפי הוראות סעיף 6לד1 לחוק התקשורת, בטרם נמסרה הודעה לפי סעיף 51א(ט)(2) – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ובלבד שהגיש את בקשתו להפצת שידוריו באמצעות תחנות שידור ספרתיות בטרם חלפו שישה חודשים ממועד קבלת הרישיון כאמור; (2) הטלוויזיה הלימודית – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ובלבד ששר החינוך מסר לשר, במועד הגשת הבקשה להפצה ובכל שנה לאחר מכן, הודעה ולפיה נוכח כי 51% לפחות משידורי הטלוויזיה הלימודית או שיעור גבוה יותר שקבע שר החינוך לפי סעיף 14 לחוק הפצת שידורים, הם בנושאים לימודיים או חינוכיים המכוונים לילדים או לנוער בהתאם לתקנות שקבע לפי הסעיף האמור, וכן מתקיים אחד מאלה: (א) משדר הערוץ הייעודי בשפה הערבית לא הגיש לרשות בקשה להפצת שידוריו באמצעות תחנות שידור ספרתיות במהלך התקופה האמורה בפסקה (1), או הודיע לרשות, בכתב, במהלך התקופה האמורה, כי אין בכוונתו להגיש לה בקשה כאמור; (ב) קיימת קיבולת פנויה להפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית באמצעות תחנות שידור ספרתיות, גם אם יופצו שידורי הערוץ הייעודי בשפה הערבית לפי הוראות פסקה (1).

טל רוזנפלד: (ב3) בלי לגרוע מהוראות סעיפים קטנים (א) עד (ב2), נמסרה הודעת הרשות לפי סעיף 51א(ט)(2), תפיץ הרשות באמצעות תחנות השידור הספרתיות את שידורי הטלוויזיה של הגופים המפורטים בפסקאות שלהלן, אם ביקשו זאת, במסגרת ערוצי טלוויזיה כמפורט באותן פסקאות: (1) משדר ערוץ ייעודי, ובכלל זה משדר ערוץ ייעודי בשפה הערבית שלא הגיש בקשה להפצה במהלך התקופה האמורה בסעיף קטן (ב2)(1) – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ואולם אם עלה מספר משדרי הערוצים הייעודיים ששידוריהם מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות, על חמישה, יופצו שידוריו של משדר ערוץ ייעודי נוסף בכפוף לקיבולת הפנויה להפצת שידורים כאמור; (2) הטלוויזיה הלימודית, אם לא הופצו שידוריה בהתאם להוראות סעיף קטן (ב2)(2) – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ובלבד ששר החינוך מסר לשר, במועד הגשת הבקשה להפצת השידורים, ובכל שנה לאחר מכן, הודעה כאמור בסעיף קטן (ב2)(2); (3) משדר ערוץ נושאי – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה.

טל רוזנפלד: " נמשיך?

טל רוזנפלד: "(ב4) בלי לגרוע מהוראות סעיפים קטנים (א) עד (ב3), נמסרה הודעת הרשות לפי סעיף 51א(ט)(3), תפיץ הרשות באמצעות תחנות השידור הספרתיות את שידורי הטלוויזיה של הגופים המפורטים בפסקאות שלהלן, במסגרת ערוצי טלוויזיה כמפורט באותן פסקאות:" לעניין רשות השידור, התבקשנו להביא נוסח, אז אני פשוט אקריא את הנוסח שאנחנו מציעים: "(1) רשות השידור, אם ביקשה זאת – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד נוסף בטכנולוגיית חדות גבוהה (בפסקה זו – הערוץ הנוסף), ובלבד שעיקר שידורי הערוץ הנוסף ישודרו במקביל גם באחד מהערוצים כאמור בסעיף קטן (ב2).

טל רוזנפלד: "

אתי בנדלר: אני מזכירה לכם.

אתי בנדלר: זה היה הויכוח על ערוץ מראה או לא ערוץ מראה והסיכום היה שעיקר השידורים יהיו ערוץ מראה.

טל רוזנפלד: "(2) גוף מהגופים המנויים בסעיף 51א(א), למעט רשות השידור, ששידוריו מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות במסגרת ערוץ טלוויזיה בטכנולוגיית חדות רגילה (בפסקה זו – הערוץ העיקרי) – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד נוסף בטכנולוגיית חדות גבוהה שבו ישודרו השידורים כאמור, במקביל לשידורם בערוץ העיקרי, ובלבד שהגוף האמור ביקש זאת ונבחר בהליך שוויוני שעליו הורה השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר, המועצה והמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין כמשמעותה בחוק התקשורת; בקביעת תנאי ההליך לפי פסקה זו יובאו בחשבון, בין השאר, שיקולים של קידום התחרות בתחום שידורי הטלוויזיה, מגוון סוגי שידורי הטלוויזיה ואופיים, ואפשרות ההפצה של שידורי הטלוויזיה של גופים אחרים המנויים בסעיף 51א(א) במסגרת הקיבולת הפנויה בתחנות השידור הספרתיות.

טל רוזנפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: הסבר עד לפה.

כרמל שאמה-הכהן: עד (ב5).

טל רוזנפלד: זה סעיף 51ב הקיים בחוק הרשות השנייה.

טל רוזנפלד: הכותרת שלו עכשיו תהיה: "הפצת שידורי טלוויזיה ושידורי רדיו באמצעות תחנות שידור ספרתיות".

טל רוזנפלד: עד עכשיו זה היה רק "טלוויזיה".

טל רוזנפלד: קודם כל אנחנו מבקשים להוסיף את ערוצי הרדיו.

טל רוזנפלד: בעצם הסעיף הזה מסביר על השלבים שבהם יופצו השידורים.

טל רוזנפלד: הרעיון הוא שבאופן מיידי, ברגע שמאושר החוק, ערוצי הרדיו עולים על המערך.

טל רוזנפלד: זה ערוצי הרדיו כמו בסעיף שכבר דיברנו עליו קודם:

טל רוזנפלד: רשות השידור ו'גלי צה"ל' ובעלי זיכיון.

טל רוזנפלד: לרשות השידור יש 8 ערוצים.

טל רוזנפלד: ל'גלי צה"ל' 2 ערוצים ולבעלי זיכיון ערוץ רדיו אחד לכול בעל זיכיון.

טל רוזנפלד: רשות השידור ו'גלי צה"ל', אם הם יבקשו לשדר ערוצים נוספים, אז בכפוף לקיבולת פנויה הם יוכלו לבקש לעשות את זה ובלבד שחלפו שלושה חודשים לפחות מיום פרסום החוק.

טל רוזנפלד: שידורים נוספים שיופצו מיד עם העברת החוק זה השידורים של משדר הערוץ הייעודי בשפה הערבית אם הוא ביקש לעשות את זה בתוך 6 חודשים מהמועד שבו הוא קיבל את הרישיון.

טל רוזנפלד: אם הוא לא יבקש אז הטלוויזיה הלימודית יכולה לעלות באופן מיידי בתנאים – עדיין לא דיברנו על הטלוויזיה הלימודית – התנאים הם 51% משידוריהם בנושאים לימודיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם על זה דיברנו וזה לא סגור.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: הסעיף עוד לפנינו.

טל רוזנפלד: בסעיף קטן (ב3) אנחנו כבר מדברים על המצב שהרשות השנייה הודיעה שמשדרים נוספים יכולים לעלות.

טל רוזנפלד: זאת אומרת שכבר נבנה המרבב השני ואז כבר יכולים לעלות עוד משדרים: משדר הערוץ הייעודי, הטלוויזיה הלימודית אם היא לא עלתה קודם.

טל רוזנפלד: השלב האחרון זה כשהיא מסיימת לבנות גם את המרבב שמתאים לשידורים בטכנולוגיית HD ואז זה רשות השידור – אלו דברים שכבר דיברנו עליהם בחוק קודם – רשות השידור וגופים נוספים שיבקשו לשדר שידורים בטכנולוגיית HD.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לשאול שאלה, אדוני היו"ר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אם זה קשור לסעיף הזה או לא אבל אולי לעשות הפסקה ולחזור לכוונת ה-DTT שדיברנו שיש פה גם קצת חילוקי דעות, יש כאלה שאומרים שזה בגלל שכבלים ולוויין עלו הרבה כסף, יש כאלה שאומרים שזאת לא הייתה הסיבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני לא טועה, הסיבה הייתה לתת אפשרות לצופים להתחבר לטלוויזיה רב ערוצית ולחסוך כסף בלי שום קשר למה שקורה עם הכבלים והלוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היה לנו בהתחלה ויכוח אם יהיו חמישה או שישה ואז רצינו להכניס – אני קצת עושה היסטוריה, הולכת אחורה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסלחו לי מאוד – הייתה שאלה אם זה יהיה חינוכית או שה יהיה ערוץ ייעודי וכו'.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני לא טועה, ערוצים ייעודיים קיבלו רישיון ממדינת ישראל כי בעצם אלו ערוצים שנותנים מענה לקהלים מאוד רחבים שלא קיבלו מענה בפלטפורמות ב-Broadcast.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז דיברנו על 5 ערוצים שהם: דובר רוסית, דתי, ערבי, חדשות - -

ניצן חן: מורשת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - ומורשת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדינת ישראל מלכתחילה החליטה שהערוצים האלה הם ערוצים מאוד נחוצים ובגלל זה, עוד לפני חוק הרישיונות, יצאו זיכיונות לערוצים ייעודיים.

ניצן חן: רישיון.

ניצן חן: רישיון לערוץ הייעודי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רישיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועכשיו, לפי מה שאני מבינה, אנחנו הולכים לבקש מאותם הערוצים החשובים האלו – ערוץ ערבי או ערוץ מורשת – הרבה מאוד כסף כדי שם יעברו דרך הפלטפורמות האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה, האם לא הייתה צריכה המדינה, משרד האוצר או מי שלא יהיה לתת אפשרות לממן את המעבר כי מה שיקרה, בסופו של דבר, שהרבה מאוד ערוצים חשובים שהמדינה חשבה שהם צריכים להיות אולי לא יהיה להם כסף לשלם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יצאתי להפסקה, ישבתי ודיברתי פה עם כמה אנשים, ובאמת יש פה כמה ערוצים שהם מאוד חיוניים למשל, ערוץ אתיופי שאף אחד לא מדבר עליו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נרצה אותו בחוץ או לא נרצה אותו בחוץ?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כן, הוא כולו עולה 5 מליון שקל ואנחנו עכשיו נבקש 4 מיליון לשלם על המעבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערוץ הקהילתי – אני חוזרת אליו ועל מה שדיברתי קודם – הוא ממומן היום על-ידי כבלים ולוויין, אם הוא ירצה להיות ב-DTT, מי הולך לשלם אותו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ ערבי שיהיה, מאיפה יהיו לו 4 מיליון שקל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יהיו לו פרסומות ב-4 מליון שקל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאולי כדאי לעשות הפסקה ולתת את הדעת על הנושא הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הייתה המטרה של ה-DTT הזה מלכתחילה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קצת מוזר לי מה שקורה כאן כי אנחנו בסופו של דבר נגרום למצב שרק מי שיש לו כסף יוכל לעבור ואז זה אומר שאותם אנשים שאנחנו רוצים לתת להם DTT לא יקבלו שום דבר חוץ מערוצים 1, 2, 10, 99 ו-33.

קריאה: 99 אין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא באמת צריך להיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא חשוב מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שהציבור רואה כרגע את השידור הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת, חברים, מה בעצם המטרה, מה רצינו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו כבר הצבענו על זה, אני יודעת שהצבענו אבל אני לא חיה עם זה בשקט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עשינו, בעצם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אַשְׁכָּרָה הקמנו עוד פלטפורמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אם אנחנו גם באים – דיברנו על השאלה שלך הקודמת, האם הם יכולים לצאת או שהם יכולים להיכנס – גם פה יש לי קצת בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מיהו זה שיכול להיכנס?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מיהו זה שבעצם יכול לצאת?

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו דנים בסעיפים מסוימים.

כרמל שאמה-הכהן: דברים שלא קיימים בסעיפים ואת רוצה להשלים?

כרמל שאמה-הכהן: אבל רק בהקשר של הסעיפים.

כרמל שאמה-הכהן: את מפזרת את הדיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת פה שאלה מהותית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מפזרת את הדיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מנסה לשאול.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו דנים בסעיף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו רוצים להיות מכאניים ולעבור לסעיף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מנסים לעשות משהו למען הציבור.

כרמל שאמה-הכהן: לא מכאניים.

כרמל שאמה-הכהן: נסיים את הסעיפים.

כרמל שאמה-הכהן: דבר שלא קשור קשר ישיר לסעיף אין טעם לדון בו עכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני מדברת עכשיו על כל החוק הזה.

כרמל שאמה-הכהן: כל החוק – לא.

כרמל שאמה-הכהן: זה היה בשלב - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל החוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני שואלת מה עשינו בזה שהערוצים האלה ישלמו כל-כך הרבה כסף ורובם לא יוכלו לשם את הכסף הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עשינו בזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במה יצפה הציבור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול את השאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא רוצים לשמוע שאלות שהן שאלות מהותיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גב' נגה ברקוביץ, השאלה שלי היא בעיקר אלייך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבשורה של משרד התקשורת ומשרד האוצר לציבור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא יכול להשתיק אותי עכשיו ולהגיד: בואי נמשיך עם הסעיפים.

כרמל שאמה-הכהן: תראי כמה זמן את מדברת, מי משתיק אותך?

כרמל שאמה-הכהן: את נואמת פה כל היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אומרת את זה כגנאי, אני אומרת שאני יכולה באמת עכשיו ללכת אבל, אני לא יודעת, לא איכפת לנו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אנחנו עושים בעצם?

קובי שמש: את צריכה לקחת בחשבון שהמדינה מממנת את ההקמה של המשדרים וזה גם המון כסף.

קובי שמש: זה לא בא לידי ביטוי פה, אולי זה נבלע בין השורות פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא חשוב, מר קובי שמש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הציבור יראה ב-DTT, זה מה שאני רוצה לדעת.

קובי שמש: לא.

קובי שמש: את אומרת שהמדינה לא באה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טלוויזיה איטלקית?

לאה ורון: זאת ממש לא תשובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת גם לא תשובה, אני מקבלת את מה שאת אומרת.

קובי שמש: כל עלות ההקמה של המשדרים באה על חשבון תקציב המדינה, ואותו ערוץ שאמור לעלות למערך ה-DTT לא אמור לשלם את מערך ההקמה, זה הדבר הראשון.

קובי שמש: דבר שני, דובר פה על סך של 20 מיליון שקל ל-6 ערוצים.

קובי שמש: אילו היקפים יותר גדולים כיוון שסביר להניח שהעלות השולית של שתוספת של MUX נוסף, פוחתת, ואילו היקפים יותר נמוכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מר קובי שמש, אתה לא עונה לי על השאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תמרחו אותי כי כשאתם מורחים אותי אתם מורחים את הציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת שאלה פשוטה, האם הערוץ האתיופי שירצה וצריך להיות שם, יהיה שם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם הערוץ הקהילתי שצריך להיות ב-DTT יהיה שם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תנו לי תשובות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד לא נותן לי תשובות.

איציק עובדיה: אני אתן לך תשובות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי אדוני, בבקשה?

איציק עובדיה: אדוני היושב-ראש, ברשותך.

איציק עובדיה: אני חבר מועצת העיר בפתח תקווה.

איציק עובדיה: אני מחזק את דברייך ואומר שהחוק הזה נועד לקבוצות חלשות באוכלוסיה - לי אין ערוץ תקשורת ואני לא קשור לשום לובי כלשהו - לדוגמה הערוץ האתיופי, שהעלית אותו, בפתח תקווה – והתקשורת פה יודעת כי עבדה ימים ולילות בפתח תקווה בנושא הזה.

איציק עובדיה: אני חושב שאם מקימים ערוץ כלשהו שיהיה לציבור, ורק לציבור - ואין פה עניינים של כסף או אינטרס אישי, אני בא לייצג את הציבור הזה – ואני אומר אכן כן.

איציק עובדיה: לא כתוב בערוצים שכתובים פה – מוסיקה, שפה רוסית, טלוויזיה חינוכית, ערוץ מורשת, ערוץ בשפה הערבית, ערוצי רדיו וערוצי HD – הצורך של העדה הזאת להתחבר - רבותי, העניין הזה יתפוצץ לנו בפנים.

איציק עובדיה: להפך, אנחנו צריכים לעזור להם להיקלט בחברה אנחנו צריכים לתת להם את האפשרות.

איציק עובדיה: דווקא לזה נועדו הערוצים ולזה התכוון המשורר, לזה התכוון השר.

איציק עובדיה: אם תרצו אני אקריא לכם מה שאומר השר, אדוני היושב-ראש ברשותך: "המהלך ייתן מענה למאות אלפי משפחות שאין באפשרותן לשלם מאות שקלים בחודש עבור שידורי טלוויזיה רב-ערוציים.

איציק עובדיה: הצרכן יזכה לאלטרנטיבה של צפייה בשידורים ללא תשלום דמי מנוי חודשיים וישלם רק עבור ערוצים בהם הוא מבקש לצפות ולא ייאלץ לשלם עבור ערוצים שאינם נחוצים לו".

איציק עובדיה: היום מי שרוצה לצפות בשפה האמהרית יכול או דרך "יס", תקנו אותי אם אני טועה, או דרך "הוט".

איציק עובדיה: אז היום משפחה שאין באפשרותה לקנות מזון לא תוכל לקנות את הערוצים האלה, אבל אם הערוץ הזה יהיה חופשי ויהיה אפשר לצפות בו ללא תשלום – לזה נועד החוק.

איציק עובדיה: תודה אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

יגאל הררי: אני רוצה לשאול לגבי סעיף (3ג).

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה קשור למה ששאלתי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני רוצה לקבל תשובות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה תפזר את הדיון אז לא עשינו בזה כלום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר שני אנשים שמפזרים, אחד מספיק.

יגאל הררי: סעיף (3ג) מדבר על בעל זיכיון לשידורי רדיו.

יגאל הררי: למה הכוונה פה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מפזר לי את השאלה.

נגה רובינשטיין: על איזה עמוד אתה מדבר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך תשובה בשבילי, מר סמירה?

מנשה סמירה: לא מושלמת, אבל יש תשובה.

יגאל הררי: אם בן אדם יש לו כמה ערוצים אז מה זה אומר?

נגה רובינשטיין: לכל זיכיון אמורה להיות תחנה אחת.

יגאל הררי: זאת אומרת, אם יש מישהו שיש לו כמה ערוצים זה לא - - -

נגה רובינשטיין: במסגרת אותו זיכיון?

נגה רובינשטיין: איך יש לו כמה ערוצים במסגרת אותו זיכיון?

נגה רובינשטיין: הרי הוא קיבל זיכיון.

יגאל הררי: אין תשובה?

יגאל הררי: מה ההגבלה ששמתם פה?

נגה רובינשטיין: אני רוצה להבין.

נגה רובינשטיין: באותו זיכיון הוא משדר שני ערוצים, לזה הכוונה?

יגאל הררי: כן.

יגאל הררי: יש ערוץ 91 שיש לו עוד ערוץ 93.3.

יגאל הררי: מה זה אומר?

נגה רובינשטיין: אני לא מכירה כל-כך את המודל הזה.

כרמל שאמה-הכהן: מה העניין?

כרמל שאמה-הכהן: מה המבוכה אני לא מבין.

כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי מה ההתרגשות פה.

יגאל הררי: שידורי מראה, למשל, השבוע היה משחק כדורגל ,נדמה לי, בערוץ 1 ב-HD וחציו שודר בערוץ 1 וחציו ב-HD.

מנשה סמירה: ב-HD בכבלים בלוויין.

תומר קרני: הוא לא שודר משום שבערוץ 1 שודרו שידורים על גלעד שליט.

יגאל הררי: אני רוצה לשאול שאלה.

יגאל הררי: לא משנה עכשיו גלעד שליט, הרי היה פה ויכוח בפעם הקודמת, שאם יש לך ערוץ שהוא שייך לערוץ 1 אתה לא פתחת לך עוד נתיב, זאת הכוונה.

יגאל הררי: מה המכפלה עכשיו, אני רוצה להבין.

יגאל הררי: אדוני היושב-ראש, הבנת את השאלה שלי?

קריאות: - - -

יגאל הררי: זה לא קשור.

יגאל הררי: מה זה 33?

יגאל הררי: זה ערוץ אחר.

יגאל הררי: מחר הם ייקחו את הערוץ הזה וישתמשו בו למשהו אחר.

יגאל הררי: מה זה קשור?

יגאל הררי: המשחק כדורגל היה שייך לרשות השידור?

יגאל הררי: לערוץ 1.

יגאל הררי: לקחו עוד ערוץ שלהם והשתמשו בו למשהו אחר.

תומר קרני: אין דבר כזה שייך לערוץ 1.

תומר קרני: משחק שזכות השידור של רשות השידור ירשם לשדר אותו בין זה ערוץ 1 - - -

יגאל הררי: אני יכול לקבל התייחסות לעניין של ערוצי מראה?

יגאל הררי: השבוע היה משחק כדורגל ובמקום להיות משודר בערוץ 1 העבירו אותו לערוץ 33.

יגאל הררי: זה נקרא שידורי מראה?

נגה רובינשטיין: ערוץ 33 הוא לא ערוץ מראה בשום פנים ואופן של ערוץ 1.

יגאל הררי: אני עכשיו שומע ממי שנמצא פה שאומר שבגלל שזה שייך רשות השידור אז מחר ישדרו את זה בערוץ 88 של הרדיו.

נגה רובינשטיין: את המשחק כדורגל בערוץ 88 של הרדיו?

יגאל הררי: לקחו משחק כדורגל ששייך לערוץ 1 ושדרו אותו בערוץ 33.

יגאל הררי: זה לא צריך להיות.

נגה רובינשטיין: ערוץ 1 וערוץ 33 הם שני ערוצים נפרדים.

מנשה סמירה: זאת לא הבעיה.

מנשה סמירה: זה היינו הך.

אתי בנדלר: ברור שלא.

אתי בנדלר: מה זה שייך לעניינו?

יגאל הררי: זה כן שייך.

יגאל הררי: אתם מדברים פה על ערוצי מראה.

יגאל הררי: זה בסעיף הזה.

קריאות: - - - זה לא הסעיף הזה - - -

יגאל הררי: אז תגידו שאת כל המשחקים אתם משדרים בערוץ 33.

מנשה סמירה: אני מבקש להתייחס להערות וגם לסעיף שהוקרא וגם להערה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.

מנשה סמירה: נתחיל עם ערוצי המראה.

מנשה סמירה: אני לא חושב שיש בעיה בין ערוץ 1 לערוץ 33 משום ששני הערוצים הם הערוצים הציבוריים הפתוחים.

מנשה סמירה: שניהם מגיעים לכלל הציבור.

מנשה סמירה: זכותה של רשות השידור להחליט איפה היא שמה את השידור לכלל האוכלוסייה, כאן או כאן, זאת לא הבעיה.

מנשה סמירה: אני כן רוצה להציף בעיה עם רשות השידור, מה שהוקרא כאן היום לראשונה, הסעיף המתוקן.

מנשה סמירה: אני חולק על העניין שזה מרבית השידורים.

מנשה סמירה: דיברנו על כך שב-HD יהיו כלל השידורים.

מנשה סמירה: אני לא יודע למה יש פה תיקון ל"מרבית השידורים"?

מנשה סמירה: אני מבקש שזה יהיה: ערוץ ה-HD, צריך להיות מראה מלאה ולא "מרבית" או "חלק".

מנשה סמירה: מי יחליט?

יגאל הררי: מחר יפריטו את זה.

מנשה סמירה: בדיוק.

מנשה סמירה: אני מבקש בעניין הזה, כדי לשמור על זכותו של הציבור ליהנות מכלל השידורים בשתי האפשרויות, שזה יהיה ערוץ מראה מלא.

מנשה סמירה: זה היה הרעיון מאחורי העניין ואנחנו מדברים על מערכת פתוחה וחופשית לכלל הציבור שלא תהיה פה דיפרנציאציה ויהיו דברים מסוימים רק לבעלי HD או להפך.

מנשה סמירה: זה הרעיון עם הערוצים הציבוריים.

מנשה סמירה: את זה גם,

מנשה סמירה: דרך אגב, נתבע ונדרוש גם מהערוצים המסחריים-ציבוריים.

מנשה סמירה: זו נקודה חשובה ב-HD, לכן אני לא מבין מה זה התיקון הזה של ה"מרבית".

מנשה סמירה: מה מתכננים לעשות כאן?

מנשה סמירה: איזה מן פטנט?

לאה ורון: השתמשו בביטוי "עיקר".

מנשה סמירה: סליחה, "עיקר".

מנשה סמירה: לא מבין מה זה "עיקר".

מנשה סמירה: דובר על כלל השידורים וזו הייתה הסיב ה לתת להם את העדיפות לקבל את ה-HD.

מנשה סמירה: אני חושב שבעניין הזה אתם יורים לעצמכם ברגלים וזה לא דבר שהייתי עושה, כערוץ ציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: מה אתה מציע לשנות פה?

מנשה סמירה: למחוק את המילה "עיקר".

יגאל הררי: זה מה שהיה בעצם כל הויכוח בשלושת שעות הקודמות, בישיבה הקודמת.

נגה רובינשטיין: בישיבה שלפניה.

אתי בנדלר: הנושא התעורר אגב הדיון בסעיף 6 (א) (4) בעמוד 1371 שם נאמר: "רשות השידור – במסגרת שני ערוצי טלוויזיה בטכנולוגיית חדות רגילה (בפסקה זו – הערוצים העיקריים); שידרה רשות השידור ערוץ נוסף על הערוצים העיקריים, באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה (בפסקה זו – הערוץ הנוסף), יפיץ הגורם המפעיל גם את שידורי הערוץ הנוסף, אם ביקשה זאת רשות השידור, באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה" וגו'.

אתי בנדלר: לאחר קריאת הסעיף הזה התעוררה השאלה מה זה "הערוץ הנוסף" שרשות השידור משדרת בטכנולוגיית חדות גבוהה?

אתי בנדלר: האם בעצם בלי דיון בחוק רשות השידור, אגב בחוק הזה, המחוקק מאפשר לרשות השידור להרים ערוץ שלישי נוסף לערוץ הראשון וערוץ 33.

אתי בנדלר: הוועדה החליטה שבשום פנים ואופן לא מאפשרת ערוץ נוסף אלא הערוץ שמשודר ב-HD מדובר על כך שהוא יהיה ערוץ מראה.

אתי בנדלר: העירה היועצת המשפטית של משרד התקשורת, גב' נגה רובינשטיין, שיש לעיתים מקרים שרוצים לאפשר איזה שהם שידורים מיוחדים ב-HD שאינם משודרים בערוצים הרגילים ורוצים להשאיר את האפשרות לשדר אותן תוכניות מיוחדות ובלבד שעיקרו של הערוץ יהיה ערוץ מראה.

אתי בנדלר: התרשמתי שהוועדה קיבלה את העמדה הזאת אבל ייתכן שלא הייתה על כך הצבעה.

אתי בנדלר: אני מקבלת את ההערה שלא הייתה הכרעה חד משמעית בנושא.

לאה ורון: אצלי רשום שזה לא הוצבע ועורכת הדין נויפלד ועורכת הדין רובינשטיין התבקשו להעביר לוועדה נוסח.

מנשה סמירה: עורכת הדין בנדלר, הנימוק שהבאת, צר לי – אני לא יודע אם נגה אמרה אותו או לא אמרה אותו – מבחינה הנדסית הוא לא רלוונטי.

מנשה סמירה: כל מה שמשודר ב-HD ניתן לשדר אותו גם ב-SD, לא להיפך.

מנשה סמירה: לכן אין היגיון לתת העדפה לאותה אוכלוסייה מובחנת שצופה ב-HD ולפגוע בכלל הציבור.

אתי בנדלר: אני בוודאי לא יכולה להצביע על איזשהו נימוק התנגדות לכך שזה יהיה ערוץ מראה מושלם, מוחלט.

אתי בנדלר: הוועדה צריכה להכריע בעניין הזה.

מנשה סמירה: אז אם ככה, אז מה הוויכוח?

מנשה סמירה: למה אנחנו מתווכחים?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, נציג האוצר רוצה לדבר.

עפר מרגלית: המטרה בהצעת החוק המקורית הייתה שזה ערוץ שמתואר בהצעת החוק מהם התנאים לכך שיתאפשר שמרבית משקי הבית יש להם HD ובהם התנאים שיתאפשר לשדר שידורים נוספים בערוץ הזה.

עפר מרגלית: המטרה הייתה שבאותו מערך שאנחנו כבר מקימים – שיש לו קיבולת מוגבלת כפי שכולנו יודעים – יהיה מגוון מרבי לציבור.

עפר מרגלית: אם בשעה שיש חדשות, ערוץ השידור יש לו זכויות שידור על משחק כדורגל או איזשהו שידור שמתאים ל-HD, אנחנו לא רואים שום מניעה שתהיה אפשרות לשדר את לאנשים שקיבלו מערך בחינם, לשפר להם את מגוון השידורים.

עפר מרגלית: המטרה הייתה שזה יגיע.

עפר מרגלית: יש שידורים שהם לא רלוונטיים ל-HD.

עפר מרגלית: זה היה הרציונל מאחורה, לתת את המגוון המקסימאלי.

עפר מרגלית: בשביל זה אנחנו יושבים פה.

מנשה סמירה: אי אפשר בדלת האחורית לבנות ערוץ 1 מפרסומות, כי על הכדורגל הם שמים גם חסויות, זה סוג של פרסומות, בעצם אתה בונה פה ערוץ פרסום נוסף מבלי שהעברת אותו בדלת הראשית.

מנשה סמירה: חברים, זה ערוץ מראה.

מנשה סמירה: נקודה.

מנשה סמירה: כי אז הוא יעשה - - -

קריאות: - - -

עפר מרגלית: אנחנו רואים שהמטרה העיקרית של החוק הזה היא לתת מירב של המגוון שידורים לאנשים שלא צריכים לשלם תשלום חודשי.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני אתחיל לקרוא לסדר את מי שלא מדבר עכשיו ברשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: יורם מוקדי בבקשה.

יורם מוקדי: תודה רבה.

יורם מוקדי: אם מישהו רוצה להקים ערוץ ציבורי שלישי אז שיסתכל לכולם בעיניים ויקים ערוץ שלישי אבל שלא יגידו פה המומחים הגדולים לשידורים שאי אפשר לשדר ערוץ מראה או שיש בעיות או יש תכנים שיש ב-HD או אין ב-HD.

יורם מוקדי: אם אתם רוצים עוד ערוץ ציבורי תגידו החלטנו למרות הצוות שהוקם פה ודיוניו.

יורם מוקדי: אגב, הצוות הזה שכל הזמן - - -

מנשה סמירה: אולי קודם נמלא בתוכן את השניים הקיימים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסכימה איתך במאה אחוז.

יורם מוקדי: לא רק שקריאת הביניים שלך במקום אבל אתה מפריע לי בכל זאת.

יורם מוקדי: הצוות שהוקם פה – הצוות הסודי הזה, חבורת סוד מוחלט בהחלט ששכחה לקיים שימוע, עם אף אחד מהגורמים פה לא קוים שימוע – ישב הצוות הזה והגה את ה-DTT וכתב את הרציונל שאמר:

יורם מוקדי: השידורים הציבוריים צריך שיופצו גם באוויר.

יורם מוקדי: אז תקיימו את זה עד הסוף.

יורם מוקדי: תשדרו את אותם ערוצים, על פי חוק, שמותר להם לשדר: ערוץ 1 ו-33 ותו לא.

יורם מוקדי: זהו.

יורם מוקדי: אתם רוצים את ערוץ 1 ב-HD כמראה?

יורם מוקדי: קחו את זה ותשדרו את זה אבל אל תמציאו ערוץ שלישי.

יורם מוקדי: אם אתם רוצים להקים ערוץ שלישי אז תודיעו לוועדה בבקשה שהחלטתם שאתם צריכים להקים ערוץ שלישי לרשות השידור כי שני הערוצים הנוכחיים צרים מלהכיל את התוכן האיכותי שהשידור הציבורי היה צריך להעביר.

מיכל רפאלי כדורי: גם אנחנו משדרים את ה-HD של רשות השידור - - -

כרמל שאמה-הכהן: גברתי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מי ביקש עוד זכות דיבור?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

תומר קרני: אם אפשר בשם רשות השידור.

תומר קרני: הנוסח שהוא פה מקובל עלינו לחלוטין.

תומר קרני: אני לא חושב שצריך להיבהל מהמילה "עיקר השידורים".

תומר קרני: צריך לתת פה איזושהי גמישות, יש שעות שאין שידורים בערוץ 1 או בערוץ 33 אז אפשר יהיה להביא משהו אחר או משהו נוסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה פתאום אין שעות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 820 מיליון שקל ויש שעות שאתם לא משדרים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב-800 מיליון שקל הייתי עושה ערוץ אוכל ומוציאה את הריח של האוכל החוצה.

תומר קרני: אפשר לדבר רגע על התכנים?

תומר קרני: הזכרתי קודם שבערוץ 1 משודרים גם שידורי ה - - - אנחנו היינו מבקשים לתמוך בנוסח שהוצע כאן על-ידי משרד התקשורת ומשרד המשפטים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש תודה.

רוברט אילטוב: אנחנו עוסקים בחוק הזה בהרבה מאוד נושאים שקשורים להוראות מעבר וה-DTT הוא בעצם חלק מהרפורמה הכוללת של הדבר הזה ואנחנו התעסקנו די הרבה בכל הנושא של החזקה משותפת של החדשות בערוץ 2.

קריאה: לא שומעים אף מילה.

כרמל שאמה-הכהן: דבר אל המיקרופון.

רוברט אילטוב: דיברנו בזמנו על כל הנושא הזה של הוצאת הערוצים מערוץ 2 לחלוקה שונה והשארנו להם את האחזקה המשותפת בחדשות.

רוברט אילטוב: אנחנו לא התייחסנו, בסופו של דבר, ונאמר לנו על-ידי משרד התקשורת שהנושא הזה יטופל בהמשך כאשר יבחנו את הנושא הזה של אחזקה משותפת לא רק בעלי רישיון אלא גם אחד מהם שהוא בעל זיכיון ובעל רישיון וזה לא בא לידי ביטוי עד היום בשום מקום.

רוברט אילטוב: לכן במסגרת הדיונים הנקודתיים בחוק הזה על DTT אני גם רוצה את ההתייחסות של משרד התקשורת לנושא שהעליתי אותו, במידה ואחד לא ירצה לצאת לרישיון וירצה להישאר בזיכיון, מה קורה אז בערוץ החדשות?

כרמל שאמה-הכהן: אתה שואל שאלה?

כרמל שאמה-הכהן: כן, משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: מה המצב המשפטי הקיים?

כרמל שאמה-הכהן: את רוצה לדבר?

אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר שהנושא הזה לא קשור בשום דרך שהיא בהצעת החוק דנן.

קריאה: זה נושא חדש.

כרמל שאמה-הכהן: מי טען נושא חדש?

כרמל שאמה-הכהן: רק חברי כנסת טוענים נושא חדש.

רוברט אילטוב: תטעני את זה כשתהיי חברת כנסת, מותר לי לשאול שאלה אני עוד לא העליתי את זה להצבעה.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר כי הצעת החוק הזאת כשמה היא: הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות וכל התיקונים שנעשים, התיקונים העקיפים לחוק הרשות השנייה, נעשים בהקשר הזה של מערך ההפצה של השידורים באמצעות ה-DTT.

אתי בנדלר: לא קשור בשום דרך שהיא למעבר מזיכיונות לרישיונות.

רוברט אילטוב: אני רוצה לדעת מה הסטאטוס של הנושא הזה כי דיברנו וזה היה צריך לבוא לידי ביטוי בחקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: אתה שואל על המצב המשפטי הקיים?

רוברט אילטוב: במקרה ואחד מהם לא ירצה לעבור לרישיונות, מה קורב אז?

נגה רובינשטיין: המצב המשפטי הקיים הוא שההסדר על אחזקה משותפת של חברת החדשות חל בשתי סיטואציות: או ששני בעלי הזיכיונות נשארים במסגרת של זיכיון עד לשנת 2015 או כאשר שניהם עוברים לרישיונות ואז הם יכולים להמשיך ולהחזיק באחזקה משותפת עד 2015.

כרמל שאמה-הכהן: הוא שואל: ומה קורה אם אחד מהם רוצה לעבור?

רוברט אילטוב: סיכמנו שהנושה הזה ייבדק כי יש מצב שאחד מהם לא ירצה לעבור, אז מה קורה אז?

דיאנה מגנאג'י: במצב זה תובא הצעה לשינוי סטאטוס, כדי שבעל רישיון ובעל זיכיון יוכלו להחזיק בבעלות משותפת בחברת החדשות אז שר התקשורת תומך ברעיון.

כרמל שאמה-הכהן: באיזה רעיון תומך שר התקשורת?

דיאנה מגנאג'י: של אחזקה משותפת במקרה שרק אחד עובר כי אנחנו חוששים מחסם - - -

לאה ורון: זאת לא אחזקה משוטפת.

כרמל שאמה-הכהן: היא מדברת על אחזקה משותפת בחברת החדשות.

דיאנה מגנאג'י: הנימוק העיקרי לתמיכה ברעיון כזה בא מכך שיש חשש שהדבר יכול לעכב מעבר לרישיונות ולא תהיה אחר כך תועלת לכל הרפורמה שנעשתה.

דיאנה מגנאג'י: אנחנו רוצים לקדם את המעבר לרישיונות ואנחנו גם - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת אילטוב, יש לך הצעה בעניין שפותרת את הבעיה?

רוברט אילטוב: כן.

רוברט אילטוב: אני אבקש לעלות לרוויזיה את סעיף 18 ולהכניס את ה- - -

אתי בנדלר: רוויזיה לסעיף 18?

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית, הבנת מה שהוא רוצה?

אתי בנדלר: לא, אני מוכרחה לומר - - -

כרמל שאמה-הכהן: גם האוצר לא מתנגד?

אתי בנדלר: אני מניחה שהשר יתמוך ברפורמות נוספות אבל צריכים הצעת חוק בעניין.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יכול להביא את זה כשינוי?

אתי בנדלר: זה לא קשור להצעת החוק הזאת בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: מה עם כל הוראות המעבר?

אתי בנדלר: אני מסביר שוב.

אתי בנדלר: הצעת החוק הזאת, השם שלה: הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

אתי בנדלר: רוב סעיפי הצעת החוק דנים – לא רוב.

אתי בנדלר: זאת הצעת חוק נפרדת, לא חוק הרשות השנייה אלא הצעת חוק נפרדת, חדשה, שדנה בהפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות – בין היתר, אחרי שהוועדה אישרה את סעיפי החוק הזה, יש גם תיקונים עקיפים לחוק הרשות השנייה שמתחייבים לצורך התאמת חוק הרשות השנייה להצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

אתי בנדלר: ההצעה הזאת, גם בתיקונים העקיפים שלה לחוק הרשות השנייה לא דנה בשום שינויים שאינם קשורים להפצת השידורים.

אתי בנדלר: מה שאתה מציע עכשיו זאת הצעת חוק שאולי ראוי לשקול אותה – למרות שיש לי עמדה לפי מה שאני שומעת לגבי הדברים האלה – אבל היא מחייבת הפצת הצעת חוק.

אתי בנדלר: לא הופץ לוועדה נוסח, לא הופץ לציבור נוסח כדי להגיב על זה.

כרמל שאמה-הכהן: היה ונפיץ נוסח לוועדה – בואי נלך רגע צעד – אם נפיץ נוסח לוועדה, זה יכול להיכנס במסגרת החוק הזה?

אתי בנדלר: אם תישאל דעתי בעניין הזה, אני חושבת שמדובר בנושא חדש.

אתי בנדלר: דא עקא שרק חבר-כנסת או נציג ממשלה יכול לטעון נושא חדש.

אתי בנדלר: אני מניחה שנציג ממשלה לא יטען נושא חדש מאחר שאני שומעת כרגע - - -

כרמל שאמה-הכהן: הם תומכים.

כרמל שאמה-הכהן: גם האוצר והתקשורת.

עפר מרגלית: אנחנו לא מכירים את הנושא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אזכיר לכם.

אתי בנדלר: אז יכול או נציג ממשלה באמצעות שר או סגן שר לטעון נושא חדש או כל אחד מחברי הכנסת יכול לטעון נושא חדש.

אתי בנדלר: אם לא טוענים נושא חדש, לכאורה הוועדה יכולה לדון בזה, למרות שאני מוכרחה להזכיר שבאיזו שהיא עתירה שנדונה בבית המשפט העליון – אינני זוכרת אגב מה, אני צריכה לבדוק את זה – העיר הנשיא בדימוס דאז, כבוד השופט ברק, הוא התייחס לשאלה מה קורה אם ועדה דנה בנושא שמבחינת מהותו הוא נושא חדש אבל טענה הזאת לא נטענה ולא הועברה לדיון ולהחלטה בוועדת הכנסת.

אתי בנדלר: באמרת אגב הוא אמר שהוא משאיר את השאלה הזאת בצריך עיון.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שהעובדה שיש איזו שהיא הסכמה לבצע איזשהו תיקון שעל פניו נראה שהוא נושא חדש והטענה לא נטענת, עדיין לא אומר בכול מקרה שזה לא נושא חדש מבחינה מהותית.

אתי בנדלר: אבל שוב, או שהטענה הזאת תיטען או שהיא לא תיטען.

אתי בנדלר: מכול מקום ברור שכל עוד ההצעה לא מופצת, הציבור, לרבות ציבור המשתתפים כאן אפילו נציג האוצר לא ראה אותה ולא יודע מה בעצם הוצע, ברור שאי אפשר לדון ואי אפשר גם לראות אם זה נושא חדש או לא נושא חדש.

רוברט אילטוב: אז אני מבקש לעלות את זה ולהפיץ מה שצריך להפיץ.

כרמל שאמה-הכהן: להפיץ?

לאה ורון: להעלות את מה?

לאה ורון: אפשר לקבל את הנוסח שלך?

רוברט אילטוב: כן.

אתי בנדלר: אז תעביר את הנוסח, זה יעלה לאתר של הוועדה באינטרנט והנושא יעלה שוב לדיון בישיבה הבאה.

רוברט אילטוב: אני מבקש להעלות לרוויזיה את סעיף 18.

כרמל שאמה-הכהן: רוויזיה על סעיף 18.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת שזה לא קשור לשם.

כרמל שאמה-הכהן: הוא רוצה לעשות שינוי בסעיף 18.

כרמל שאמה-הכהן: המשרד תומך שזה יהיה הסדר עד 2015.

דיאנה מגנאג'י: אני רוצה להבהיר שהתמיכה שלנו כרוכה בכך שההסדר הוא עד שנת 2015.

אתי בנדלר: אנחנו עדיין לא יודעים מהו ההסדר.

אתי בנדלר: נאמר, לכאורה באופן כללי, שמדובר על אחזקה משותפת של חברת חדשות כשאחד נשאר בזיכיון והשני עובר לרישיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שזה חדש.

רוברט אילטוב: זה בעצם הנוסח שלי.

כרמל שאמה-הכהן: זה הנוסח שלך?

אתי בנדלר: מה זה "זה הנוסח"?

רוברט אילטוב: מה שהיא אמרה.

אתי בנדלר: זה לא נוסח של חוק.

רוברט אילטוב: אני לא יודע איך לנסח את זה משפטית כרגע, אבל הרעיון הוא שתהייה אפשרות לאחזקה משותפת של ערוץ החדשות, גם אם אחת החברות לא יצאה רישיון.

אתי בנדלר: הבנתי.

אתי בנדלר: זאת אומרת שגם אם חברת "קשת" תחליט לבקש רישיון היא תוכל להמשיך להחזיק במותג 22 ובחברת החדשות הקיימת למרות שהיא מתנערת מכול חובותיה המכרזיות.

אתי בנדלר: אני מניחה שהוועדה תדון במשמעות של זה כשנראה את ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה ביקשת?

כרמל שאמה-הכהן: רוויזיה?

לאה ורון: כן, לסעיף 18.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 18 זה בסדר?

אתי בנדלר: אני לא רואה איך זה - - - זה סעיף תחילה.

אתי בנדלר: תחילה של סעיף.

אתי בנדלר: לא רואה איך זה מתקשר.

כרמל שאמה-הכהן: אולי תוסיפו את זה בתוך סעיף חדש?

לאה ורון: אני חושבת שצריך לבקש סעיף אבל לא רוויזיה למשהו.

רוברט אילטוב: סעיף חדש אפשר.

כרמל שאמה-הכהן: אז צריך להפיץ את הנוסח הזה בין חברי הוועדה?

לאה ורון: בוודאי, בין המוזמנים.

לאה ורון: יש מקום שאנשים ידעו.

אתי בנדלר: ראה, זה סעיף בנושא שבמהותו הוא נושא חדש.

אתי בנדלר: אבל גם אם לא ייטען נושא חדש – או שייטען נושא חדש אך ועדת הכנסת תחליט שאין מדובר בנושא חדש – הרעיון הוא שהצעת חוק מופצת ברשומות כדי שהציבור יכול לראות אותה, שהציבור יוכל לקרוא אותה, שהציבור יבין על מה מדובר.

אתי בנדלר: כאן שולפים משהו שלא קשור לנושא הזה בלי שאיש ראה במה מדובר.

רוברט אילטוב: לא אמרתי שהציבור לא ידע.

רוברט אילטוב: אמרתי שנפיץ.

אתי בנדלר: לכן צריכים נוסח של הצעה שניתן יהיה - - -

רוברט אילטוב: יועצת משפטית, זה לא אמרתי.

רוברט אילטוב: ביקשתי שהדבר הזה יפתח לדיון, אין לי שום בעיה שהציבור ידע.

לאה ורון: כל מה שאנחנו מבקשים אותך, חבר-הכנסת אילטוב, תעביר לנו את הנוסח.

לאה ורון: אנחנו נוכל להפיץ אותו לכול חברי הכנסת, למוזמנים השונים, לגורמים המשדרים והם יגיעו לדיון הבא מוכנים.

רוברט אילטוב: היום תקבלו.

רוברט אילטוב: בסדר גמור.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר ורשבסקי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם התשובה בשבילי, על מה ששאלתי?

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר ורשבסקי.

יוסי ורשבסקי: תודה.

יוסי ורשבסקי: אני מבקש בפרק המעבר, אחרי דמי הפצה, אנחנו מבקשים להוסיף - -

כרמל שאמה-הכהן: על איזה סעיף אתה מדבר?

יוסי ורשבסקי: - - תיקון או שינוי בתאריך - - -

לאה ורון: תגיד לנו קודם לאיזה סעיף אתה מתייחס, מר ורשבסקי.

כרמל שאמה-הכהן: תתחיל בעמוד.

יוסי ורשבסקי: בעמוד 1,392.

אתי בנדלר: עוד לא הגענו לשם בכלל.

אתי בנדלר: אנחנו עוד רחוקים משם.

אתי בנדלר: אנחנו בעמוד 1,388 אם אינני טועה.

אתי בנדלר: אבל אם יש למישהו עוד הצעות לתקן את אחד מחוקי התקשורת, זו ההזדמנות.

מנשה סמירה: אתה מעלה את זה או לא?

יוסי ורשבסקי: רציתי להעלות אבל ביקשו ממנו לחכות.

לאה ורון: כי זה פשוט לא הסעיף המתאים.

לאה ורון: אתה רוצה להעיר על נושא דמי ההפצה.

יוסי ורשבסקי: ברור.

יוסי ורשבסקי: מנכ"ל הרשות השנייה צריך ללכת והייתי רוצה להעלות את זה כשהוא פה, זאת הסיבה שאני מבקש.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אין בעיה.

לאה ורון: עוברים לדיון בנושא דמי הפצה בעמוד 1,392.

יגאל הררי: - - - מה לגבי הצבעה - - -

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא הצבענו על כלום.

כרמל שאמה-הכהן: מה העניין?

יגאל הררי: אני רואה שרצים קדימה.

כרמל שאמה-הכהן: בגלל שהוא צריך לעזוב, הוא רוצה לדון על משהו שקשור - - -

מנשה סמירה: אני לא יודע כמה זמן זה ייקח.

מנשה סמירה: אני פה עד 14:30.

מנשה סמירה: אני מתנצל, הודעתי ליושב-ראש הוועדה.

מנשה סמירה: אפשר לסיים את העניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אז בוא נסיים את העניין.

מנשה סמירה: אפשר להתייחס לעניין הזה?

אתי בנדלר: על איזה עניין אתה מדבר?

מנשה סמירה: על הנושא שדנים בו עכשיו.

מנשה סמירה: על ערוץ מראה ועל סעיף 19 שהוקרא כאן.

מנשה סמירה: התייחסתי לעניין של ה"עיקר" ואני מבקש לפני ההצבעה להוריד את המילה "עיקר" ולחזור למקור, למה שסוכם בתחילתו של הדבר.

מנשה סמירה: זו הייתה רוח הדברים בישיבה הקודמת.

מנשה סמירה: עם זה הוצאתם את הצוות להכין נוסח.

מנשה סמירה: יתרה מזאת, אומר לחברי יורם מוקדי שגם הצוות הסודי לא חשב על "עיקר" אלא חשב על "מראה".

מנשה סמירה: אני הייתי שם.

מנשה סמירה: ההערה שנייה שאני מבקש להעיר היא על הערוץ בשפה הערבית.

מנשה סמירה: אנחנו כבר יודעים שהערוץ עומד לעלות לאוויר, אני מניח – קראתי ושמעתי גם ממועצת הכבלים – בתוך חודש ימים.

מנשה סמירה: אין שום סיבה לשמור מקום קיים כשאנחנו רואים שיש פה רצון לעלות ורואים שיש גם עניינים של כסף.

מנשה סמירה: אין שום סיבה לתת לו עכשיו חצי שנה – נדמה לי זה הזמן שמופיע – כדי לקבל החלטה אם הוא יעלה, כשהמקום פנוי מרגע זה.

מנשה סמירה: אני מבקש לתת לערוץ בשפה הערבית לא יותר מחודשיים ימים מרגע מעבר החוק ולאחר מכן, אם לא, להעביר את זה לטח"י כי חבל על הזמן, חבל על המקום הפנוי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אין לו כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאיפה ייקח 4 מיליון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מגביל - - -

מנשה סמירה: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אני אתייחס לשאלת המימון שהעלית, עוד רגע.

מנשה סמירה: קודם כל אני רוצה להגיד שיש כאן מצב אבסורדי.

מנשה סמירה: עולה ערוץ שעוד לא באוויר ומחזיקים לו מקום וכבר יש החלטה להעלות ערוצים נוספים.

מנשה סמירה: יש לנו ערוץ שיכול לעלות מיידית ולתת שירות לציבור.

ניצן חן: די, היינו בוויכוח הזה.

ניצן חן: כמה אפשר למחזר - - -

מנשה סמירה: ניצן, ברשותך.

מנשה סמירה: גם אם היינו, על כמה דיונים כבר חזרנו?

מנשה סמירה: לגבי נושא המימון של הערוצים הייעודיים - אבקש לקחת בחשבון בהצבעה את שתי הנקודות האלו, אם זה אפשרי.

מנשה סמירה: לגבי השאלה שלך, שאלת המימון, צריך להבין כאן – ולמרות שבאוצר כועסים עלי, אני הולך להגן גם על העמדה של האוצר ושל משרד התקשורת ושל הממשלה, ואני חושב שהיא נכונה – הערוצים הייעודיים קמו, נולדו כשהם ידעו שהם עלו כערוצי נישה בפלטפורמות של הכבלים והלוויין.

מנשה סמירה: נקודה.

מנשה סמירה: הם היו אמורים גם לשלם דמי הפצה, דמי מעבר.

מנשה סמירה: מזה המדינה החליטה בעבר לפטור אותם והם הרוויחו.

מנשה סמירה: הערוצים הייעודיים עומדים לקבל מתנה שלא התכוון אליה המשורר – הייתי כאן

מנשה סמירה: בדיונים בשנת 2008 – לא הייתה כוונה להעלות אותם על הפלטפורמה הזאת, החופשית, הפתוחה.

מנשה סמירה: הם לא עונים להגדרה של "ערוץ פתוח".

מנשה סמירה: הם לא קמו כ"ערוץ פתוח".

מנשה סמירה: משנים להם את הסטאטוס ואומרים להם: אתם הולכים להרוויח עכשיו ואתם הולכים להיות פתוחים לכלל הציבור ואתם הולכים להגדיל את הסיכוי שלכם להיחשף ולמכור יותר פרסומות.

מנשה סמירה: יתרה מזאת, אחת הבעיות שיש לנו – הערנו עליה אבל לצערי עמדתנו לא התקבלה – אלו ערוצים שהמחויבויות הציבוריות שלהם נמוכות באופן יחסי כי מראש בנו אותן כערוצי נישה בתוך הכבלים והלוויין.

מנשה סמירה: מה עסקת החבילה שנעשית כאן?

מנשה סמירה: מעלים אותם על החבילה הפתוחה, ללא החמרת הדרישות הציבוריות: לא השיתו עליהם מחויבויות רבות יותר בתחום של היצירה; לא אמרו להם שבנושא חדשות – ולטעמי זאת שאלה מאוד בעייתית – שעל חברות החדשות הקיימות יש פיקוח מאוד רציני, כולל נציגי ציבור שחברים בדירקטוריונים, עם כל המורכבויות.

יוסי ורשבסקי: וירושלים.

מנשה סמירה: ומירושלים ישדרו, עם כל המשמעויות, כי צריך לעמוד בהוראות החוק.

מנשה סמירה: הערוצים הללו יהפכו להיות ערוצים פתוחים, יגיעו לכלל הציבור, הפלטפורמה הזאת הולכת - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הציבור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערוצים האלה לא מעניינים אותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הציבור שרוצה לצפות בערוץ ערבי, ערוץ מורשת, ערוץ חדשות, ערוץ המוסיקה?

מנשה סמירה: תראי מה שקרה כאן:

מנשה סמירה: עד היום היה צריך מנוי בכבלים ובלוויין כדי לצפות בהם.

מנשה סמירה: עכשיו נותנים פתיחה חופשית שתגדיל את היקף "עידן פלוס" בצורה משמעותית – אנחנו עומדים היום על בין 250 ל-300 אלף ממירים שנרכשו – בוודאי שעם עליית הערוצים האלה המספר יגיע לכמעט 500-600 אלף.

מנשה סמירה: זה כבר היקף שמבחינת הפרסומאים, מבחינת הפרסום, מבחינת ההכנסות, הוא בהחלט מאגר רציני מאוד שיגדיל להם בצורה הרבה יותר משמעותית את ההכנסות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין, אתה בעצם אומר שהם צריכים לשלם 4 מיליון שקל דמי הפצה נכון להיום?

מנשה סמירה: אני רוצה לומר כך: אם הם רוצים להיכנס למגרש של הגדולים ולהיות ערוץ פתוח, יש לזה מחיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא היה ערוץ ערבי כי - - -

מנשה סמירה: האפשרות השנייה היא לפטור אותם מדמי הפצה ואז המדינה תצטרך לממן את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שצריך להיות.

מנשה סמירה: קודם טענתי מול האוצר שעל המקומות הפנויים - - - אני חושב שיש - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם המדינה החליטה שאלו ערוצים חיוניים וחשובים, המדינה צריכה לשלם את זה.

מנשה סמירה: המדינה עשתה על זה מכרז ואמרה: אלה התנאים, מי שרוצה לקחת את זה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הערוץ האתיופי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה אותו ב-DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הערוץ הקהילתי, הוא יהיה שם?

מנשה סמירה: עכשיו דיברת על משהו שלישי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אותו דבר.

מנשה סמירה: לא, ממש לא.

מנשה סמירה: יש 5 ערוצים ייעודיים ויש חוק לגביהם.

מנשה סמירה: עכשיו את מדברת על ערוצים חדשים אין להם היום בית ואת רוצה להעלות אותם.

מנשה סמירה: הנושא הזה יידון במסגרת הערוץ הנושאי, כשנגיע לשם.

מנשה סמירה: הם אמורים להיכנס דרך הערוץ הנושאי, אם הם יכנסו.

מנשה סמירה: כשנגיע לפינה של הערוץ הנושאי – זה סעיף 13 או 14 שנדחה כרגע – אז יהיה מקום לדון איך ערוץ אתיופי או ערוץ זהירות בדרכים - - -

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, תודה מר סמירה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלה אחרונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו לפני שלוש ישיבות על ערוץ מראה ולאחת הטענות שדיברתי עליה: למה צריך HD?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השבתם, שהציבור צריך להיחשף לערוץ HD, גם ציבור שאין לו כסף ולהיות בכבלים ובלוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם ערוץ מראה הולך לשלם כפל דמי מעבר ל-DTT?

מנשה סמירה: אמרתי בישיבה הקודמת: עלות ערוץ HD גבוהה יותר מעלות ערוץ SD רגיל כי הוא צורך רוחב-פס גדול יותר ומקבל איכות שירות גבוהה יותר.

מנשה סמירה: זה לא כפול אבל זה יהיה יותר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה יהיה אפילו יותר?

מנשה סמירה: זה יהיה יותר מ-4 מיליון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שאם ערוץ 2 ו-10 רוצים לעבור, הם יצטרכו לשלם כמעט 8 מיליון שקל רק על דמי מעבר?

מנשה סמירה: התשובה היא: כן, אבל.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכולנו – אנחנו כל-כך נהנים כבר מהטוב שכבר שכחנו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מחייבים אותם לעלות ב-DTT?

מנשה סמירה: ב-HD לא, אבל ב"עידן פלוס" כן.

מנשה סמירה: אני רוצה להזכיר נתון אחד חשוב, כי אנחנו זוכרים רק את הטוב, שכחנו מה היה לפני שלושה חודשים.

מנשה סמירה: עד לפני שלושה-ארבעה חודשים מדינת ישראל שידרה שידורים אנלוגיים פתוחים, חופשיים לכלל הציבור בעלות שנתית של כ-50-60 מיליון ₪.

מנשה סמירה: 30 מיליון ₪ רשות השידור וכ-20-25 מיליון ₪ לרשות השנייה רק עבור ערוץ 2 ששודר אנלוגית.

מנשה סמירה: המערכת הזאת נסגרה, חסכנו 50 מיליון ₪ בשנה, ובמקומה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסתכלת רק עליך.

מנשה סמירה: לא רק את, גם אחרים כאן.

מנשה סמירה: כשאני הצגתי את זה במצגת בדיון הראשון אף אחד לא זוכר את זה ואנחנו דנים ומתווכחים על נתונים שלא יודעים.

מנשה סמירה: קודם כל שנבין, החלפנו מערכת אנלוגית שהעלות השנתית שלה הייתה כ-50 מיליון ₪ במערכת דיגיטלית שהעלות שלה תהיה בסביבות – כרגע בקיים – 20-25 מיליון ₪.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שילם את ה-50 מיליון?

כרמל שאמה-הכהן: גב' יוליה שמאלוב-ברקוביץ ומר מנשה סמירה תדברו בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: איבדנו קשב לעניין הזה.

מנשה סמירה: תבינו את החיסכון במעבר לדיגיטלי: כולם חושבים שזאת עלות גבוהה.

מנשה סמירה: היא רבע מהעלות שהייתה באנלוגי.

כרמל שאמה-הכהן: ניצן חן, בבקשה.

ניצן חן: תודה, היושב-ראש.

ניצן חן: עם כל הכבוד לחברי מר סמירה.

ניצן חן: קטונתי מלהתווכח עם קול הבאס האיכותי שלו ועם העובדה שהצליח לדבר בשלוש דקות על שלושים נושאים.

ניצן חן: יש לי קיבולת נמוכה לעומתו.

ניצן חן: אבל עדיין יש סופיות-דיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דווקא אתה צריך להיות רב-ערוצי.

מנשה סמירה: לכבלים וללוויין יש 300 ערוצים.

ניצן חן: מר סמירה, לא הפרעתי לך.

ניצן חן: תן לי 60 שניות.

ניצן חן: רבותי, הערוץ הערבי יעלה לאוויר, בעזרת ה' כמובן, ובעזרת הוועדה שעזרה לו והקלה עליו, בעוד חודש ושבוע וטוב שכך.

ניצן חן: לאחר מכן, ערוץ מורשת ישראל – כי זה חסר.

ניצן חן: המדינה קבעה שבחמשת הנושאים הללו יש כשל-שוק וצריך לתת לו V.I.P, כך המדינה קבעה וטוב שכך.

ניצן חן: בואו נדבר על העובדות ולא על הרטוריקה – ושוב, עם הרטוריקה אני לא מתווכח וגם לא עם היכולות של חברי – אבל להגיד על הערוצים הייעודיים מתנה?

ניצן חן: חמישה ערוצים המדינה קבעה, מתוכם שניים הצלחנו להרים ושניהם על סף כינוס נכסים.

ניצן חן: אחד איכשהו התאזן בשנתיים האחרונות – זה ערוץ 9.

ניצן חן: השני – מר אבי ניר עזב כרגע את השולחן – ערוץ 24 שבקושי עומד על רגליו עם כל המחויבויות הרגולטוריות, ויש מחויבויות רגולטוריות גם בכבלים ובלוויין.

ניצן חן: האופן שבו מר מנשה סמירה צייר את זה שיש מחויבויות בערוץ ה-Broadcast ואין מחויבויות בכבלים ובלוויין, בעיניי האופן שבו הוא תיאר את זה רחוק ולא מדויק במבחן המציאות.

מנשה סמירה: לא אמרתי כבלים ולוויין.

מנשה סמירה: אמרתי ערוצים ייעודיים.

ניצן חן: אני אומר את הדבר הבא ומניח שלא תחלוק עלי.

ניצן חן: הערוצים הייעודיים – שוב אני אומר, רק שניים הצלחנו וגם הם על כרעי תרנגולת – חייבים להיות ב-DTT מסיבה אחת פשוטה: אם המדינה כבר מימנה או נתנה להם איזושהי הטבה, ברור שהם צריכים להיות בחבילה החינמית.

ניצן חן: לגבי כל שאר הערוצים הייעודיים, הרי מה הטענה של חברי – גם בזה הוועדה דנה והכריעה – סוף-סוף הבושה הזאת, שאין לנו ערוץ ערבי למרות כל דוחות מבקר המדינה שמדובר במחדל שלטוני מתמשך תסתיים כשיקום ערוץ ערבי כחול-לבן מסחרי בעוד חודש.

ניצן חן: הוא צריך להילחם על העובדה שעוגת הפרסום קטנה והוא צריך להילחם עם העובדה שבכבלים ובלוויין אין דמי מנוי כי לרובם שם צלחות פיראטיות – ואדוני יודע את זה כי הוא מסתובב בגליל ובצפון.

ניצן חן: תנו לו שישה חודשים להרים את הערוץ בטלוויזיה של הכבלים והלוויין.

ניצן חן: יעמוד על רגליו, יהיה לו אפיון תוכן ולאחר מכן יצטרך להחליט, כאופציה: עולה ל-DTT או לא עולה ל-DTT.

ניצן חן: מה קרה?

ניצן חן: מה האסון הגדול?

ניצן חן: לאחר התיקון של היושב-ראש היום, ששאר החברות או שאר הקבוצות שיהיו על ה-DTT לא יצטרכו לממן את העובדה שיהיה כיסא ריק חמישה חודשים, מתייתר הדיון הזה ומסתיים, לעניות דעתי.

ניצן חן: להרוג את הערוץ שעוד טרם הוקם?

ניצן חן: אני רוצה להזכיר לאדוני עוד דבר: בחוק הראשי, חוק התקשורת – כדי שמאן דהוא פה סביב השולחן לא יחשוב שמדובר פה בקרבות אגו בין רגולטור א' לרגולטור ב' – אחרי שהערוץ הערבי יקום, כעבור שנתיים הוא בלאו הכי עובר לרשות השנייה לפיקוח.

ניצן חן: כלומר, אין שום רבותא בין הפיקוח של הכבלים והלוויין לפיקוח של הרשות השנייה.

ניצן חן: אחרי שנתיים זה עובר למנשה Anyhow, או למי שיחליף את מר מנשה סמירה.

ניצן חן: כך שאני חושב שכול הטיעון הזה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל ברית המועצות?

ניצן חן: אם יהיה ברית המועצות אז יהיה ברית המועצות.

ניצן חן: כל הטיעון הזה מיותר: הוועדה דנה בנושא הזה, הכריעה בסוגיה הזאת.

ניצן חן: לתת לו מרווח נשימה לעוד חמישה חודשים, על זה אפעס, יקום וייפול ה- - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 2 51ב(א) שהקראנו אותו, אני מדבר רק על הסעיף הזה .

כרמל שאמה-הכהן: עמוד 1385, נכון?

אתי בנדלר: פסקה (2) כן.

אתי בנדלר: סעיפים קטנים (א).

אתי בנדלר: עד איפה קראת?

כרמל שאמה-הכהן: איפה היינו, (ב) (3)?

טל רוזנפלד: עד הסוף של (ב) (4) הקראתי.

כרמל שאמה-הכהן: לא הצבענו מ-(ב) (3), נכון?

טל רוזנפלד: אני רוצה לתקן משהו.

טל רוזנפלד: גילינו כאן טעות בעמוד 1,386 בפסקה (2) למעלה כתוב: "יפיץ הגורם המפעיל".

טל רוזנפלד: זה צריך להיות: "תפיץ הרשות".

אתי בנדלר: איפה זה?

טל רוזנפלד: עמוד 1,386 בתוך (ב1) פסקה (2).

כרמל שאמה-הכהן: שורה שלישית באמצע.

כרמל שאמה-הכהן: אז לא הצבענו על (ב3), נכון?

אתי בנדלר: לדעתי לא הצבעת בכלל על 51ב מפסקה(2).

אתי בנדלר: בעמוד 1,385 מתחילה פסקה (2) ובו תיקון של סעיף 51ב רבא.

כרמל שאמה-הכהן: הצבענו על זה.

אתי בנדלר: לא.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות ל-51ב (א), (ב) ו-(ג)?

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על זה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיפים (א), (ב) ו-(ג)?

כרמל שאמה-הכהן: אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד הסעיפים – רוב

כרמל שאמה-הכהן: אושר.

כרמל שאמה-הכהן: הקראנו את סעיף (ד).

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הערות או הצעות לשינוי סעיף (ד)?

כרמל שאמה-הכהן: אין?

אתי בנדלר: היה עכשיו תיקון טעות ב-(ד) פסקה (2).

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אני בעמוד 1,385 ב-(ד).

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד (ד)?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב

כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ה).

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב1) (2), כאן יש את התיקון טעות.

כרמל שאמה-הכהן: הבנו את הטעות.

כרמל שאמה-הכהן: במקום "הגורם המפעיל" יבוא "תפיץ הרשות".

כרמל שאמה-הכהן: חוץ מזה, עוד הצעות לשינוי בסעיפים האלה?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (ה)?

אתי בנדלר: לא כל (ה).

אתי בנדלר: (ב1) היה קודם.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ב1) בתוך (ה).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (ה) (ב1)?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב

כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ב) (2).

אתי בנדלר: (ב) (2), איפה הנושא של רשות השידור?

אתי בנדלר: בתוכו יש הנושא של הטלוויזיה הלימודית.

אתי בנדלר: כמובן שמה שיוחלט - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה שיוחלט שם ייגרר לפה.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: שם היו הוראות הקבע, כאן זה תיקון זמני למשך שנתיים לחוק הרשות השנייה, כל עוד הרשות השנייה היא - - - לכן רק לצורך זה יש את התיקון של חוק הרשות השנייה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אנו מבהירים שלגבי הנושא של הטלוויזיה הלימודית: האחוזים ייקבעו בסעיף הקודם.

כרמל שאמה-הכהן: ברור לכולם?

כרמל שאמה-הכהן: לא הכרענו בשאלה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: היה ויכוח לגבי - - -

אתי בנדלר: על הטלוויזיה הלימודית עוד לא הייתה הצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: לאחר שנכריע בסעיף הקודם, השינוי ייגרר לפה.

כרמל שאמה-הכהן: אם יהיה שינוי.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד הצעות לשינוי בסעיפים האלה?

אתי בנדלר: איפה היה הנושא של ערוץ מראה?

אתי בנדלר: אפשר להצביע על (ב2).

כרמל שאמה-הכהן: אנו מצביעים על סעיף (ב2).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב הסעיף אושר

מנשה סמירה: תגידו לנו על מה מצביעים.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: אם תהיו בשקט תבינו.

כרמל שאמה-הכהן: אתם עסוקים בלדבר.

מנשה סמירה: אבל סעיף (ב2) זה הסיפור של - - -

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: זה ב-(ב4).

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: יש "עיקר" ויש ה"שישה חודשים".

מנשה סמירה: אדוני היושב-ראש, יש בלגאן בספרור אצלנו.

מנשה סמירה: זה תיקון שניתן.

מנשה סמירה: לגבי ה"שישה חודשים" אתה לא מקיים דיון?

ניצן חן: מנשה, אתה צריך ללכת.

ניצן חן: אמרת שאתה עד 14:15.

מנשה סמירה: סליחה, חברים, זה לא צחוק.

מנשה סמירה: זה רציני מאוד.

מנשה סמירה: אני לא אתן לך את הסקירה לתשובה נגדית על מה שקורה – אני לא רוצה לקלקל, עזוב – מספיק שאני רוצה לטעון את הטיעון העקרוני מבחינת הציבור.

מנשה סמירה: למה צריך להמתין שישה חודשים עם מקום פנוי?

קובי שמש: זה ממתן הרישיון.

קובי שמש: הרישיון ניתן כבר לפני חודשיים.

קובי שמש: החוק יעבור עוד חודש.

קובי שמש: אז זה בתחילת השנה הבאה בכול מקרה.

קובי שמש: מדובר פה על פער של חודש בינך לבינו.

קובי שמש: שישה חודשים ממן הרישיון, מנשה, ממתן הרישיון.

קובי שמש: עברו כבר חודשיים.

קובי שמש: זה לא רלוונטי.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה, בעצם, ויכוח על כלום.

קריאות: נכון, נכון, בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לסעיף (ב3)?

כרמל שאמה-הכהן: ל-(ב3) (1)?

כרמל שאמה-הכהן: ל-(ב3) (1) אין הערות, מצביעים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד (ב3) (1)?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ב3) (2) הטלוויזיה הלימודית.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד? אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ב3) (3), יש למישהו הערות?

לאה ורון: הנושא של הערוץ הנושאי עדיין לא נדון.

אתי בנדלר: איפה, ב-(ב4)?

לאה ורון: לא.

לאה ורון: ב-(ב3) פסקה (3), משדר ערוץ נושאי.

נגה רובינשטיין: אז זה מה שאמרנו, שזה ירוץ אחרי זה.

נגה רובינשטיין: כל התיקונים של הערוץ הנושאי ירוצו בהתאם - - -

לאה ורון: אוקיי, אז בכפוף למה שיאושר.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד בכפוף להכרעה הבסיסית בנושא ערוץ נושאי.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ב4).

כרמל שאמה-הכהן: ערוץ מראה.

כרמל שאמה-הכהן: מה גמרנו עם ערוץ מראה?

אתי בנדלר: הוועדה צריכה להחליט האם זה יהיה "מרבית" או יהיה ערוץ מראה.

קריאות: - - -

תומר קרני: אנחנו מבקשים עוד פעם.

תומר קרני: זה אינטרס של הציבור.

תומר קרני: אינטרס ציבורי ממדרגה ראשונה להשאיר את הגמישות המינימאלית הזאת ולכתוב "העיקר" - - - בסך הכול הציבור צריך לקבל את השידורים והכוונה היא להיטיב עם הציבור ולא להגביל את מה שמגיע לציבור.

מנשה סמירה: יש פה אפליה.

מנשה סמירה: הערוץ הציבורי מפלה את הציבור.

מנשה סמירה: אתה נותן רק לבעלי - - -

תומר קרני: אין פה אפליה.

קובי שמש: אני רוצה להתייחס למה שאמר תומר ולחזק אותו.

קובי שמש: הגישה הייתה שאם יש תוכנית מיוחדת למגזרים שמופלים, יהיה אפשר לשדר אותם גם בערוץ High Definition כאשר אין אפשרות לשדר אותם בערוץ 1 או 33 בגלל שיש שם תוכניות אחרות.

קובי שמש: זה בא לחזק כל מיני גופים חלשים שלא מקבלים שום אפשרות לצפות ב- - -

יגאל הררי: קובי, תגידו שאתם רוצים עוד ערוץ.

יגאל הררי: ערוץ 11 ב'.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, לדבר ברשות דיבור.

מנשה סמירה: אני לא אחזור על הכול, ערוץ ציבורי צריך לתת – זה היה רוח הדברים גם בדיון הקודם, גם כאן, גם ברוח החוק, גם בוועדה – שירות מלא לכלל הציבור.

מנשה סמירה: מה שאמר קובי עכשיו זה אבסורד: ב-HD יתנו לאוכלוסיות החלשות.

מנשה סמירה: לחלשות לא יהיה כנראה ה-HD.

מנשה סמירה: זה בדיוק העניין, יש פה אפליה לציבור שיהיה לו יתרון.

מנשה סמירה: לא יכול להיות שמשחק כדורגל ישודר ב-HD ולא ישודר בערוץ ה-SD.

מנשה סמירה: לרוב הציבור יהיה את ה-SD ולא את ה-HD.

מנשה סמירה: ולכן הוא צריך להיות מראה מלאה.

כרמל שאמה-הכהן: אני בעד מראה מלאה.

תומר קרני: יש אולימפיאדה ויש אירועים שיש שם שידורים ש - - -

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אתם מפריעים ליועצת המשפטית לדבר.

קריאות: - - -

לאה ורון: מר סמירה, עורכת הדין בנדלר ברשות דיבור.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שהדיון בנושא הזה בישיבה הקודמת עלה בעקבות השאלה שהעלינו: האם ראוי לתקן את חוק רשות השידור ולהבהיר בו מה מותר ומה אסור לרשות השידור לשדר או כאן, אגב אורחא, אגב נושא של הפצת שידורים.

אתי בנדלר: יבוא מאן דהוא ויגיד: הנה, המחוקק כבר נתן את דעתו לעניין הזה.

אתי בנדלר: זה מאפשר סוג נוסף של ערוץ, ערוץ שלישי, שלא יהיה זהה לשני הערוצים המשודרים גם כך על-ידי רשות השידור.

אתי בנדלר: אני חושבת שאין ספק שדרך המלך היא תיקון חוק רשות השידור.

אתי בנדלר: שהמחוקק ייתן שם את דעתו: איזה ערוצים מותר יהיה לרשות השידור לשדר; מה יהיו התכנים בעניים בעניין הזה, ככול שהמחוקק - - -

אלכס מילר: בחוק הרפורמה של רשות השידור חסמנו את האפשרות הרשות או ועד מנהל - בהמלצת השר זה היה, אתה זוכר?

אלכס מילר: - עשינו בו תיקון שרק באישור של ועדת כלכלה אנחנו יכולים לאשר שינויים כאלו ואחרים בערוצים של רשות השידור.

אלכס מילר: היה לנו דיון כאן בוועדת כלכלה על רפורמות.

אלכס מילר: אז אמרנו שוועדת כלכלה תהיה חייבת, גם אם תהיה החלטה ברשות השידור לפתוח או לסגור איזשהו ערוץ, שאנחנו נהיה אלו שבעצם נאשר את זה ושזה לא יישאר במסגרת החלטה פנימית שם.

אלכס מילר: השאלה היא אם מתן האפשרות כאן, דרך החוק הזה, לפתיחת ערוץ נוסף זה לא עוקף את מה שאנחנו דברנו שם?

אתי בנדלר: זה בדיוק מה שאני חוששת.

אתי בנדלר: הדיונים בתיקון לחוק רשות השידור טרם הסתיימו, הם עדיין על שולחנה של הוועדה המשותפת.

אתי בנדלר: אני מציעה - - -

אלכס מילר: אפשר לפצל את זה.

אתי בנדלר: לא לפצל.

אתי בנדלר: לכתוב כרגע "ערוץ מראה" בהתאם לנוסח שקיים לגבי הערוצים המסחריים.

אתי בנדלר: כשנדון בחוק רשות השידור, נעלה שוב את הנושא הזה ואם הוועדה תגיע למסקנה שראוי לאפשר שינוי בערוצי ה-HD, שהם לא יהיו דווקא ערוצי מראה ברשות השידור – אפשר יהיה לעשות תיקון עקיף לחוק הזה.

דנה נויפלד: אני רוצה להזכיר כי אולי זה נשכח אבל הנוסח, כמו שהוא עכשיו – דיברנו על זה בדיונים הקודמים ולכן לא אמרתי את זה שוב אבל נראה לי שכדאי בכל זאת להזכיר – הנוסח עכשיו הוא נוסח מצומצם הרבה יותר.

דנה נויפלד: הנוסח המוצע אומר: עיקר השידורים יהיו שידורי מראה.

דנה נויפלד: זאת אומרת שלא מדובר בערוץ חדש, לא מדובר בערוץ נוסף.

דנה נויפלד: מדובר בערוץ שיהיה בו תחום מסוים של שידורים שאין סיבה לשדר אותם גם בערוצים אחרים.

דנה נויפלד: זה לא נועד להקים ערוץ נוסף, בשביל זה הנוסח הצטמצם הרבה יותר.

רוברט אילטוב: אשאל אותך שאלה.

רוברט אילטוב: נגיד שרשות השידור, ערוץ 1, רוכשת רישיון לשידור משחק כדורגל או לא יודע מה.

רוברט אילטוב: ברשות לא רוצים שזה ישודר במסגרת ערוץ 1 כי יש להם עכשיו ערוץ שאפשר לעלות עליו, אז משדרים שם את משחק הכדורגל וערוץ 1 ממשיך לשדר את מה שהוא רוצה?

דנה נויפלד: אני יכולה לתת דוגמא: בתקופת האולימפיאדה יש מספר אירועי ספורט שאפשר לשדר אותם במקביל - - -

יוסי ורשבסקי: פעם בארבע שנים יש אולימפיאדה.

יוסי ורשבסקי: תסתכלי על ערוץ 1 כל יום, למה צריך פעם בארבע שנים?

יוסי ורשבסקי: הם לא מסוגלים למלא את מה שהם צריכים - - -

דנה נויפלד: יוסי רק התיישבתי, תן לי להשלים את המשפט.

דנה נויפלד: שתקתי עד עכשיו תן לי להביע קצת - - - תנו לי להשלים.

מנשה סמירה: תמשיכי עם האולימפיאדה, דנה, ותיכף תראי לאן זה יתפתח.

לאה ורון: רבותי, תאפשרו לעורכת הדין נויפלד לדבר.

דנה נויפלד: שידורי טבע, לא אולימפיאדה, בסדר?

מנשה סמירה: תישארי עם האולימפיאדה.

דנה נויפלד: אני רוצה שידורי טבע.

דנה נויפלד: יש שידורי טבע ואפשר לשדר במקביל שני סרטי טבע וגם יש שידורי חדשות באותה שעה, כי השעה 09:00 בערב.

דנה נויפלד: כל הכוונה היא שיהיה ניתן לאפשר זאת, ככול שיש.

דנה נויפלד: לא לאפשר ערוץ נוסף ואין פה שום כוונה להקים עוד ערוץ, בנוסח המצומצם יותר.

דנה נויפלד: כל מה שזה מאפשר שאם יש איזו שהיא דלתא, איזשהו פער, בין מה שיכול להיות משודר לבין שידורים נוספים, אקסטרא, יהיה אפשר לשדר אותם, זה הכול.

אלכס מילר: אבל אתם לא עושים את זה בשביל מצב שיקרה, כדי שאתם תשדרו ערוצי טבע או לא יודע מה.

אלכס מילר: יש איזושהי כוונה לפצל ולשדר, בשביל זה הסעיף הזה קיים, לא לטבע.

אלכס מילר: תגידו תכלס בשביל מה הסעיף הזה בא ומה אתם רוצים לשדר ומתי?

אלכס מילר: כדי שאנחנו נדע על מה אנחנו מצביעים.

קריאה: נכון, צודק.

אלכס מילר: אני רוצה להבין על מה אנחנו מצביעים ובסופו של דבר מה אנחנו צריכים לראות בערוץ, ושבמידה ואנחנו נאשר, אנחנו גם נראה.

אלכס מילר: אני יכול להתערב איתכם על מה שאתם רוצים שאני לא אראה שם טבע.

אלכס מילר: אני אראה משהו אחר שאתם כיוונתם להראות.

אלכס מילר: הרי אתם לא פותחים ערוץ שאולי מתישהו תחליטו מה לשדר בו.

אלכס מילר: כבר החלטתם, ויש לכם כבר - - -

תומר קרני: אני אנסה להסביר שוב.

אלכס מילר: לא צריך למרוח אותי, אני עושה את זה כל יום פה אבל - - -

תומר קרני: אני אנסה להסביר שוב.

תומר קרני: אני לא חושב שעומדות פה כוונות נסתרות או משהו כזה.

תומר קרני: עומד פה רצון לענות על צרכי ציבור ולשרת את הציבור יותר טוב.

תומר קרני: לדוגמא, קח אירוע כמו האולימפיאדה שמשודרים שם 12 ערוצים מלאים שמועברים אלינו.

תומר קרני: אין אפשרות לשדר אותם לא בשני ערוצים ולא ב-10 ערוצים, אלו 12 ערוצים מלאים.

קריאה: יש לך 33 ו-1 וה-HD הוא - - -

תומר קרני: יש לי 33 ו-1 שישדרו.

תומר קרני: ערוץ 1, חלק ממנו זה חינוכית.

תומר קרני: יכול להיות שיהיו תכנים שיש מקום לשדר אותם והם מועברים רק ב-HD.

תומר קרני: אם תגיד לי רק מראה, זאת אומרת, רק תכנים שמשודרים באותו זמן בערוצים 1 או ב-33 אז הציבור יפסיד את המעט הזה - - -

מנשה סמירה: מה פתאום?

מנשה סמירה: מה פתאום?

קריאות: - - -

לאה ורון: אדוני, אתה מפריע שם בסוף, תאפשר לחבר-הכנסת לדבר.

אלכס מילר: אם מבקשים גמישות אז הגמישות יכולה להיות על פי הנושאים.

אלכס מילר: זאת אומרת שאם מבקשים גמישות לשידור של אולימפיאדה אז אפשר לכתוב: לאולימפיאדה.

אלכס מילר: אם מבקשים למונדיאל, אז אפשר לכתוב: למונדיאל.

אלכס מילר: פר נושא.

אלכס מילר: אבל לבוא ולפתוח את זה בכלל?

אלכס מילר: אני חושב שזה מיותר.

אלכס מילר: אני לא רואה פה שחוץ מהאולימפיאדה – שבתכלס אני יכול להבין את הסיבות לשדר אותה בצורה כזאת - - -

תומר קרני: שעות השידור של החינוכית - - -

אלכס מילר: אז תתלבש על החינוכית.

אלכס מילר: תיקח את החינוכית.

תומר קרני: אני לא אשדר את החינוכית, אני אשדר מסך שחור - - -

מנשה סמירה: אז תדון על זה במסגרת חוק רשות השידור, אם החינוכית צריכה להיות משודרת 8 שעות או לא צריכה.

מנשה סמירה: אתה לא יכול לעשות את זה בדרך הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר להגיד שזה יהיה 90% מראה?

מנשה סמירה: לא, זה בדיוק העניין.

מנשה סמירה: הרי רשות השידור מפקחת על עצמה, מי יבדוק?

קריאה: אין עליה רגולציה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים אנחנו עוברים להצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: מיצינו את הדיון.

אלכס מילר: אל תעלה מולי את הנושא של האירוויזיון, חבל על הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני יושב-ראש ועדת החינוך.

כרמל שאמה-הכהן: "מראה מוחלטת" מקובל עליך?

כרמל שאמה-הכהן: כן?

לאה ורון: גם בטלוויזיה הרגילה וגם ב-HD.

אתי בנדלר: זאת אומרת שערוץ ה-HD ישדר בדיוק אותם שידורים שמשודרים בערוץ 1 או 33.

אתי בנדלר: במסגרת הטיפול בחוק רשות השידור, ככל שמישהו ירצה להעלות את זה, אז הנושא יידון.

אלכס מילר: אני גם מוכן ללכת על מהלך שישאיר פתח להגשת בקשה מיוחדת לוועדת הכלכלה, פעם ב-4 שנים, לשידורים מיוחדים.

דנה נויפלד: לא.

דנה נויפלד: נאשר שינויים ספציפיים?

מנשה סמירה: עזוב, אתה לא צריך את זה.

תומר קרני: גם אנחנו לא רוצים.

אלכס מילר: לוקחים פה גמישות לנושאים מסוימים.

מנשה סמירה: חבר-הכנסת מילר, אני לא יודע למה האולימפיאדה שכנעה אותך, האולימפיאדה מגלמת את הבעיה.

מנשה סמירה: כי המשמעות היא: מי שיש לו HD יראה את הדברים היפים של האולימפיאדה - - -

קריאות: לא.

קריאות: הפוך.

מנשה סמירה: חברים, לא הפוך.

מנשה סמירה: הכוונה היא לשדר שידור שונה ב-HD.

מנשה סמירה: ב-HD תיתן את הדברים הטובים והיפים והמוצלחים, מה הפוך?

מנשה סמירה: איך אתה מעיז להגיד הפוך?

מנשה סמירה: אתה מטעה את הוועדה בהערה הזאת, אני מצטער לומר לך.

מנשה סמירה: אל תטעה את הוועדה.

מנשה סמירה: אתה תשים את הכדור-ברזל ב-HD ואת הכדורגל ב-SD?

מנשה סמירה: הצחקת אותי.

מנשה סמירה: עובדים על חברי הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית, אנחנו הולכים על הוורסיה של "מראה מוחלטת".

אלכס מילר: במידה ויהיה שינוי, אפשר יהיה להעלות את זה, כמו שאמרת, בנפרד.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד דברים לא ברורים בסעיף הזה?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצביע על סעיף (ב4) עם הוורסיה של "מראה מוחלטת", תנסח את זה היועצת המשפטית של הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף (ב5).

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, בעמוד 1,371 פסקה (4), זה התיקון הקבוע לחוק – כאן זה רק לתקופת הביניים בה דנה פסקה (4) – שם התעוררה בעיה וגם שם אני אנסח את - - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 6 (א) (4) בעמוד 1,371.

כרמל שאמה-הכהן: משהו שהשארנו פתוח באותו עניין כמה ישיבות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 6 (א) (4) עם אותה הכרעה ב"מראה מוחלטת".

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

עפר מרגלית: אנחנו חושבים שזה לא צריך להיות "מראה מוחלטת" - - -

אתי בנדלר: אז אתם מבקשים להתנגד לנושא הזה?

אתי בנדלר: אני מבקשת לקבל - - - חתום על-ידי שר האוצר.

לאה ורון: לא שומעים אותך.

לאה ורון: רגע, אני לא שמעתי מה הוא ביקש.

אתי בנדלר: הסתייגות לשני הסעיפים: לסעיף 6 (א) (4) ולסעיף - - -

אלכס מילר: אפשר להצביע על ההסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: הסתייגות למליאה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מעלים למליאה עם הסתייגות של שרים.

כרמל שאמה-הכהן: זה כלל פה בוועדה.

דנה נויפלד: אף פעם?

כרמל שאמה-הכהן: אף פעם.

כרמל שאמה-הכהן: אל אם כן זה בהסכמה.

כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את סעיף (ב5)

טל רוזנפלד: "(ב5) תחילת הפצת השידורים של הגופים המפורטים בפסקאות שלהלן, באמצעות תחנות השידור הספרתיות, בהתאם להוראות סעיף זה, ששידוריהם לא הופצו ערב פרסומו של חוק הפצת שידורים, תהיה לא יאוחר מהמועד המפורט באותן פסקאות, לפי העניין: (1) בעל רישיון לשידורי טלוויזיה כאמור בסעיף קטן (א1) – שנה מהמועד שבו ניתן לו הרישיון; (2) גוף המשדר שידורי רדיו שהגיש בקשה להפצת שידוריו באמצעות תחנות שידור ספרתיות לפי סעיף קטן (ב1) – זמן סביר ממועד הגשת הבקשה כאמור" אני רק אוסיף כאן:

טל רוזנפלד: בדיון הקודם, כשדנו בסעיף הדומה בחוק, הרשות השנייה בִּקְּשָׁה לקצוב את הזמן הסביר.

מנשה סמירה: עורכת הדין בנדלר בִּקְּשָׁה.

טל רוזנפלד: אמרתי: הִתְבַּקְּשָׁה.

טל רוזנפלד: אני מקריאה את מה שהרשות השנייה הציעה: "זמן סביר ממועד הגשת הבקשה כאמור ובלבד שלא יעלה על 90 ימים מהמועד האמור".

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

אתי בנדלר: ההצעה הזאת חלה גם לגבי הסעיפים אחורה?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: עוד נחזור לזה.

טל רוזנפלד: "ולענין שידורי הרדיו בערוץ רדיו נוסף כאמור בסעיף קטן (ב1)(2) – זמן סביר מהמועד שבו קיימת קיבולת פנויה להפצת השידורים כאמור ובלבד שלא יעלה על 90 ימים מהמועד האמור;"

מנשה סמירה: ראית?

מנשה סמירה: לקחתי על עצמי 90 ימים.

מנשה סמירה: ערוץ ערבי – 6 חודשים.

קובי שמש: לא.

קובי שמש: יש הבדל.

אלכס מילר: תקשיב לי טוב - - -

טל רוזנפלד: "(3) משדר הערוץ הייעודי בשפה הערבית שהגיש בקשה להפצת שידוריו באמצעות תחנות שידור ספרתיות לפי סעיף קטן (ב2)(1) – זמן סביר ממועד הגשת הבקשה כאמור ובלבד שלא יעלה על 90 ימים מהמועד האמור; (4) משדר ערוץ ייעודי שהגיש בקשה להפצת שידוריו באמצעות תחנות שידור ספרתיות לפי סעיף קטן (ב3)(1), הנמנה עם חמשת משדרי הערוצים הייעודיים הראשונים כאמור באותו סעיף קטן – שנה מהמועד שבו הגיש את בקשתו כאמור, וכל משדר ערוץ ייעודי נוסף כאמור באותו סעיף קטן שהפצת שידוריו כפופה לקיבולת הפנויה להפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות – זמן סביר מהמועד שבו קיימת קיבולת פנויה כאמור ובלבד שלא יעלה על 90 ימים מהמועד האמור; (5) הטלוויזיה הלימודית – אם הגישה בקשה להפצת שידוריה באמצעות תחנות שידור ספרתיות לפי סעיף קטן (ב2)(2) – זמן סביר מהמועד שבו מתקיים תנאי מהתנאים האמורים בפסקת משנה (א) או (ב) של סעיף קטן (ב2)(2), ובלבד שלא יעלה על 90 ימים מהמועד האמור ואם הגישה בקשה להפצה כאמור לפי סעיף קטן (ב3)(2) – שנה מהמועד שבו הגישה את הבקשה כאמור, והכל ובלבד שנמסרה הודעת שר החינוך כאמור באותם סעיפים קטנים, במועד הגשת הבקשה; (6) משדר ערוץ נושאי כאמור בסעיף קטן (ב3)(3) – זמן סביר מהמועד שבו קיבל משדר הערוץ הנושאי רישיון לפי סעיף 13(ב) לחוק הפצת שידורים ובלבד שלא יעלה על 90 ימים מהמועד האמור; (7) רשות השידור, לעניין שידורי הערוץ הנוסף כמשמעותו בסעיף קטן (ב4)(1) – שנה מהמועד שבו ביקשה כי שידורי הערוץ הנוסף יופצו באמצעות תחנות השידור הספרתיות כאמור באותו סעיף קטן; (8) גוף כאמור בסעיף קטן (ב4)(2) – זמן סביר מהמועד שבו נבחר בהליך לפי אותו סעיף קטן ובלבד שלא יעלה על 90 ימים מהמועד האמור.

טל רוזנפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: זה סעיף שדנו בו בעבר.

כרמל שאמה-הכהן: מעתיקים אותו, את כל מה שהכרענו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שלאף אחד אין הערות חדשות.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף ו'.

טל רוזנפלד: "(ו) סעיפים קטנים (ג) ו-(ד) – בטלים;" אלו סעיפים שעסקו בהשתתפות ובעלות ההקמה של הכנסת ושל רשות השידור.

טל רוזנפלד: הם כבר לא רלוונטיים עכשיו כשעלות ההקמה ממומנת על-ידי משרד האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (ו)?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף (ז).

טל רוזנפלד: "(ז) במקום סעיף קטן (ה) יבוא: "(ה) (1) הרשות תפיץ את שידורי הטלוויזיה של הגופים כאמור בסעיף 51א(א)(1) עד (6), כך שאופן ההפצה, איכות שידורי הטלוויזיה ואפשרות הבחירה של שאר המרכיבים של שידורי הטלוויזיה, יהיו זהים לגבי כל הגופים ששידורי הטלוויזיה שלהם מופצים באמצעות טכנולוגיית חדות רגילה או באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה, לפי העניין.

טל רוזנפלד: (2) הרשות תפיץ את שידורי הרדיו של הגופים כאמור בסעיף 51א(א)(7), כך שאופן ההפצה, איכות שידורי הרדיו ואפשרות הבחירה של שאר המרכיבים של שידורי הרדיו, יהיו זהים לגבי כל הגופים ששידורי הרדיו שלהם מופצים כאמור.

טל רוזנפלד: ";" אלו גם סעיפים שכבר הצבענו עליהם.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף (ח).

טל רוזנפלד: "(ח) סעיף קטן (ו) – בטל;" זה סעיף שעסק בדמי הפצה של הכנסת ושל רשות השידור.

טל רוזנפלד: עכשיו ריכזנו את כל הנושא של דמי הפצה בסעיף אחר, שעוד מעט נגיע אליו.

טל רוזנפלד: בגלל זה הסעיף הזה מתייתר.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: שאלות?

כרמל שאמה-הכהן: אין.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (ח)?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ט), תקריאי באישור ועדת כלכלה.

טל רוזנפלד: יש כאן עוד שינויים.

טל רוזנפלד: "(ט) אחרי סעיף קטן (ו) יבוא: "(ז) השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר," הרשות השנייה מבקשת: "ועם מועצת הרשות השנייה יקבע" רציתם שזה לא יהיה "רשאי".

טל רוזנפלד: "יקבע באישור ועדת כלכלה".

אתי בנדלר: לנושא הזה אמרנו שתביאו הצעה לישיבה הבאה.

אתי בנדלר: לדעתי זה לא מספיק.

אתי בנדלר: אני חושבת שצריכה להיות כאן עוד תוספת שתאמר במפורש: ובלבד שבתקנות אלה יקבע השר כי ערוץ ש - - -

נגה רובינשטיין: גב' בנדלר, גם יש לו חובה וגם אנחנו נגיע לכאן.

נגה רובינשטיין: אפשר יהיה להכניס - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש לו חובה והוא מגיע לכאן – זה הכול.

אתי בנדלר: תארי לעצמך שאנחנו לא נזכור, שנהיה בחופשה באותו זמן?

נגה רובינשטיין: אתי, אנחנו נזכיר.

נגה רובינשטיין: אני לא רוצה להיכנס לפרטים יתר על המידה.

אלכס מילר: תרשמי את זה לפרוטוקול.

אלכס מילר: כי אם לא הזכירה תוכלי להגיד: בבקשה, זה עבר.

כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על סעיף (ט) עם השינויים שהוכנסו: ש"השר חייב לקבוע תקנות" ו"באישור ועדת כלכלה" ו"בהתייעצות עם מועצת הרשות השנייה".

כרמל שאמה-הכהן: זה מקובל עליכן, משרד התקשורת?

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 3.

טל רוזנפלד: "(3) אחרי סעיף 51ג יבוא: "51ד אי-גביית תשלום בעד קליטת שידורי טלוויזיה או שידורי רדיו.

טל רוזנפלד: הרשות וכל אדם אחר, לא יגבו תשלום כלשהו מהציבור בעד קליטת שידורי טלוויזיה או שידורי רדיו המופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות לפי הוראות חוק זה.

טל רוזנפלד: ";" הסעיף זהה למה שאישרנו לפני רגע, בחוק הקודם.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר .

קובי שמש: לגבי סעיף (ט), אין התייעצות עם הכבלים והלוויין?

נגה רובינשטיין: זה רק הגורם המפעיל.

נגה רובינשטיין: מכיוון שכאן הגורם המפעיל זה הרשות השנייה אז ההתייעצות תהיה עם הרשות השנייה.

קובי שמש: אבל אלו שידורים שהוא מפקח עליהם.

נגה רובינשטיין: זה לא משנה.

נגה רובינשטיין: כיוון שההתייעצות נוגעת להורדת השאלטר.

לאה ורון: בכול מקרה, הפסקה אושרה כבר.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף (4).

טל רוזנפלד: "(4) בסעיף 52 – (א) סעיף קטן (א) – בטל; (ב) במקום סעיף קטן (א1) יבוא: "(א1) הרשות רשאית לדרוש מהגופים ששידוריהם מופצים על ידה כאמור בסעיף 51ב, למעט הגופים כאמור בסעיף 51א(א)(2) ו-(5), להפקיד בידיה ערבויות או בטוחות אחרות להבטחת תשלום דמי הפצה כאמור בסעיף 100א.

טל רוזנפלד: "; (ג) בסעיף קטן (ב), במקום "בסעיפים קטנים (א) או (א1)" יבוא "בסעיף קטן (א1)" ובמקום "בסעיף קטן (א1) ודרכי מימושם" יבוא "ודרכי מימושן";" זה גם סעיף זהה לסעיף שהצבענו עליו, על הערבויות.

לאה ורון: אבל שם הוכנס 'גלי צה"ל'.

טל רוזנפלד: נכון.

טל רוזנפלד: אז צריך להכניס גם כאן 'גלי צה"ל'.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף מוכן להצבעה?

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא הלאה.

טל רוזנפלד: "(5) סעיף 53 – בטל;" זה סעיף שעסק בהחזרת תשלומי עלות ההקמה.

טל רוזנפלד: הוא כבר לא רלוונטי היום.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (5)?

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף (6).

טל רוזנפלד: (6) במקום סעיף 100א יבוא: "100א דמי הפצה.

טל רוזנפלד: גוף ששידורי הטלוויזיה או שידורי הרדיו שהוא משדר מופצים כאמור בסעיף 51ב, ישלם לרשות בעד הפצת השידורים כאמור, סכום שיורו עליו השר ושר האוצר לאחר התייעצות עם הרשות; הסכום האמור יחושב לפי סך כל התשלומים והעלויות הכרוכים בהפעלתן, בתפעולן ובתחזוקתן של תחנות השידור הספרתיות וכל תשלום שוטף אחר בשל הפצת השידורים כאמור, למעט עלות ההקמה (בסעיף זה – סך התשלומים והעלויות), כשהוא מחולק בין הגופים אשר שידוריהם מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות כאמור, בהתאם להוראות אלה: (1) סך התשלומים והעלויות יחולק בין הגופים ששידורי הטלוויזיה שלהם מופצים לפי סעיף 51ב (בסעיף זה – משדרי הטלוויזיה) לבין הגופים ששידורי הרדיו שלהם מופצים לפי אותו סעיף (בסעיף זה – משדרי הרדיו) באופן זה: (א) חלקם של משדרי הטלוויזיה יהיה סך התשלומים והעלויות בניכוי חלקם של משדרי הרדיו כאמור בפסקת משנה (ב) (בסעיף זה – חלקם היחסי של משדרי הטלוויזיה); (ב) חלקם של משדרי הרדיו יהיה בהתאם לקיבולת הנדרשת לשם הפצת שידורי כלל משדרי הרדיו, ביחס לכלל הקיבולת הקיימת בתחנות השידור הספרתיות (בסעיף זה – חלקם היחסי של משדרי הרדיו); (2) חלקם היחסי של משדרי הטלוויזיה יחולק בין משדרי הטלוויזיה לפי מספר הערוצים שבהם מופצים שידוריו של כל משדר טלוויזיה בהתאם להוראות סעיף 51ב ובהתחשב בסוג הטכנולוגיה" אנחנו מבקשים להוסיף: "טכנולוגיית חדות רגילה או טכנולוגיית חדות גבוהה" "אשר באמצעותה מופצים שידורי הטלוויזיה כאמור; (3) חלקם היחסי של משדרי רדיו יחולק בין משדרי הרדיו לפי מספר הערוצים שבהם מופצים שידוריו של כל משדר רדיו בהתאם להוראות סעיף 51ב.

טל רוזנפלד: (ב) בסעיף זה, "תחנת שידור ספרתית" ו"עלות ההקמה" – כהגדרתן בסעיף 51א(יב).

טל רוזנפלד: "

ניצן חן: אדוני היושב-ראש, יש פה הערה מאוד חשובה של היועץ המשפטי של מועצת הכבלים והלוויין.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

דוד קובסניאנו: אני חוזר לעמוד 1,391 סעיף (ט) (ז) לגבי התקנות.

דוד קובסניאנו: דיברנו על זה שהסעיף הזה, בין השאר, אחת הסיבות - - -

לאה ורון: אני מזכירה לאדוני שהוועדה אישרה את הסעיף הזה.

ניצן חן: כן אבל עוד לא יבשה הדיו.

ניצן חן: רק עוד הערה.

דוד קובסניאנו: אני רוצה להבין.

דוד קובסניאנו: דובר שהסעיף הזה יחול גם במקרים שבהם ערוץ מבקש להפסיק את פעילותו עקב נסיבות כלכליות ולא רק לגבי ההפצה עצמה וקיבולת, כמו שאמרו פה.

דוד קובסניאנו: אם זה כך, אז זה צריך גם בהתייעצות עם הרגולטור השני שזה המועצה לשידורי כבלים ולוויין.

נגה רובינשטיין: התקנות שהשר יביא גם לאישור הוועדה יכללו את כל מה שנדרש בפנים.

נגה רובינשטיין: אם בתוך התקנות ייקבעו הסדרים מסוימים לערוצים כאלה ולערוצים אחרים ויצטרכו התייעצות, יכול להיות שעם השר הממונה על רשות השידור; ויכול להיות עם מועצת הכבלים והלוויין.

נגה רובינשטיין: הדברים יהיו שם.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא נכניס את עכשיו את עכשיו בתוך תיקון החוק מכיוון שזה יכניס סרבול - - -

ניצן חן: אז למה את - - - תקשיב מר מילר, אם ערוץ 9 יחליט לעזוב את ה-DTT אחרי שנה כי אין לו התכנות כלכלית - - -

לאה ורון: מר חן, מאחר וזה אושר, תבקש בסוף הישיבה מחבר-הכנסת מילר להגיש בקשה לדיון מחדש.

לאה ורון: זה אושר.

ניצן חן: גברתי, תני רגע להסביר.

ניצן חן: נניח שאחד הגופים יחליט אחרי שנה שזה לא כלכלי לו והוא רוצה למשוך את עצמו כחוק מה-DTT הוא לא רשאי.

קריאה: למה לא רשאי?

ניצן חן: הוא רשאי בתקנות.

ניצן חן: או שמכניסים את שני הרגולטורים – זה משהו לא הגון כאן.

מנשה סמירה: חברים, יש פה אי הבנה.

מנשה סמירה: הרשות השנייה נכנסה לא בגלל שהיא רגולטור במקרה הזה.

מנשה סמירה: מדובר כאן על ההסדר עד שנת 2014 כאשר המערכת עדיין באחריותה כגורם המפעיל.

דוד קובסניאנו: אבל זה לא רק מסיבות של גורם מפעיל, אלו גם סיבות ענייניות של הגוף המפוקח.

מנשה סמירה: היה סמוך ובטוח כי כאשר השר דן בנושא, הוא יתייעץ עם המועצה שהיא בוודאי סמוכה על שולחנו - מועצת הכבלים והלוויין.

מנשה סמירה: הוא לא יבוא לדיון הזה מבלי שהוא יתייעץ עם האנשים שלו בתוך המשרד ועם הרשות השנייה, כגורם מפעיל ולא – במקרה הזה – כרגולטור.

מנשה סמירה: אתה צריך להבין את זה.

מנשה סמירה: יש לזה השלכות טיפוליות והנדסיות וכלכליות.

מנשה סמירה: זה לא בא מהמקום הזה.

מנשה סמירה: מר ניצן חן: אתה לא מקשיב, אתה הולך להגיד לחבר-הכנסת מילר ואולי להטעות אותו - - -

ניצן חן: כולם מטעים ורק אתה - - -

מנשה סמירה: כי אתה לא שמעת את ההסבר, את התשובה לשאלה שלך.

מנשה סמירה: אנחנו שם לא כרגולטור, אנחנו שם כגורם מפעיל.

מנשה סמירה: להוציא ערוץ – יש לזה השלכות הנדסיות, כלכליות וטכנולוגיות.

מנשה סמירה: אם אתה לא סומך על שר התקשורת אני רואה.

ניצן חן: לא.

ניצן חן: אני לא סומך על מה שאתה אומר כי אתה רוצה - - - את כולם.

כרמל שאמה-הכהן: מר סמירה ומר חן.

כרמל שאמה-הכהן: מר חן, עוד לא יבש הדיו.

ניצן חן: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: אמרת: "יבשה הדיו".

ניצן חן: סליחה, אני מתנצל.

ניצן חן: בדרך כלל העברית שלי תקנית.

ניצן חן: אני חושב שדבר כזה לא עושים ככה, כשאנחנו חצי רדומים לפני ארוחת צהריים.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: מר חן, אם זה כל-כך דרמטי, תוגש רוויזיה וזה יתוקן.

אלכס מילר: חבר-הכנסת שאמה, ברשותך, דקה מזמנך.

אלכס מילר: אפשר לשמוע ממשרד התקשורת את הליך היציאה שהם מתכוונים אליו, של כל ערוץ מה-DTT?

כרמל שאמה-הכהן: הם עוד לא יודעים.

נגה רובינשטיין: מה יהיה כל התהליך?

אלכס מילר: ההליך שאתם רואים.

אלכס מילר: אם אני בעל ערוץ שרוצה לצאת, מה ההליך?

נגה רובינשטיין: איזה ערוץ?

מנשה סמירה: איזה סוג של ערוץ אתה?

נגה רובינשטיין: זה מאוד תלוי איזה ערוץ אתה.

נגה רובינשטיין: כי אם אתה, למשל ערוץ הכנסת, הערוץ הראשון, בעל רישיון לפי חוק הרשות השנייה - - -

אלכס מילר: אני מדבר על ערוצים מסחריים.

נגה רובינשטיין: זה תלוי, עוד פעם, איזה ערוץ אתה.

נגה רובינשטיין: אם אתה ערוץ מסחרי מסוג ערוץ 2 או 10, שהם בעלי רישיונות, אתה עולה בחובה ל-DTT - - -

ניצן חן: אדוני היושב-ראש, מנכ"ל הרשות השנייה אמר שבשעה 14:30 הוא הולך, עכשיו 14:40.

ניצן חן: יש פה, באמת, חוסר - - -

יגאל הררי: חוסר תיאום בשעונים.

נגה רובינשטיין: אם אתה ערוץ 2 - - - אין חובה.

נגה רובינשטיין: זה יהיה התהליך.

אלכס מילר: איזה תהליך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה את עושה עם זה שיש פה ערבות - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו דנים בסעיף 6 שהוקרא, בעניין דמי הפצה.

כרמל שאמה-הכהן: נעתיק את המנגנון הקודם שעשינו, נכון?

יגאל הררי: יש לי הערה בעניין הזה.

יגאל הררי: בסעיף (6) (3) - - -

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים אתם מפריעים.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

יגאל הררי: - - - מה קורה במידה - - - ויחולק לפי 13 תחנות.

יגאל הררי: מחר יהיו 18 תחנות.

קריאה: אפשר לדבר למיקרופון, לא מבינים מילה.

כרמל שאמה-הכהן: תמיד זה יחולק בהתאם למספר.

יגאל הררי: עכשיו אני משלם על - - -

קריאה: - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה כל פעם מעודכן מחדש, כל תשלום.

קובי שמש: - - - שישלמו את החלק האמיתי שהוא תופס ולא ישלמו - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שאמרנו.

קובי שמש: גם לגבי הרדיו זה נכון?

כרמל שאמה-הכהן: לגבי כולם.

כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא ישלם על חלק לא תפוס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנתי שזה חוק שאפשר לקרוא לו: חוק הערבות ההדדית.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה חזרה לחדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אחד לא בא, האחרים משלמים במקומו.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: זאת ערבות של המדינה עכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שקורה.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: הייתה הצבעה כבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה "הייתה הצבעה כבר"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עושה רוויזיה.

אתי בנדלר: לא, לא.

אתי בנדלר: המדינה תשלם.

אתי בנדלר: זו הייתה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, אם הוא יורד.

מנשה סמירה: לא אם הוא יורד.

מנשה סמירה: אם הוא לא עולה.

מנשה סמירה: אם יש מקום ריק.

מנשה סמירה: כל עוד אף אחד לא - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת במקרה שהוא ירד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו היה, שילם וירד – מה קורה עם המקום שהוא שילם, האם זאת ערבות הדדית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - -

אתי בנדלר: חוזר למדינה.

מנשה סמירה: נופל תחת ההגדרה של מקום ריק.

כרמל שאמה-הכהן: מקום ריק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז המדינה משלמת את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז גם פה אין ערבות הדדית?

כרמל שאמה-הכהן: הלאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, הקראתם כבר את סעיף 16?

כרמל שאמה-הכהן: הקראנו הכול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא הצבעתם, נכון?

כרמל שאמה-הכהן: הצבענו, הקראנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סעיף 16, לגבי החובות של הזכיינים.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לגבי סעיף (6).

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר ורשבסקי.

יוסי ורשבסקי: אנחנו מבקשים להוסיף לפרק המעבר לאחר הסעיף הדן בדמי הפצה - - -

כרמל שאמה-הכהן: איפה?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים על סעיף (6).

יוסי ורשבסקי: זה.

אתי בנדלר: פסקה (6).

כרמל שאמה-הכהן: אחרי הסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: חכה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו דנים קודם כל בסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה תדבר.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לגבי סעיף (6)?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף (6) עם ההתאמה שמקום ריק, מקום מלא לא נושא בו.

אלכס מילר: סעיף (6) איפה, באיזה עמוד?

אתי בנדלר: בפסקה (6) בעמוד 1,392.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (6) עם השינוי?

כרמל שאמה-הכהן: שניים.

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא הייתי פה.

עפר מרגלית: אנחנו מגישים הסתייגות, כמו בסעיף הקודם.

כרמל שאמה-הכהן: משרד האוצר ביקש זכות להגיש הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו, מר ורשבסקי, מה אתה רוצה להוסיף?

יוסי ורשבסקי: אנחנו מבקשים להוסיף לפרק המעבר, לאחר הסעיף הדן בדמי הפצה, תיקון לסעיף 102א לחוק הרשות השנייה, לדחות את מועד התשלומים מה-31.12.2011.

יוסי ורשבסקי: בנימוק שמדובר על דמי תמלוגים ודמי זיכיון של חובות עבר – אני חושב שאני יכול לדבר גם בשם חברי מקשת ורשת – מדובר על דמי זיכיון ודמי תמלוגים, חובות עבר, שנקבעו לתשלום יחד עם כניסת משטר הרישיונות.

יוסי ורשבסקי: אנחנו חושבים שמעבר למצב הקשה - שאם תרצו אני אפרט אותו – אנחנו יודעים שהרישיונות לא יהיו ב-2012 אלא במקרה הטוב ב-2013.

יוסי ורשבסקי: זאת הסיבה שאנו מבקשים לדחות את התשלומים האלה.

קריאה: אנחנו תומכים בבקשה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: רשת.

כרמל שאמה-הכהן: קשת?

כרמל שאמה-הכהן: תומכים גם.

כרמל שאמה-הכהן: הרשות השנייה?

מנשה סמירה: כן.

אתי בנדלר: על מה מדובר?

אתי בנדלר: על התמלוגים או על - - -

מנשה סמירה: אני אסביר.

מנשה סמירה: גם וגם.

לאה ורון: תמלוגים וזיכיון.

מנשה סמירה: גב' בנדלר, אני אסביר.

מנשה סמירה: מדובר כאן - - -

אתי בנדלר: רגע, זה קשור להפצה?

אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

לאה ורון: לא.

לאה ורון: זה סעיף שמתקן את 102 (ב).

לאה ורון: במקום סעיף 100א אז הוא מכניס אחרי סעיף 100.

לאה ורון: על דמי ההפצה הצביעו בתיקון שהיה לגבי "מקום ריק לא יממן מקום מלא".

לאה ורון: מציע מר ורשבסקי להכניס פה עוד סעיף שדוחה את התשלום של דמי התמלוגים ודמי הזיכיון כדי שלא יצטרכו - - -

אתי בנדלר: איך זה מתקשר להפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות?

לאה ורון: זה לא.

אתי בנדלר: את ההצעה שלך אני מכירה כי אישרתי – אני לא זוכרת לאיזה חבר-כנסת – את הצעת החוק הפרטית שהוא מבקש להניח.

אתי בנדלר: ההצעה הזאת תונח בתחילת השבוע הבא כהצעת חוק פרטית.

אתי בנדלר: לכן אני מכירה את ההצעה אבל איך היא מתקשרת להצעת החוק הזאת?

אתי בנדלר: מדוע היא לא במסגרת הצעת חוק פרטית.

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת מילר רוצה לדבר.

אלכס מילר: גברתי היועצת המשפטית, אם הסעיף הזה יכנס, "ישראל ביתנו" מבקשת לראות בסעיף הזה כנושא חדש.

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא הצבענו על זה.

כרמל שאמה-הכהן: מה אתה מבקש נושא חדש?

אתי בנדלר: הוא לא.

אתי בנדלר: הוא טוען נושא חדש.

אתי בנדלר: אין לי את הנוסח של ההצעה - - -

אלכס מילר: בסדר, אם תכניסו ותפיצו, אני כבר אומר לך שאנחנו רואים בזה נושא חדש.

כרמל שאמה-הכהן: מה שניקרא: יש להם זיכרון.

אלכס מילר: לא משנה, לא קשור זיכרון או לא אבל - - -

אתי בנדלר: יתכן שיש מקום להצעה הזאת אבל היא לא קשורה להצעת החוק הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: כן בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע על מה אנחנו דנים?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: אנחנו דנים על דחיית התשלום שנקבע בתיקון חוק הרשות השנייה בחודש פברואר 2010 לערוצים המסחריים.

לאה ורון: את מה שמציעים עכשיו תיאמו איתך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היית תחת לחץ של לוביסטים?

מנשה סמירה: העיקרון בוודאי שידוע לנו ואנחנו אפילו דיברנו על כך במועצה - לפני כשבועיים-שלושה העלינו את הנושא.

מנשה סמירה: אני מבקש להסביר, בעת תיקון החוק שהסדיר את התשלומים של הערוצים המסחריים, בפברואר 2010, נקבע שהחובות של השנים 2006-2009 – היה צילום מצב בתחום התמלוגים – ידחה התשלום שלהם לסוף 2011.

מנשה סמירה: פה בא הקשר, עורכת הדין בנדלר: המועד נקבע כי ההערכה אז הייתה שאנחנו נהיה בעת הזו כבר אחרי "עידן פלוס" ועם רישיונות ופחות או יותר קשרו בין הדברים.

מנשה סמירה: בסופו של דבר החוק של הרישיונות, כידוע לנו, נדחה ל-1 בינואר 2013 - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בינתיים.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: זה המועד, 1 בינואר 2013.

מנשה סמירה: הצעת החוק המקורית דיברה על 1 בינואר 2012 ולכן נקשרו שני התאריכים.

מנשה סמירה: מאחר וחוק הרישיונות נדחה ל-2013, כפי שהזכיר כאן מנכ"ל ערוץ 10, ומאחר וב"עידן פלוס" אנחנו באיזשהו עיכוב – עבדנו על החוק הזה כבר לפני שנה-שנה וחצי, הוועדה סיימה את עבודתה, ורק עכשיו אנחנו מגיעים לידי בשלות – אז בהחלט, מבחינת ההערכות וההתארגנות, ולא נסביר את כל הפרטים, ובגלל המצב המיוחד שקרה גם ברגע זה: בימים אלו, כולנו עדים, לאיזושהי פגיעה קשה בהיקף ההכנסות של הערוצים המסחריים כולם.

מנשה סמירה: מאחר וכאמור מדובר כאן על חוב ישן שחלקו יוחזר חזרה וחלקו ישלם דברים שכבר עבר זמנם או שהיו קשורים לשינויים שדיברתי עליהם, יש מקום לקבל את הבקשה שתאפשר גם לערוצים במצב הכלכלי הקשה הקיים להתנהל מבחינת תזרים המזומנים – שזאת הבעיה הקשה בעקבות כל מה שקרה בקיץ האחרון – לדחות את התשלום הזה בלפחות שנה ולאפשר להם להיערך ולהתארגן.

מנשה סמירה: מדובר כאן על סכומים לא מבוטלים שבהחלט יכולים לטשטש ולפגוע.

מנשה סמירה: אז זה יתאזן ויהיה סמוך למועד המעבר לרישיונות, 1 בינואר 2013.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

לאה ורון: מר ורשבסקי לא אמר עד מתי הם מבקשים לדחות.

יוסי ורשבסקי: כמה שיותר, גברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי נבטל, אולי נמחק?

מנשה סמירה: אני צמוד לעיקרון.

מנשה סמירה: העיקרון היה "רישיונות" ולכן אמרתי 1 בינואר 2013.

אתי בנדלר: אני עדיין - - - מנשה - - - הקשר בין ההצעה של מר ורשבסקי לבין הצעת החוק שהוועדה דנה בה עכשיו?

מנשה סמירה: בהקשר הספציפי הזה?

מנשה סמירה: למה עכשיו?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: איך זה מתקשר להצעת החוק שהוועדה דנה בה עכשיו.

אלכס מילר: תגיד לי, לא היית אמור ללכת בשעה 14:15?

לאה ורון: איך זה קשור לשידור הספרתי?

אתי בנדלר: אני אומרת לך, אני לא נכנסת בכלל לשאלה אם נכון או לא נכון - - -

מנשה סמירה: אני אגיד לך, בסעיף הזה יש סעיף של תשלומים.

אתי בנדלר: איזה סעיף?

מנשה סמירה: פה.

מנשה סמירה: אנחנו מדברים על תשלומים.

לאה ורון: המילה "דְּמֵי", דָּמִים - - -

מנשה סמירה: שתיים: העיתוי שהוועדה מתכנסת ודנה – חברים הם צריכים לשלם 60 מיליון ₪ בעוד חודש – לא יהיה לנו זמן להצעת חוק נפרדת.

נגה רובינשטיין: ושלוש שנים של דמי הפצה זה גם 60 מיליון ₪.

אתי בנדלר: יש, כי הכנסת מתחילה בשבוע הבא - - -

אלכס מילר: וזה נפל עליכם ממש לפני יומיים.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: לפני חודש.

אתי בנדלר: אם הממשלה תתמוך בכך, אפשר לבקש גם פטור מחובת הנחה - - -

מנשה סמירה: המצב הכלכלי והפגיעה בהכנסות - - -

כרמל שאמה-הכהן: מר סמירה.

אלכס מילר: למי קל היום?

מנשה סמירה: נכון.

מנשה סמירה: אבל אם אפשר לקחת חוב מסוים שנדחה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שתשב עם חבר-הכנסת מילר.

כרמל שאמה-הכהן: הוא יגיש את הצעת החוק וידחף אותה.

אתי בנדלר: הוגשה כבר.

אתי בנדלר: אני לא זוכרת על-ידי מי.

אתי בנדלר: זאת אומרת היא תונח ביום שני, כנראה.

כרמל שאמה-הכהן: יש הצעה כזאת?

אתי בנדלר: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש כזאת הצעה?

יוסי ורשבסקי: היא לא הונחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת - - -

אתי בנדלר: - - - אני אישרתי אותה להנחה.

אתי בנדלר: היא תונח ככל הנראה ביום שני או ביום שלישי.

אתי בנדלר: תהיה הנחה מאסיבית של הצעות חוק שהוגשו סמוך ליציאה לפגרה ובמהלך הפגרה.

מנשה סמירה: יושב-ראש הוועדה, למיטב הבנתי, גם משרד האוצר שבתמונה וגם משרד התקשורת תומכים בזה.

כרמל שאמה-הכהן: בוא אני אגיד לך: הסיכוי שהצעת חוק זאת כזאת תעבור עכשיו הוא אפס.

כרמל שאמה-הכהן: לא בגללי.

כרמל שאמה-הכהן: בוא נתקדם מפה הלאה.

נגה רובינשטיין: ולא מטעמים פיסקאליים.

כרמל שאמה-הכהן: בדיוק

אתי בנדלר: אז אף חבר-כנסת לא מאמץ כרגע את ההצעה, אם אני מבינה נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש אתחברת-הכנסת נינו אבסאדזה, אני מניחה שהיא תצליח להעביר את זה.

אלכס מילר: בתור חברה חדשה בוועדת החינוך זה חשוב שהיא תדחוף את העניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: למה זה קשור לוועדת החינוך?

כרמל שאמה-הכהן: רק בכלכלה זה יהיה.

אלכס מילר: אני יודע.

אלכס מילר: אני עכשיו הולך להתעסק בחינוך.

אתי בנדלר: העלה מר ורשבסקי הצעה.

אתי בנדלר: מישהו מחברי הכנסת צריך לאמץ אותה כדי שהוועדה בכלל תתחיל לדון בה.

אתי בנדלר: אז יגיבו: נושא חדש או לא; מקבלים או לא מקבלים.

אתי בנדלר: אבל אף חבר-כנסת לא מאמץ אותה כרגע ולכן לא דנים בזה.

כרמל שאמה-הכהן: יש בצנרת הצעת חוק פרטית של המחלקה המשפטית של הוועדה.

אתי בנדלר: לא של המחלקה המשפטית, של חבר-כנסת.

אלכס מילר: פרטית של חבר-כנסת.

כרמל שאמה-הכהן: עוזרים להם לנסח.

אתי בנדלר: היא נוסחה.

כרמל שאמה-הכהן: נוסחה, מוכנה ולבטח תונח בישיבת הנשיאות הקרובה של הכנסת.

אתי בנדלר: אני מקווה שאני לא טועה - - -

מנשה סמירה: אתה לא רוצה לאמץ את ההצעה?

כרמל שאמה-הכהן: כשזה יבוא לפה, נדון בזה.

אתי בנדלר: אני מקווה שזכרוני אינו מטעה אותי כי אישרתי המון הצעות חוק פרטיות בשבועיים האחרונים.

מנשה סמירה: כך היא אמרה כרגע.

מנשה סמירה: היא אמרה שאף אחד לא - - -

כרמל שאמה-הכהן: היא אומרת שיש הצעת חוק נפרדת.

לאה ורון: את ההצעה של מר ורשבסקי מישהו מחברי הכנסת היה צריך לאמץ כדי שהיא תידון בוועדה כרגע וכבר אמר חבר-הכנסת מילר שמדובר בנושא חדש.

כרמל שאמה-הכהן: אין טעם שמישהו יאמץ - - -

אתי בנדלר: מר ורשבסקי.

אתי בנדלר: שמה אני לא מדייקת, תוודאו שבאמת ההצעה הזאת הועברה אלינו באמצעות אחד מחברי הכנסת.

אתי בנדלר: אם לא, אז תנסחו אותה ותעבירו אתה באמצעות חבר-כנסת כלשהו.

אתי בנדלר: וככל שזה דחוף שהוא גם יבקש - - -

כרמל שאמה-הכהן: מר סמירה, מה שהיה פה, שנאמר באופן ברור: גם אם מישהו מחברי הכנסת יאמץ את ההצעה של מר ורשבסקי וגם אם יהיה פה רוב – מה שלא ברור בכלל – יטען חבר-כנסת – ואת זה אי אפשר למנוע ממנו – "נושא חדש" ויעצור את כל חקיקת החוק ונצטרך לחכות לוועדת הכנסת ולחבר-הכנסת יריב לווין.

מנשה סמירה: אני אגיד משפט על ההשלכות של הדבר הזה.

מנשה סמירה: ההיקפים הללו מאוד משמעותיים.

מנשה סמירה: בתוך חודש ימים, הרשות השנייה שאמונה על החוב, צריך לגבות אותו.

אלכס מילר: רק אל תפחיד אותנו.

מנשה סמירה: אני לא מפחיד.

מנשה סמירה: רק שתדע מה המשמעות כי אתם דנים כל פעם בבעיות של תזרימי מזומנים.

מנשה סמירה: 60 מיליון ₪, ערוץ 10 בגלל המצוקה ובגלל שהוא עובר לירושלים, כל מה שנדרש - - -

אלכס מילר: ישבתי עם יושב-ראש סיעת ישראל בתינו ולא קיבלתי שום הבהרה בנושא הזה.

אלכס מילר: אם אתם רוצים להעלות סוגיות מסוג זה להצבעה בוועדת כלכלה, תעשו את זה בצורה מסודרת.

אלכס מילר: בלי נוסח, בלי כלום, על הנחתה עם שלושה חברי-כנסת – ככה זה לא עובד, רבותי, עם כל הכבוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אומר האוצר לגבי זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מר עפר מרגלית, מה עמדתכם בנושא הזה?

עפר מרגלית: אנחנו לא מכירים את הנושא.

כרמל שאמה-הכהן: הם לא מכירים את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אין לו עמדה בעניין.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 20.

טל רוזנפלד: "העברת נכסים, חובות והתחייבויות מהרשות השנייה לגורם המפעיל.

טל רוזנפלד: על אף האמור בכל דין או הסכם, ובכפוף להוראות סעיף 21, התחנות הספרתיות וכל הנכסים האחרים, החובות וההתחייבויות, הנוגעים לתחנות כאמור, שהיו ערב היום הקובע של הרשות השנייה, יהיו, החל ביום הקובע, של הגורם המפעיל; לעניין זה, "נכס" – מקרקעין, מיטלטלין, זכויות, וטובות הנאה מכל סוג שהוא.

טל רוזנפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: הסבר.

טל רוזנפלד: ב-1 בינואר 2014 הטיפול במערך עובר מהרשות השנייה לגורם המפעיל.

טל רוזנפלד: זה סעיף סטנדרטי שנמצא בהסדרים קיימים בחקיקות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: אין התנגדות ואין הערות.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 20?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא שמעתי.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 21.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה רוויזיה, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, רוויזיה לא צריך להקריא.

כרמל שאמה-הכהן: תגידי לנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רוויזיה על סעיף - - -

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, תגידי להם.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 21.

אלכס מילר: לא על הסעיף הזה היא רוצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסעיף 51ב אני רוצה לדבר על (ג), על בעל זיכיון לשידורי רדיו - - -

כרמל שאמה-הכהן: על איזה סעיף שאת לא רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: תבקשי רוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא בבקשה את סעיף 21.

טל רוזנפלד: "כל הליך משפטי שהיה תלוי ועומד ערב היום הקובע, שהרשות השנייה"

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני מודיעה שאני רוצה רוויזיה בסעיף 51ב (ג) שמדבר על בעל זיכיון לשידורי רדיו במסגרת ערוץ רדיו אחד לכול בעל זיכיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה רוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

לאה ורון: נרשם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ושזה יהיה כתוב בפרוטוקול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת למה דברים שאני מדברת פה נמחקים?

כרמל שאמה-הכהן: למה אתם מורידים לחברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ דברים מהפרוטוקול?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מוחק אותי כל הזמן?

כרמל שאמה-הכהן: למה אתם מורידים לה דברים מהפרוטוקול?

כרמל שאמה-הכהן: הם יפסיקו מעכשיו להוריד לך דברים מהפרוטוקול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת להפסיק להוריד את מה שאני אומרת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חברים.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 21, נא להקריא.

טל רוזנפלד: "כל הליך משפטי שהיה תלוי ועומד ערב היום הקובע, שהרשות השנייה או מועצת הרשות השנייה הן צד לו, הנוגע לתחנות השידור הספרתיות, וכן כל עילה להליך משפטי כאמור שהיתה קיימת ערב היום הקובע, יוסיפו לעמוד בתוקפם כאילו לא נעשתה ההעברה האמורה בסעיף 20."

כרמל שאמה-הכהן: ההסבר ברור.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 21?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב הסעיף אושר

טל רוזנפלד: "22.

טל רוזנפלד: תקנות בדבר פטור מתשלומי חובה בשל העברות.

טל רוזנפלד: (א) שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע, לעניין העברת תחנות השידור הספרתיות, וכן הנכסים האחרים, הפעילויות, החובות וההתחייבויות, הנוגעים לתחנות כאמור, מהרשות השנייה לגורם המפעיל, הוראות, על אף האמור בכל דין, בכל אחד מאלה: (1) פטור מלא או חלקי ממסים, מתשלומי אגרות או מתשלומי חובה אחרים, בתנאים שקבע; (2) הוראות ותיאומים לעניין חבות המס, לרבות לעניין קביעת יום רכישה, מחיר מקורי, יתרת מחיר מקורי, שווי רכישה או יתרת שווי רכישה.

טל רוזנפלד: (ב) בסעיף זה, "נכס" – כהגדרתו בסעיף 20.

טל רוזנפלד: " זה הסדר זהה להסדר שקיים היום בחוק הדואר.

טל רוזנפלד: זה קשור להעברת נכסים, פטור ממסים ששר האוצר רשאי לקבוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה בוועדת כספים?

כרמל שאמה-הכהן: זה לא "ועדת כספים", זה "ועדת כלכלה".

כרמל שאמה-הכהן: זאת טעות מקלדת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה צוחק עלי?

כרמל שאמה-הכהן: זה בועדת כלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, עוד שינויים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועדת כלכלה או ועדת כספים?

כרמל שאמה-הכהן: ועדת כלכלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני לא בועדת כספים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יכולה להגיע לשם.

נגה רובינשטיין: תמיד את יכולה להחליף מישהו.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות?

כרמל שאמה-הכהן: עוד שינויים?

כרמל שאמה-הכהן: אין שינויים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מתקנים ל"ועדת כלכלה"?

אתי בנדלר: את רוצה לשמור את הזכות להסתייגות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועדת כלכלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מסתייג?

אלכס מילר: גפני.

כרמל שאמה-הכהן: מר עפר מרגלית לא ביקש - - - הסתייגויות.

כרמל שאמה-הכהן: שר המשפטים ביקש את זה?

דנה נויפלד: הממשלה.

דנה נויפלד: מה זה חשוב?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: מכל משרד.

אתי בנדלר: את מייצגת את משרדך, לא?

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא רוצה לבקש, את מכריחה אותו?

כרמל שאמה-הכהן: יש בקשה של שר המשפטים להסתייג פה?

דנה נויפלד: לא יודעת.

דנה נויפלד: אני רוצה לשמור את הזכות.

דנה נויפלד: אני צריכה לבדוק עם השר.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה לשמור?

כרמל שאמה-הכהן: אני גם נגד זה ששומרים חנייה ברחוב.

כרמל שאמה-הכהן: זה שעומדים כשאתה בא ומישהו אומר לך: אני שומר.

לאה ורון: אתה מתכוון שבעלי שולח אותי שאני אשמור לו מקום חניה?

כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שמעורר הרבה פעמים מהומות.

דנה נויפלד: תגיש הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: שר האוצר לא רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא נחכה לכם עד אינסוף.

כרמל שאמה-הכהן: יש בקשה של שר המשפטים להסתייגות?

דנה נויפלד: אין בקשה.

דנה נויפלד: אני לא יכולה לדעת.

דנה נויפלד: אני רוצה לשמור על הזכות - - -

כרמל שאמה-הכהן: אז אין.

כרמל שאמה-הכהן: אין דבר כזה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה זכות?

מנשה סמירה: דנה, את יכולה לשמור על זכות השתיקה.

אתי בנדלר: - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל היא לא הודיעה כרגע, זאת עובדה.

דנה נויפלד: אי אפשר להודיע עכשיו.

דנה נויפלד: צריכים לחזור ולברר במשרד.

אתי בנדלר: אוקיי, תודיעי בישיבה הבאה בצירוף הסתייגות חתומה על-ידי שר.

דנה נויפלד: זה נוהל חדש - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "מליאה" זה אומר שזה הולך לוועדת כספים.

כרמל שאמה-הכהן: מה פתאום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שהיא רוצה.

לאה ורון: היא יודעת.

לאה ורון: עורכת הדין נויפלד יודעת את זה.

דנה נויפלד: - - - רשות המיסים ונבדוק - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם הוא לא הגיע סימן שזה לא מעניין אותו, אז למה שזה לא יהיה בוועדת כלכלה?

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 22 עם השינוי של "ועדת כלכלה"?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 23.

טל רוזנפלד: "הוראות מעבר.

טל רוזנפלד: (א) תקנות, זיכיונות, רישיונות, אישורים והוראות שנקבעו או שניתנו לפי חוק הרשות השנייה, שעניינם תחנות שידור ספרתיות, שהיו בתוקף ערב היום הקובע, ימשיכו לעמוד בתוקפם ויחולו לעניין תחנות שידור ספרתיות לפי חוק זה, בשינויים המחויבים ובשינוי זה: בכל מקום, במקום הרשות השנייה יבוא הגורם המפעיל, והכל אלא אם כן בוטלו או שונו לפי כל דין.

טל רוזנפלד: (ב) הופצו ערב היום הקובע שידוריו של גוף מהמנויים בסעיפים 6 ו-7 באמצעות תחנות שידור ספרתיות, לפי הוראות חוק הרשות השנייה כנוסחו בסעיף 19 לחוק זה, ימשיך הגורם המפעיל להפיץ את שידוריו באמצעות תחנות השידור הספרתיות, לפי הוראות חוק זה.

טל רוזנפלד: (ג) ביקש גוף כאמור בסעיף 51א(א)

טל רוזנפלד: (3) עד (5) ו-(7) לחוק הרשות השניה, כנוסחו בסעיף 19 לחוק זה, לפני היום הקובע, כי שידוריו יופצו באמצעות תחנות שידור ספרתיות לפי הוראות סעיף 51ב לחוק האמור, כנוסחו בסעיף 19 לחוק זה, יראו אותו, החל ביום הקובע, כמי שביקש כי שידוריו יופצו באמצעות תחנות שידור ספרתיות לפי הוראות סעיפים 6 או 7 לחוק זה, לפי העניין.

טל רוזנפלד: (ד) החל הליך לבחירת גוף כאמור בסעיף 51ב(ב4)(2) לחוק הרשות השניה, כנוסחו בסעיף 19 לחוק זה, לפני היום הקובע, יראו את ההליך האמור, החל ביום הקובע, כהליך לפי סעיף 6(א)(8) לחוק זה.

טל רוזנפלד: " זה סעיף שנועד ליצור המשכיות.

טל רוזנפלד: מי שהגיש בקשה לפי חוק הרשות השנייה יראו אותו כמי שהגיש בקשה לפי החוק הזה.

טל רוזנפלד: הליך שהתחיל לפי חוק הרשות השנייה יראו אותו כנמשך.

טל רוזנפלד: התקנות יעמדו בתוקף.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות לסעיף 23?

כרמל שאמה-הכהן: אין לך הערות, היועצת המשפטית?

אתי בנדלר: לא.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 23?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד הסעיף אושר

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו חוזרים לדברים שלא היה לנו אומץ להכריע בהם קודם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קרה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קרה שפתאום נהיה?

כרמל שאמה-הכהן: לקחנו כדור אומץ.

כרמל שאמה-הכהן: מה החסרנו?

לאה ורון: אתה רוצה מההתחלה?

כרמל שאמה-הכהן: כן, מההתחלה.

אתי בנדלר: יש לנו שני נושאים עיקריים.

אתי בנדלר: אחד זה הנושא של הגורם המפעיל והנושא השני זה ערוצים נושאיים.

אתי בנדלר: אלו שני הנושאים.

דנה נויפלד: והטלוויזיה החינוכית.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה הגורם המפעיל?

אתי בנדלר: כאן יש בקשה לרוויזיה אז אני לא יודעת אם יש טעם לדון בזה עכשיו כי כך או כך, צריכים לפרסם את זה בסדר היום אז אי אפשר לדון בזה כרגע.

אתי בנדלר: לגבי ערוץ נושאי – הוועדה עוד לא התחילה את הדיון שלה.

כרמל שאמה-הכהן: איפה זה ערוץ נושאי?

אתי בנדלר: בסעיף 13.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף 13, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז הם כן מדברים על נושאיים?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

לאה ורון: כן.

לאה ורון: משדר ערוץ נושאי.

טל רוזנפלד: "13 משדר ערוץ נושאי (א) השר ושר האוצר, לאחר התייעצות עם מועצת הרשות השנייה והמועצה לשידורי כבלים ולוויין, רשאים לקבוע רשימה של נושאים מוגדרים ומסוימים שלגבי כל אחד מהם קיימת הצדקה שיתקיימו בעניינו שידורים במסגרת ערוץ נושאי שיופץ באמצעות תחנות השידור הספרתיות; קביעה כאמור תיעשה בשים לב, בין השאר, לשיקולים של קידום התחרות בתחום שידורי הטלוויזיה, מגוון סוגי שידורי הטלוויזיה ואופיים, ואפשרות הפצתם של שידורי טלוויזיה של גופים אחרים במסגרת הקיבולת של תחנות השידור הספרתיות; לעניין זה – "גופים אחרים" – גופים אחרים המשדרים שידורי טלוויזיה, המפורטים בסעיף 6, ולגבי התקופה שקדמה ליום הקובע – המפורטים בסעיף 51א(א) לחוק הרשות השנייה, כנוסחו בסעיף 19(1)(א) לחוק זה; "ערוץ נושאי" – ערוץ טלוויזיה ש-75% לפחות משעות השידור שלו מוקדשים לנושא אחד, וששידוריו בנושא האמור משודרים במהלך 90% לפחות משעות צפיית השיא; "שעות צפיית השיא" – השעות שבין 19:00 ל-23:00, בכל יום.

טל רוזנפלד: (ב) נכלל נושא ברשימת הנושאים שנקבעה לפי סעיף קטן (א), רשאית המועצה לשידורי כבלים ולוויין להעניק רישיון לשם שידורו של ערוץ נושאי כהגדרתו באותו סעיף קטן, בנושא האמור, שיופץ באמצעות תחנות שידור ספרתיות, למי שבחרה במכרז שפרסמה.

טל רוזנפלד: (ג) (1) במכרז לבחירת משדר ערוץ נושאי לפי סעיף קטן (ב), לא יהיה רשאי להשתתף כל אחד מאלה: (א) מי ששידורי הטלוויזיה שהוא משדר מופצים באמצעות תחנות שידור ספרתיות (בסעיף קטן זה – גוף מופץ); (ב) מי שהוא בעל עניין בגוף מופץ; (ג) מי שגוף מופץ הוא בעל עניין בו; (ד) מי שאדם מסוים הוא בעל עניין בו וכן בעל עניין בגוף מופץ.

טל רוזנפלד: (2) על אף הוראות פסקה (1), רשאי השר לקבוע בתקנות תנאים בהתקיימם יהיה רשאי להשתתף במכרז מבקש שמתקיים לגביו סייג מהסייגים המנויים באותה פסקה, ובלבד שלא יינתן למבקש כאמור או למי שקשור אליו כאמור בפסקה (1)(ב) עד (ד), רישיון ליותר מערוץ נושאי אחד, מכוח התקנות לפי פסקה זו; קביעת התנאים כאמור תיעשה בשים לב לקיומה של קיבולת פנויה בתחנות השידור הספרתיות, ולשיקולים של הרחבת מגוון סוגי שידורי הטלוויזיה המופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות, קידום התחרות בתחום שידורי הטלוויזיה וטובת הציבור.

טל רוזנפלד: "

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "לטובת הציבור" זה המשפט הכי חשוב.

טל רוזנפלד: "(ד) משדר ערוץ נושאי יהיה רשאי לממן את שידוריו באמצעות שידורי פרסומת.

טל רוזנפלד: "

עפר מרגלית: רגע טל, פה יש את הנוסח החדש.

טל רוזנפלד: "(ה) הוראות סעיפים 6ח, 6כד1 ו-6כה לחוק התקשורת וכן הוראות סימן ט' בפרק ב'1 לחוק האמור, למעט סעיפים 6לד, 6לד1(א), (ב), (ד) ו-(י) ו-6לד3 לאותו חוק, יחולו, בשינויים המחויבים"

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, רגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר להתחיל לקרוא מחדש?

טל רוזנפלד: אני מנסה להשלים משפט.

טל רוזנפלד: "ובכפוף להוראות סעיף זה, לעניין רישיון לפי סעיף קטן (ב) ובכלל זה לעניין מתן רישיון כאמור, לעניין משדר ערוץ נושאי ולעניין שידוריו.

טל רוזנפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: הסבר בבקשה.

נגה רובינשטיין: במערך ה-DTT, הרעיון הוא שיהיה מגוון של ערוצים שמשדרים.

נגה רובינשטיין: רעיון שחברי הכנסת, ככלל, הביעו בו גם תמיכה במהלך הדרך.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת שיהיו כאן:

נגה רובינשטיין: גם אותם ערוצים ציבוריים; גם בעלי זיכיונות או רישיונות מכוח חוק הרשות השנייה; גם ערוצים ייעודיים קיימים או כאלה שיהיו; וגם ערוצים נוספים, כאשר הגדרנו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על זה לא דובר אף פעם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף חבר-כנסת לא יכול להיות בעד משהו שלא שמע אותו.

נגה רובינשטיין: חברי הכנסת היו בעד הרעיון של הרחבת – שמעתי אותך מדברת על הערוצים הייעודיים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ייעודי?

נגה רובינשטיין: גברת ברקוביץ, תני לי לסיים.

נגה רובינשטיין: כל מה שתחשבי שאני אומרת לא נכון, תתקני אותי אחר-כך, בסדר?

כרמל שאמה-הכהן: תני לה להסביר.

נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

נגה רובינשטיין: אבל אני מבקשת בסוף הדברים, לא במהלכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני לא אזכור כי יש כל-כך הרבה טעויות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אזכור.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, תני לה לסיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נו, דברי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

נגה רובינשטיין: הערוצים הנושאיים אמורים להיות, כמו שמצוין כאן בנושא, משהו שיש לו מסגרת.

נגה רובינשטיין: כאשר שר התקשורת ושר האוצר שוקלים – זה כפוף להחלטה שלהם.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת החלטה שלהם שנכון שיהיו ערוצים נושאיים בנושאים מסוימים, כאשר הערוצים האלה מחויבים, בניגוד למשל לערוצים אחרים שקיימים היום, במינימום של 75% מזמן השידור שלהם – ההוצאות – לשדר בנושא מסוים.

נגה רובינשטיין: גם מתוך הפריים-טיים שלהם – על מנת להבטיח שלא יהיה מדובר בערוצי Broadcast או משהו שהוא מקביל ל- Broadcast – הם מחויבים לשדר ב-90% מהזמן אותו סוג נושא שלשמו הם נדרשו.

נגה רובינשטיין: למשל, אם יחשבו שיש צורך שנושא מסוים – נניח: טיולים בארץ-ישראל, ילדים או נושאים אחרים – כאשר יש צורך ברמת הציבור שתהיה נגישות לכלל הציבור לערוצים בנושא מסוים אשר הציבור לא מקבל מענה לגביהם במסגרת ה-DTT או במסגרת סבירה הולמת במקום אחר, תהיה אפשרות לשר התקשורת ולשר האוצר לקבוע את הרשימה של הנושאים המסוימים האלה.

נגה רובינשטיין: כאשר תתקבל החלטה על-ידיהם, השרביט יעבור למועצת הכבלים והלוויין.

נגה רובינשטיין: כאשר מועצת הכבלים והלוויין תפרסם מכרז – שזה הליך שוויוני ושקוף – שבו תהיה אפשרות למתמודדים להגיש את ההצעות שלהם, ייבחר גורם שיפעל במסגרת של רישיון.

נגה רובינשטיין: הערוצים האלה יכולים להיות ממומנים באמצעות פרסומות.

נגה רובינשטיין: אמנם כרגע אנחנו מדברים על מספר מאוד מצומצם של ערוצים נוספים, ככול שיהיו, מכיוון שאנחנו מדברים על שלושה מוקסים ששניים מהם ב-SD.

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים כרגע על הערוצים שיכולים לעלות ב-SD, המקום כרגע מצומצם.

נגה רובינשטיין: אנחנו תקווה שבעתיד אפשר יהיה להרחיב למגוון רחב ככול שניתן.

נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שיש כאן עוד פתח שאנחנו לא בטוחים שהוא ימומש אבל יש כאן עוד אפשרות להוסיף מגוון של ערוצים נוספים, כאשר יהיה להם צורך ציבורי, כי אם לא יהיה להם צורך ציבורי הם כנראה לא יעלו ולא ישדרו.

נגה רובינשטיין: זאת רק תוספת למה שנמצא היום ואני חושבת שנכון יהיה לברך על זה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה מר הררי.

יגאל הררי: קודם כל אני רוצה להגיד שאני רואה את הסעיף הזה בשורה אחת, עם סעיף (ד).

יגאל הררי: בעצם אנחנו חוזרים לכל החוק הזה.

יגאל הררי: אתם שותלים עץ אחד וכורתים עץ אחר.

נגה רובינשטיין: מה זה (ד)?

כרמל שאמה-הכהן: הפרסומות.

יגאל הררי: סעיף הפרסומות הזה.

יגאל הררי: הרי גם אם אתם אומרים שזה ייעודי – נניח שעכשיו אנחנו מדברים רק על שידור לאתיופים – ויבוא מישהו שמפרסם מג'אדרה, נראה לכם שהוא יפרסם אותו במקום אחר?

כרמל שאמה-הכהן: מה הוא מפרסם?

יגאל הררי: מפרסם את המאכל האהוב, המג'אדרה שלהם.

יגאל הררי: אני מדבר ברצינות, אתם עושים צחוק פה?

קריאות: התכוונת לאינג'רה.

יגאל הררי: אינג'רה.

יגאל הררי: אני אומר: שותלים עץ אחד וכורתים את העץ השני.

יגאל הררי: יש לי עוד שאלה, אתם נותנים את הערוץ הזה, את התשתיות, אדוני המנכ"ל - -

לאה ורון: רבותי.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מר הררי.

יגאל הררי: - - אני רוצה להגיד שהמדינה מסבסדת את הערוצים האלה עכשיו ברגל גסה, על חשבון הציבור.

יגאל הררי: מהמקום שאנחנו באים אליו, תחנות הרדיו האזוריות, מי שמבין ומכיר את האגף הזה יודע שהמצב שלהם הוא בכי רע היום.

יגאל הררי: אני יכול להגיד לך שאם רוצים לגזור את דינן של תחנות הרדיו למוות – זאת השיטה.

יגאל הררי: איך עושים את זה?

יגאל הררי: מגניבים את זה בשורה אחת: פרסומות, יינתנו פרסומות.

יגאל הררי: תגידו, מה עובר על האנשים שמכניסים שורה כזאת ולא חושבים?

יגאל הררי: נתתם עכשיו לתשתיות, אולי תממנו את התשתיות שתחנות הרדיו מימנו, כשהקימו את תחנות הרדיו.

יגאל הררי: תחזירו להם קצת כסף, תגידו: זה במידה ותפסידו בשנים הקרובות.

יגאל הררי: איך יכול להיות כזה דבר שמגניבים שורה ולא נותנים אפילו שום הסבר.

יגאל הררי: בעצם אתם אומרים: לחלק מזה – איזה חלק יכול לפרסם - - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם מר הררי.

יגאל הררי: אני מבקש שהסעיף הזה ירד מהפרק.

כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהסעיף הזה בא מוקדם מידי.

אלכס מילר: במצב שאנחנו נמצאים, רק לפני - - -

לאה ורון: אתם מפריעים לחבר-הכנסת מילר.

אלכס מילר: רק לפני 10 דקות עלתה פה בקשה מהערוצים לדחות את החזר החובות.

אלכס מילר: אם עוגת הפרסומות הייתה כל-כך גדולה שאפשר היה להתחלק איתה בלי סוף, הם לא היו מגיעים לכאן עם חובות כאלו.

אלכס מילר: אני חושב שצריך לקחת את הדברים בפרופורציה, חושב שעדיין מוקדם להכניס את הסעיף הזה.

אלכס מילר: צריך קודם כל לראות איך אנחנו מסתדרים עם מה שיש לנו ואחר-כך לתת אופציות נוספות לערוצים אחרים.

אלכס מילר: נוסף על כך, אנחנו עדיין עם הרפורמה של רשות השידור.

אלכס מילר: אנחנו עוד לא יודעים מאיפה יגיע הכסף למימון הרפורמה וגם שם אנחנו נצטרך לחשוב, בסופו של דבר, שכול החסויות וכול הפרסומות - זו אותה עוגה ואי אפשר להמציא פה איזשהו גלגל מחדש.

אלכס מילר: אני חושב שהסעיף הזה הוא כרגע, מבחינתנו לפחות, בעייתי לאישור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אני רוצה להגיד.

כרמל שאמה-הכהן: מר סלוצקי, בבקשה.

חיים סלוצקי: אני חושב שמה שקרה כרגע זה שהולכים להפיל את כל הסיפור של ה-DTT.

חיים סלוצקי: ישבתי פה 4.5 שעות וחיכיתי לרגע הזה, שידעתי שיגיע.

חיים סלוצקי: הולכים להרוס את כל תשתית התקשורת בארץ.

חיים סלוצקי: אני חושב שקודם כל, האוצר שיושב פה יציג את המצב של שוק התקשורת, שיבינו מה קורה היום לערוצים המסחריים שיושבים פה, שאין פרסומות.

חיים סלוצקי: היום משדרים 30 דקות פרסומות במקום 160.

חיים סלוצקי: יש פה ערוצים שלא יכולים לשלם משכורות לעובדים, שביטלו הפקות.

חיים סלוצקי: אני בעצמי כמפיק, בוטלו לי הפקות בערוצים מסחריים.

חיים סלוצקי: אני מבין את הבעיה, אני לא כועס, אני מבין את מה שקורה.

חיים סלוצקי: אני בעל ערוץ, יש לי ערוץ הבידור, האם מחר ניתן להוציא מכרז לערוץ הבידור ואני אלך הביתה?

חיים סלוצקי: יש לי 120 עובדים.

חיים סלוצקי: איזו מן שערורייה?

חיים סלוצקי: מה זה הדבר הזה?

חיים סלוצקי: אתם באים לגדוע את העץ שבונים אותו שנים?

חיים סלוצקי: שבע שנים אני בונה עסק ועכשיו רוצים ללכת ולתת למישהו זיכיון – לא משנה, נגיד שהמכרז יתנהל בהגינות יתרה – יבוא אחד, סליחה שאגיד, מיליארדר מאוסטריה, שיגיד: מה אכפת לי שיהיה לי.

חיים סלוצקי: כל ה-100 העובדים ילכו הביתה ואחרי זה הוא יעשה מה שהוא רוצה.

חיים סלוצקי: ראינו עד היום שכול הערוצים הייעודיים לא עמדו בקריטריונים של המכרזים.

חיים סלוצקי: לפי המכרז הערוצים הייעודיים משודרים רק דרך הכבלים והלוויין, במשודרים דרך ה-DTT.

חיים סלוצקי: כל תנאי הסף של הערוצים המסחריים – יושבים כאן הרבה עורכי דין שיספרו לכם – לא עומדים בקריטריונים.

חיים סלוצקי: זה בסדר כי המצב השתנה בשוק אבל אי אפשר לשנות עכשיו עוד ולהרוג את היוצרים, את המפיקים ואת בעלי הערוצים הקבועים, אין חיה כזאת.

חיים סלוצקי: אין חיה כזאת.

ירמיהו קדושי: אל תדבר בשם היוצרים.

ירמיהו קדושי: אני מציע שלא נקבל כסף מהקרטל הזה.

ירמיהו קדושי: אל תדבר לי בשם היוצרים.

חיים סלוצקי: מה אתה רוצה ממני?

חיים סלוצקי: תדבר לוועדה, לא אלי.

חיים סלוצקי: אני מדבר אליהם לא אליך.

ירמיהו קדושי: אל תדבר בשם היוצרים.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא מדבר בשם היוצרים.

ירמיהו קדושי: הוא אמר כרגע: היוצרים והמפיקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא כל היוצרים.

כרמל שאמה-הכהן: הוא דיבר בשם היוצרים שהוא כן מייצג.

חיים סלוצקי: שאני מעסיק אותם.

ירמיהו קדושי: שיגיד את מדויק.

חיים סלוצקי: סליחה.

חיים סלוצקי: אני אדייק.

חיים סלוצקי: אני מעסיק 180 יוצרים, לא אחד כמוך, שמקבלים משכורות גבוהות וחיים.

חיים סלוצקי: אני מדבר בשמם כי קיבלתי סמכות.

חיים סלוצקי: אתה לא תגיד לי מה לעשות.

חיים סלוצקי: הדבר היחידי שאתה עושה זה יושב בכיסא פה - - -

ירמיהו קדושי: אתה יודע מה הכישורים של היצירה שלי?

ירמיהו קדושי: למה אתה אומר לא אחד כמוני?

חיים סלוצקי: - - - תדבר לוועדה לא אלי.

ירמיהו קדושי: - - - אני מדבר אליך.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: מר קדושי.

כרמל שאמה-הכהן: מר סלוצקי, סיימת את דבריך?

חיים סלוצקי: כן, תודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להתייחס, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבל שגב' נגה ברקוביץ לא נמצאת פה כי אני רוצה לחזור על מה שהתחלתי להגיד: דיברנו על ה-DTT וכול חברי הכנסת שנמצאים פה בחדר היו מאוד בעד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הלך והתרחב עד שהגיע לדבר חדש לחלוטין: מעולם לא דברנו על ערוצים נושאיים; מעולם לא דיברנו על זה שיש שם פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יהיה שם פרסום – שיהיה פרסום גם בכבלים וגם בלוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא רוצים לעשות את זה, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש להוריד את הנושא הזה לאלתר מסדר היום, מהצעת החוק הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם נחליט יום אחד ששוק הפרסום גדל ואכן הצלחנו – בגלל שעכשיו אנחנו מדינה מאוד מלוכדת בעקבות האירועים האחרונים שקרו והגיעו לפה עוד 5 מיליון עולים – ויהיה לנו שוק פרסום גדול, אזי יכול להיות שאנחנו נקים עוד ערוצים נושאיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזו טעות אני מאוד מבקשת להוריד את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד משהו אני רוצה להגיד: אתם יודעים מה תמוה בעיניי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 4 מיליון שקל מינימום צריך לשלם כדי לעבור ב-DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו הופכת להיות, לאט-לאט, פלטפורמה יותר יקרה מכבלים ולוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יותר מעניין מזה: יש לאוצר – וכמובן למשרד התקשורת – אבל בעיקר לאוצר, אינטרס מובהק שיהיו כמה שיותר ערוצים נושאיים.

עפר מרגלית: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד ערוץ נושאי – עוד 4 מיליון.

עפר מרגלית: משלם על מה שמפיץ אותו.

עפר מרגלית: זה לא עוד 4 מיליון.

עפר מרגלית: זה לא מגיע לאוצר הכסף הזה.

יגאל הררי: ככול שאתה מגדיל את הערוצים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף פעם שום דבר לא מגיע אליכם, בגלל זה אנחנו בבעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שיש פה תמימות דעים בשוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו לא רוצים להרוס, לא את הפלטפורמות, ואני דואגת לא לפלטפורמות, אני דואגת למי שעובד שם, ליוצרים שדיבר עליהם מר סלוצקי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה על מה מר קדושי מדבר, אני לא הבנתי אם יש לך כבר 4 מיליון שקל כדי להעביר ב-DTT, אז אתה הפכת להיות טייקון ברגע זה.

ירמיהו קדושי: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תן לי לדבר, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוץ מזה אנחנו לא עוד לא דיברנו על כמה כסף עולה להפיק ערוץ כזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על לעבור ב-DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה כסף עולות ההפקות של כל ערוץ?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה יפגע ביוצרים, המחירים ירדו, אנשים לא יוכלו לחיות מזה ואנחנו נקבל פה טלוויזיה איטלקית– אני לא יודעת, אף פעם לא ראיתי טלוויזיה איטלקית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם מדברים עליה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שדווקא יש שם הרבה חתיכות, אז אני לא מבינה למה אתם, גברים, מתנגדים לזה בכלל – בכול מקרה, אני לא יודעת מה זו טלוויזיה איטלקית, אני יודעת שאנחנו נקבל - - -

אלכס מילר: אני הייתי אומר משהו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה להגיד, בצורה גסה, זבל של טלוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אסור לעשות את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לחזור ואת הסעיף הזה למחוק לאלתר וללכת עם מה שחשבנו מלכתחילה.

כרמל שאמה-הכהן: נציג האוצר, בבקשה.

עפר מרגלית: דבר ראשון.

עפר מרגלית: לגבי החשיבות של הערוצים הנושאיים: אני לא אוסיף הרבה על מה שגב' נגה ברקוביץ אמרה.

אתי בנדלר: זה היה מעט מאוד, אני חייבת לציין.

נגה רובינשטיין: אני יכולה להרחיב.

אתי בנדלר: לדעתי, כן.

אתי בנדלר: סליחה.

אתי בנדלר: אל תסתכלי עלי ככה.

אתי בנדלר: זה היה ממש מאוד יצירתי – מותר לי להתפרץ לדבריו של מר עפר מרגלית, בהתחשב בדלות ההצעה – מה שאמרת זה הרבה יותר מאשר - - -

נגה רובינשטיין: אני אשמח לפרט.

נגה רובינשטיין: כל ההפניה לשמונת הסעיפים בחוק התקשורת מגלמת בחובה הסדרה מלאה, שכבר היום מתממשת על-ידי מועצת הכבלים והלוויין.

נגה רובינשטיין: אני אשמח להסביר מה זה סעיף 6 (ח), מה זה סעיף 6 (ט), כל הסעיפים האלה שלאורם הערוצים הנושאיים אמורים להיות מוסדרים, גם הדרך של המכרז, גם הפקות המקור, גם החובות שיהיו שם, הכול נמצא שם.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

עפר מרגלית: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, לגבי השאלה ששאלת בתחילת הדיון, אני חושב שזאת בדיוק הפלטפורמה שתוכל לאפשר לנושאים כפי שיבחרו השרים – אם לדוגמא הם יגיעו להחלטה שערוץ אתיופי או ערוץ מסוים חשוב שיהיה בשידור החינמי – זה המקום היחידי שבו יוכל - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא נושאי, אני מצטערת, זה לא ערוץ נושאי.

עפר מרגלית: בטח שזה ערוץ נושאי.

עפר מרגלית: זאת הכוונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממש לא.

חיים סלוצקי: ערוץ הספורט זה ערוץ נושאי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, כן.

חיים סלוצקי: אז היא מבינה טוב.

חיים סלוצקי: אתה כנראה לא מבין, סליחה שאני אומר את זה.

חיים סלוצקי: היא מבינה טוב מאוד מה אתם מתכוונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שר האוצר יקבע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש מעצבן אותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי שר האוצר יחליט שכדי שלא יהיו תאונות דרכים אנשים יקנו רכבים חדשים ולא ישלמו 100% מס על רכב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיתעסק בדברים הגדולים ולא בשטויות שהוא מתעסק: כמה ישלמו ומי יסתכל בטלוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה העידוד הזה לראות טלוויזיה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שילכו לקרוא ספרים.

עפר מרגלית: שר התקשורת יחד עם שר האוצר ובהתייעצות עם המועצות - - -

אלכס מילר: יש לכם כל-כך הרבה ערוצים שאתם יכולים לעשות שם מה שאתם רוצים: חינוכית ורשות השידור, מה קורה עם זה?

עפר מרגלית: זה לא רלוונטי.

אלכס מילר: מה זה לא רלוונטי?

אלכס מילר: מה אתם עושים עם כל הערוצים האלו?

אלכס מילר: למה אי אפשר לעשות - - -

עפר מרגלית: אנחנו לא מנהלים אותם.

עפר מרגלית: השאלה הזאת לא צריכה להיות מופנית אלינו.

אלכס מילר: אבל אתה רוצה לאפשר לעוד ועוד לעלות ולהתחרות, כמה אפשר?

עפר מרגלית: זה לא להתחרות.

עפר מרגלית: זה לטובת הציבור שיהיה לך כמה שיותר ערוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה טובת הציבור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לטובת הציבור תורידו את המס על הרכב.

עפר מרגלית: זה לא ערוצים ציבוריים, זה משהו שונה.

אלכס מילר: אבל יש טלוויזיה ציבורית, מה קורה איתה?

עפר מרגלית: זה לא רלוונטי.

אלכס מילר: מה זה לא רלוונטי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה רלוונטי מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה 800 מיליון שקל.

אלכס מילר: זה קרס או נבנה משהו אחר שגם הוא יקרוס?

עפר מרגלית: אתה בונה תשתית.

עפר מרגלית: הערוצים הם לא ציבוריים.

אלכס מילר: אני אשאל את השאלה: מה יקרה אם אחרי שנתיים שערוץ עובד וגייס פרסומות ופתאום נגמרה הסוללה אצלו והוא לא יכול יותר לעבוד, מה תעשו עם הערוץ הזה?

אלכס מילר: ייסגר?

אתי בנדלר: אני חושבת שאתם צריכים לאפשר לנציג האוצר לדבר.

עפר מרגלית: יש לי עוד כמה מילים.

עפר מרגלית: לגבי הסוגיה השנייה של אופן המימון: כפי שאמרת, לערוץ בשפה האמהרית כנראה שיהיה לו קשה להשיג לעצמו מימון.

עפר מרגלית: לשם כך הגענו גם עם שר התקשורת לנוסח שונה לסעיף (ד).

עפר מרגלית: אני אקריא אותו, הוא גם מולכם.

קריאה: התקשרתם אליו לשוויץ?

עפר מרגלית: לא.

עפר מרגלית: זה היה לפני שהוא נסע לשוויץ.

עפר מרגלית: "על אף האמור בסעיף 12, משדר ערוץ נושאי - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, איפה אתה?

אתי בנדלר: הוא נתן לנו - - -

נגה רובינשטיין: לא הנוסח תואם.

נגה רובינשטיין: העיקרון אולי, אבל לא הנוסח.

עפר מרגלית: העיקרון תואם וגם הנוסח.

עפר מרגלית: את יכולה לשאול את עוזרת השר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חם, אני מרגישה שזה חם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אנחנו צריכים לדבר על זה עכשיו?

עפר מרגלית: "על אף האמור בסעיף 12, משדר ערוץ נושאי יהיה רשאי לממן את שידוריו באמצעות שידורי פרסומת או באמצעות גביית תשלום בעד קליטת שידורי אותו ערוץ, ובלבד שהשר התיר זאת בשים לב להבטחת מגוון שידורי הטלוויזיה המופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות.

עפר מרגלית: " אני יכול להסביר את הרעיון ?

קריאה: זה כבר לא חינם.

קריאה: אז ה-DTT כבר לא חינם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי קודם נצביע ואז תסביר?

עפר מרגלית: אני אתן, לשם המחשה - - -

חיים סלוצקי: שערורייה.

עפר מרגלית: היום, אלו ערוצים בחינם - - -

לאה ורון: תאפשרו לנציג האוצר לדבר, בבקשה.

עפר מרגלית: הבעיה עם ערוצים מגזריים היא אופן המימון שלהם.

עפר מרגלית: קשה להצדיק אותם כלכלית.

עפר מרגלית: מה קורה היום, לדוגמא, עם הערוץ באמרהית?

עפר מרגלית: היום, בשביל לקלוט ערוץ באמהרית, משפחה אתיופית צריכה לשלם ל"הוט" או ליס 230-250 שקל – כמה שעולה חבילת הבסיס – ועוד 16 שקלים כדי לקנות את הערוץ.

עפר מרגלית: במודל של ה-DTT, במידה והשר יחליט כשיבוא היום יהיה מכרז לערוצים נושאיים – והוא יחשוב שנכון שיהיה ערוץ בשפה האמהרית – הוא יבחן את המצב בשוק - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השפה האמהרית זה לא נושא, זו אוכלוסייה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה משהו אחר.

כרמל שאמה-הכהן: תני לו לדבר, יוליה.

עפר מרגלית: זאת כוונת המשורר - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פשוט לא מאמינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רוצים חינם ועכשיו אתם רוצים כסף.

עפר מרגלית: תני לי לסיים.

קריאה: אתם מפחידים אותו.

קריאה: הוא עוד צעיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמין לי שמי נכנס לאוצר מיד מזדקן.

לאה ורון: די, די.

לאה ורון: איזה משפטים אלה?

לאה ורון: די.

לאה ורון: צעיר, לא צעיר.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

עפר מרגלית: הכדאיות הכלכלית של ערוצים כאלה מוטלת בספק.

עפר מרגלית: לשם כך אנחנו משאירים את הפשרות שהוא יבחן, כשנגיע למכרז וייבחר הערוץ – ייבחר הנושא קודם, ולאחר מכן ייבחר הערוץ – לאפשר כל אופן מימון אפשרי לערוץ הזה.

עפר מרגלית: אם היום הערוץ האתיופי עולה 230 ועוד 16, כ-250 שקלים, במנגנון הזה יכול להיות, במידה ולא יתאפשרו פרסומות, שהוא יעלה רק 5 שקלים לחודש שזה הרבה פחות מ-350 שקל לחודש.

עפר מרגלית: אני חושב שזה מצב עדיף בהרבה על המצב הקיים כיום והוא נותן מענה לאוכלוסיות שהיום אין להן מענה.

אלכס מילר: ואם הוא מחר לא מצליח לגייס את הכסף, חוזרים חזרה ל-230?

שאול מגנזי: איך הממירים יעבדו?

שאול מגנזי: איך יקודדו את הממירים, תסביר לי.

שאול מגנזי: נגיד שישלמו כסף, אמהרי אחד כן והשני לא, איך יצפינו את השידור?

קריאה: אדוני היושב-ראש, סעיף 12 אושר פה לפני שעה, לא?

קריאה: אז מה עכשיו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אפשר לגבות את ה-5 שקלים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה ה-5 שקלים האלו ישולמו, ברדיו?

עפר מרגלית: אפשר היום באינטרנט, לדוגמא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האנשים האלה שאין להם - אתה פונה לאוכלוסיה - - -

חיים סלוצקי: שיקימו את הערוץ באינטרנט, זה הרבה יותר זול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה שהם ישלמו באינטרנט 5 שקלים?

חיים סלוצקי: שיקימו את הערוץ באינטרנט.

חיים סלוצקי: במקום לשלם, יקחו בלי כסף, בחינם.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני עובר לדובר הבא.

כרמל שאמה-הכהן: גב' נועה גבע מ"יס".

נועה גבע: תודה.

נועה גבע: הדבר שאני חושבת שנשכח אולי מנערי האוצר והאנשים שאמונים על ההסדר - - -

אתי בנדלר: אל תשתמשי בביטויים כאלה.

נועה גבע: זאת העובדה שהמדינה בסך הכול מקימה פלטפורמה שממומנת על-ידי המדינה ומתחרה בפלטפורמות הפרטיות שטרם סיימו לשלם אפילו את ההשקעה שלהם על התשתיות שהם בנו.

נועה גבע: בנוסף על כך, מעבר למה שכבר נעשה כאן ושאפשר לקבל אותו כאיזשהו שירות לציבור של DTT, הלכו צעד נוסף ומאפשרים פה הקמת ערוצי נישה שלוקחים את הדברים המובהקים ביותר שנשארו בכול זאת בידי הפלטפורמות.

נועה גבע: לא יעלה על הדעת שיהיו כאן ערוצים של ספורט, של ילדים, של חדשות, דברים מהסוג הזה, שהם לא כפופים לשום חובה רלוונטית – לא כתוב "הפקות מקור" בסעיפים שמפנים אליהם; הם לא מפנים לסעיף שמאפשר להטיל עליהם "הפקות מקור; לא תמלוגים; לא שום חובה בעלת שום ערך ממשי שחוזר לציבור – הם מקבלים את הפרסומות האלה כאיזושהי מתנה, הם מתחרים בכול יתר הערוצים האחרים שכפופים לכול החובות האלו.

נועה גבע: אין פה שום מגרש משחקים מאוזן או כללי משחק הוגנים כלפי הקיימים.

נועה גבע: לא ברור איזה ערך ציבורי זה משרת, מבחינת ההסתכלות הכוללת של העניין הזה.

נועה גבע: האם להקריב את הפלטפורמות הקיימות לטובת איזשהו ערוץ חדש זה מה שהציבור אמור לקבל בתמורה?

עפר מרגלית: לא.

עפר מרגלית: הכוונה היא פשוט אלטרנטיבה הרבה יותר זולה שלא קיימת כיום.

נועה גבע: קח בחשבון את השלכות הרוחב של העניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: סיימת, נועה?

כרמל שאמה-הכהן: עידן אור, ארגוני היוצרים.

עידן אור: המשמעות של הסעיף הזה ובכלל החוק הזה כמו שהוא נראה כרגע – אבל הסעיף הזה מחמיר את זה – זה סוף הטלוויזיה פה.

עידן אור: זה להרוג את היצירה המקורית הישראלית בצורה טוטאלית.

עידן אור: בזה נגמר העניין.

עידן אור: ירמי, ברשותך, אני מייצג את רוב היוצרים או חלקם, בסדר?

עידן אור: את חלקם הקטן, המיעוט.

עידן אור: אני רוצה להגיד שהמשמעות של הדבר הזה זה סוף הטלוויזיה.

עידן אור: עם כל הכבוד לאוצר, יש פה דיון כאילו מדובר על חוק כלכלי.

עידן אור: כולם פה שוכחים שהיום הטלוויזיה זה הגורם המשפיע ביותר על החינוך והתרבות במדינה הזאת – יותר מבית הספר, יותר מההורים ויותר מכול מקום אחר.

עידן אור: מדברים פה על כסף, 4 מיליון, בסופו של דבר היצירה המקורית והתרבות הישראלית הם שצריכים לעמוד לנגד עיני נציגי הציבור ולא רק שטרות של דולרים או של שקלים.

עידן אור: מה שכרגע קורה פה עם הערוצים הנושאיים האלה זה הסוף.

עידן אור: גם ככה השוק הזה בקושי מתקיים היום.

קריאה: לא מתקיים.

עידן אור: אנחנו מתעסקים פה עם אנשים שבקושי גומרים את החודש ואתם מנסים לתת פה – על איזה בדיוק מגוון?

עידן אור: על איזה פלורליזם?

עידן אור: מה ישדרו שם?

עידן אור: - - -

ירמיהו קדושי: אבל מה איתנו?

ירמיהו קדושי: - - -

עידן אור: שנייה ירמי.

עידן אור: מה ישדרו בערוצים האלה - - -

חיים סלוצקי: ירמי, תיתן לו לגמור.

חיים סלוצקי: הוא נתן לך לדבר בשקט, תיתן לו לגמור בבקשה.

עידן אור: אני יושב פה 5 שעות, זאת הפעם הראשונה - - -

חיים סלוצקי: תכתוב מה שיש לך להגיד - - -

כרמל שאמה-הכהן: סלוצקי צודק.

עידן אור: אין על הערוצים האלה שום רגולציה – נגה, אני לא יודע על איזו רגולציה את מדברת – יושבים פה אנשים שמשקיעים עשרו ומאות מיליונים של שקלים כל שנה בשביל לשדר ופתאום מגיע מישהו מהדלת האחורית ונכנס ככה.

עידן אור: הדבר הזה לא יכול לקרות.

עידן אור: אין שום מחויבות להפקות מקור שם, לדרמה, לסרטים תיעודיים.

עידן אור: אתם רוצים להביא פלורליזם?

עידן אור: רוצים להביא את הפריפריה לציבור?

עידן אור: איפה סרטי תעודה?

עידן אור: איפה דרמות?

עידן אור: שיביאו את המגוון של התרבות הישראלית למסך.

עידן אור: איפה זה יקרה?

עידן אור: מי יכפה עליהם לעשות את זה?

עידן אור: אנחנו יודעים שאם זה לא מופיע בחוק – זה לא יקרה.

עידן אור: יש לנו ניסיון מר עם זה לאורך שנים.

עידן אור: חובות על חובות על חובות שאחר כך נדחים ונמחקים בסוף.

עידן אור: אנחנו עדים לזה כל הזמן.

עידן אור: אי אפשר להמיט על השוק אסון.

עידן אור: זה אסון מה שכתוב פה.

עידן אור: צריך להבין את זה.

עידן אור: זה אסון לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: יורם מוקדי, בבקשה.

יורם מוקדי: תודה על זכות הדיבור.

יורם מוקדי: יש פה צוות – דיברנו על הצוות הזה, כבוד יושב-ראש הוועדה, חברי כנסת – הגישו הצעת חוק על בסיס עבודת הצוות.

יורם מוקדי: כמו שאמרתי, הצוות הזה לא קיים שימוע.

יורם מוקדי: אתם יודעים למה?

יורם מוקדי: בגלל שבמסגרת הניירות הסודיים של הצוות נקבע שלא הולכים להוסיף ערוצים נוספים ולכן אין טעם בכלל לקיים שימוע מול "הוט", "יס" או כל גורם אחר שייפגע.

יורם מוקדי: הצוות הסודי הזה – והוא סודי – שלא פרסם את הנייר שלו ולא פרסם את המסקנות שלו ולא קיים שימוע כדי להבין את השלכותיו, המליץ שלא יכנסו גורמים נוספים כלשהם: לא ערוצים נושאיים עם פרסומות ולא ערוצים עם דמי מנוי.

יורם מוקדי: אז קודם כל לעניין הפרוצדורה, אני אומר את זה במלוא העדינות: יכולת ההשחלה במשהו שהוכן מראש – במקרה להכניס אותו פה בדיון על סעיף 12 (ד) שמדברים עליו – גם פרסומות וגם דמי מנוי פתאום, מרשים אותי בהחלט – אני אומר את זה כספורטאי – איך אפשר להשחיל.

יורם מוקדי: אם יש החלטת ממשלה אני חושב שיהיה החוק הממשלתי אז מה פתאום מישהו קם בבוקר ומחליט שהממשלה החליטה אחרת.

יורם מוקדי: זה לעניין הפרוצדורה.

יורם מוקדי: עכשיו לעניין המהות.

יורם מוקדי: מדינת ישראל החליטה – בניגוד למדינות בעולם – לקיים רגולציה הפוכה לגמרי.

יורם מוקדי: הרגולציה הזאת באה ואמרה: למרות שאנחנו מדינה קטנה, למרות השפה העברית, אנחנו נכפה על התעשייה הרב ערוצית חובות מכאן ועד "להודעה חדשה" ונוסיף עוד 100% על מה שקיים בעולם, ונכלול במסגרת זאת גם איסור פרסומות - רק אצלנו, אגב, ובמלטה – למרות שאנחנו יודעים שפרסומות טובות לציבור כי הן יכולות להוזיל את המחירים, כי אנחנו חושבים שיש ערכים יותר חשובים ואנחנו רוצים שיהיו Broadcasters ואנחנו נגן על ה- Broadcastersהאלה.

יורם מוקדי: אלו ערכים שהוועדה הזאת החליטה במהלך חקיקה מאוד גדול, לטוב או לרע.

יורם מוקדי: כשרצו לשדר את שידורי המונדיאל בתשלום, הוועדה הזאת אמרה "לא" לפרסומות שיאפשרו את המונדיאל בחינם כי אמרה: אנחנו מבינים את הרצון להיות פופוליסטיים או לרצות את העם באמצעות פרסומות אבל אנחנו מבינים שפה ייפלו קורבנות וכולם ייפלו.

יורם מוקדי: ואז, על הדרך, באיזה חוק קטן כזה, מכניסים את הדבר הזה של ערוצים נושאיים עם פרסומות, ובהשחלה נוספת, מדברים על ערוצים עם דמי מנוי.

יורם מוקדי: מה זה "ערוצים עם דמי מנוי"?

יורם מוקדי: ערוצים עם דמי מנוי הם פלטפורמה רב-ערוצית, במימון המדינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חד-משמעית.

יורם מוקדי: שאז גם אפשר לקנות ערוצים נוספים בתשלום.

יורם מוקדי: אני לא מבין את ההיגיון ואת קו הרציפות והאחידות, שהרי ה-DTT היה צריך להיות בשרורה חינמית, אז מה פתאום הוא הופך להיות פלטפורמה בתשלום?

יורם מוקדי: אני לא מבין איך פלטפורמה ממשלתית הולכת לאפשר גביית כסף.

יורם מוקדי: אני לא מבין איזה רגולציה הולכת להיות, כי ועדת הכלכלה, בשנת 2000-2001, ישבה שנה וחצי בדיוני מרתון כדי לחוקק את חוק התקשורת שהסדיר את הרגולציה על הכבלים והלוויין.

יורם מוקדי: רגולציה מאוד מורכבת עם ארגוני יוצרים וגורמים אחרים על כמה הפקות מקור יהיו ואיך יהיו הפקות מקור.

יורם מוקדי: ועכשיו השאלות: יהיה פה ערוץ ודמי מנוי ויהיה הסכם, מישהו מפקח על הסכם המנוי?

יורם מוקדי: מישהו מפקח על הפקות המקור?

יורם מוקדי: מישהו קובע את החובות?

יורם מוקדי: מי בכלל מפקח?

יורם מוקדי: יש הגנות צרכניות, כי פתאום משהו גובה כסף?

יורם מוקדי: חוק סיווג וסימון חל הדברים האלה?

יורם מוקדי: האם יהיו הפקות לילדים?

יורם מוקדי: האם מישהו עוסק פה בנושא הטכנולוגי?

יורם מוקדי: והאם מישהו ייתן לי את התשובה לשאלה: אם שווקו, כמו שאמר מנכ"ל הרשות השנייה, 250 אלף ממירי DTT פתוחים, מה קורה לכול האנשים שקנו את הממירים האלה, האם הם יצטרכו להחליף את הממירים כדי לקנות?

יורם מוקדי: הזיגזג הרגולטורי, הבלתי נתפס הזה, של אנשים שלא עשו בדיקה – אין פה נייר EXCEL אחד שהוכן על ההשלכות של הדבר הזה.

יורם מוקדי: אני חוזר לדיוני ועדת הכלכלה שהתקיימו רק ב-2008 על הקמת מערך ה-DTT.

יורם מוקדי: נקבע על-ידי הוועדה הזאת ש:

יורם מוקדי: אם רוצים להוסיף ערוצים נוספים כלשהם למערך, חייבים לקיים בדיקה מעמיקה על ההשלכות.

יורם מוקדי: בדיקה כזאת לא התקיימה עד היום הזה, לא-כל-שכן עכשיו להשחיל, ממש ככה, ערוצים נוספים ולמוטט את כל הרגולציה.

יורם מוקדי: אגב, סוד גלוי לחברי הוועדה ולכול הנוכחים פה: האם אתם יודעים מה הרווח המצטבר של חברות הכבלים בעשור האחרון?

יורם מוקדי: מינוס 3.5 מיליארד שקל.

יורם מוקדי: אז אם מישהו חושב שיש פה איזה רנטה או משהו כזה, רק יסתכל בנייר שהכין משרד התקשורת – לא אני – שמנתח לעומק למה עלויות המכר פה יותר יקרות.

יורם מוקדי: הוא מציין, בין היתר, שהרכש הזר עולה פה יותר, הטריטוריה זולה, יש מחויבות רגולטוריות, יש הפקות מקור, יש מגבלת שפה והרבה מאוד סיבות לעובדה אנחנו פחות רווחיים מחברות כבלים בעולם ועלות המכר פה יותר יקרה.

יורם מוקדי: זו הרגולציה שאנחנו בנינו.

יורם מוקדי: איסור הפרסומות הזה – אני מצהיר פה שאם יהיו לי פרסומות אני אוכל להוזיל את המחירים שלי – ועל אף ההצהרה הזאת, ששמעו אותה כמה פעמים בוועדה, לא נותנים לי פרסומות ומסבירים לי שזה יפגע בחללים.

יורם מוקדי: עכשיו, עם הערוצים האלה עם דמי מנוי – זה לא איום שחלילה יתמוטטו פה התעשיות האלה – אם "יס" ו"הוט" הפסידו מיליארדי שקלים בעשור האחרון אז מה בדיוק יקרה אם תהיה פה פלטפורמה ממשלתית שתיתן ערוצים בתשלום?

יורם מוקדי: ואיפה בדיוק הבשורה פה אם זה בתשלום?

יורם מוקדי: התחינה שלי לחברי הכנסת: נושא כל-כך מהותי לא יכול לעלות – אני רק רוצה להוסיף הערה על סעיף 12 (ד) – זה לא עובד כך.

יורם מוקדי: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: ירמי קדוש.

ירמיהו קדושי: קודם כל אני רוצה להגיב על כל מה שנאמר כאן, גם על הדברים האלה.

ירמיהו קדושי: אני חושב - ראינו גם פה את כל ההערות וכול הדברים – במשך שנים שוק התקשורת מנוהל על-ידי קרטל.

ירמיהו קדושי: על-ידי קרטל של מספר אנשים שדואגים לאינטרסים האישיים שלהם ושל האנשים שמסביבם.

ירמיהו קדושי: יש כאן קבוצה של יוצרים, אומנים, קבוצה של עסקים, שמקודמים שם בשוק הפרסומת וגם בשוק היצירה.

ירמיהו קדושי: יש אוכלוסיות אחרות שמעולם לא היו חלק מהתקשורת הזאת.

ירמיהו קדושי: קמה הממשלה ונותנת פה ,סוף-סוף, מענה חברתי לאותם אנשים שלא נמצאים בשוק התקשורת ולא חלק ממנו במשך שנים.

ירמיהו קדושי: עכשיו באים אותם אנשים, שבמשך שנים החזיקו את שוק התקשורת בידיים שלהם וכפו על האנשים את התכנים שלהם, ואומרים: אנחנו לא רוצים אנשים אחרים מעבר לזה.

ירמיהו קדושי: אני חושב שהסעיף הזה מאוד חשוב, הערוצים הנושאיים הם מאוד חשובים, כי בסך-הכול יש אוכלוסיה גדולה מאוד: גם של צרכנים וגם של יוצרים ואומנים שלא באים לידי ביטוי בשוק התקשורת.

ירמיהו קדושי: שלא יבלבלו את המוח ויגידו כאן שהפרסומות ירדו או לא ירדו, כי ככול שנגדיל את עוגת הפרסום, יהיו פרסומות אחרות.

ירמיהו קדושי: אין קשר בין זה לבין זה, אלו סתם תירוצים שמנסים להעביר כאן.

ירמיהו קדושי: אם יקום מחר-מחרתיים ערוץ לנושא מסוים – אם דיברנו על מוזיקה או מוזיקה מזרחית או כל דבר שהוא – ויפרסמו שם הופעות של אומנים ששייכים לעניין הזה, אני לא חושב שזה יפגע בשוק הפרסום.

ירמיהו קדושי: להפך, זה יביא עוד אנשים לשוק הפרסום, זה ירחיב את המאגר.

ירמיהו קדושי: לא מזמן ראינו את כל המחאות החברתיות, למה זה קרה?

ירמיהו קדושי: כי אין תחרות בשוק.

ירמיהו קדושי: יש קרטל של פרסומות ששולט פה בשוק.

ירמיהו קדושי: יש פה קבוצה של עסקים שרק להם מותר לפרסם.

ירמיהו קדושי: מה עם העסקים הבינוניים?

ירמיהו קדושי: מה עם העסקים הקטנים?

ירמיהו קדושי: למה הם לא יכולים לפרסם בערוצים קטנים יותר ולהיות חלק מהעניין הזה, ולהרחיב את הכלכלה של הערוצים בכך שיהיו פה יצירות מגוונות?

ירמיהו קדושי: הציבור דורש את זה במשך שנים.

ירמיהו קדושי: כשסוף-סוף ממשלת ישראל, שהיא ממשלה חברתית וממשלה שעוזרת לציבור החלש, באה ועושה את המהלך החיובי הזה, אז קמים אותם אנשים שמגנים על עצמם, שבמשך שנים זלזלו ביוצרים האלה – ואדון סלוצקי אומר לי שאני יוצר רע?

ירמיהו קדושי: שאני לא מספיק טוב בשבילו.

קריאה: הוא לא אמר את זה.

ירמיהו קדושי: אני לא יודע מה הוא אמר.

ירמיהו קדושי: הוא אמר: אתה יוצר לא מספיק טוב.

ירמיהו קדושי: במשך שנים אמרו עלי שאני יוצר לא מספיק טוב, ועל הקהל שלי שלא מספיק טוב להם.

ירמיהו קדושי: אז מה, הקהל הזה לא יחיה במדינה, הוא יעזוב את המדינה?

ירמיהו קדושי: מה אתם רוצים?

ירמיהו קדושי: הקהל הזה קיים פה, משלם מיסים ורוצה להיות חלק מהעניין הזה.

ירמיהו קדושי: הגיע הזמן שהסעיף הזה יישאר וחשוב מאוד שהוא יישאר כי זה מה שיעזור לאוכלוסיה החלשה, וזה מה שיעזור לחלשים ושלא יבלבלו את המוח ויגידו: חלשים וחלשים.

ירמיהו קדושי: כי הם החזקים ואנחנו החלשים.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, תודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי נקים לך DTT נפרד?

ירמיהו קדושי: לא.

ירמיהו קדושי: תתני תחרות הוגנת.

ירמיהו קדושי: אין תחרות הוגנת.

כרמל שאמה-הכהן: ירמי, תודה.

אהרון אילוז: אני עורך-דין מטעם "ערוץ הקניות".

אהרון אילוז: מדברים פה על הרצון לבוא ולהרחיב את המגוון של הערוצים ומנגד על הנגיסה בעוגת הפרסומת.

אהרון אילוז: יש ערוץ אחד שמתאים ככפפה ליד לתוך מערך ה-DTT, זה "ערוץ הקניות".

אהרון אילוז: הוא לא ממומן מפרסומת, הוא לא ממומן מדמי מנוי, האזרח לא צריך לקנות את הזכות לצפות ב"ערוץ הקניות".

אהרון אילוז: אין טעם שהוא יופלה לרעה ויישכח פה בתוך כל המערך הזה.

אהרון אילוז: אז לפני שפונים להרחבה לערוצים נושאיים – ואנחנו לא נכנסים כרגע לוויכוח – חשוב להבהיר ש"ערוץ הקניות" יהיה בתוך המערך הזה.

אהרון אילוז: כי אם הוא מצליח ויכול לממן את עצמו, בלי לנגוס למעשה באף אחד אחר, מן הראוי שיינתן לו גם מקום כדי להרחיב לציבור את האפשרויות - יש ציבור שצופה וצורך את המוצרים.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יוחאי רוטנברג: אני מהאגודה לתקשורת קהילתית.

יוחאי רוטנברג: אמרתי את זה קודם וחברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ העלתה את הנושא הזה: הערוץ שלנו הוא ערוץ נושאי.

יוחאי רוטנברג: אני לא רוצה לפתור את הנושאים הכספיים שיבואו מצד הלוויין או "הוט" אבל על פניו, הערוץ הקהילתי הוא ערוץ שמשרת מאות-אלפי בתי אב.

יוחאי רוטנברג: אם יעבור ה-DTT למאות-אלפי בתי אב, תימנע מהם האפשרות לראות את הערוץ הקהילתי שעושים אותו מתנדבים.

יוחאי רוטנברג: נכון שמי שמריץ אותו ומעלה אותו, מעלה אותו בתשלומים של הלוויין ושל הכבלים.

יוחאי רוטנברג: אני לא בא לתת לכם פתרונות.

יוחאי רוטנברג: אני מעלה לכם שאלות כדי שחברי ועדת הכלכלה - תתנו להם איזושהי התייחסות ופתרונות בנושא הזה כי אחרת יימנע מאזרחי מדינת ישאל, מהצפון לדרום, אפשרות לצפות בערוץ.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

מיטל בשרי: אני מתפלאת על זה שתקפו את נציג האוצר כאילו הוא הורס את שוק התקשורת.

מיטל בשרי: נציג האוצר בא לטובת הצרכנים.

מיטל בשרי: יש חשיבות שייכנסו כמה שיותר ערוצים, וגם ערוצים נושאיים.

כרמל שאמה-הכהן: גם בתשלום אתם תומכים?

מיטל בשרי: לא בתשלום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יכולה לחזור על המשפט: "האוצר עובד לטובת הצרכנים"?

נגה רובינשטיין: את התכוונת לנציגת התקשורת, לא לנציג האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: מי ירד עליו?

כרמל שאמה-הכהן: לא שמעתי.

מיטל בשרי: התקשורת והאוצר.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, עפר מרגלית הוא מטובי בני האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין ספק.

מיטל בשרי: אין שום סיבה שערוץ הספורט ישודר רק בכבלים ובלוויין והציבור לא יוכל לראות אותו ב-DTT.

מיטל בשרי: לכן יש חשיבות שזה ייכנס.

מיטל בשרי: גם הדאגה פה שהיצירה המקורית תיפגע ושאין פיקוח - זה משהו שלא הגיוני בכלל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

מיטל בשרי: כי במידה והיצירה המקורית לא תתבטא בערוצים הנושאיים – הציבור יצביע ברגליים וילך לכבלים וללוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתי זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה "האח הגדול" זה - - -

ירמיהו קדושי: "האח הגדול" זה המצאה של ערוץ 2, - - - את זה כדוגמא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התוכנית "24/7" מקורית?

ירמיהו קדושי: אבל זה המצאה של ערוצי ה- Broadcast.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שתראי בטלוויזיה הזאת, מהבוקר עד הלילה.

מיטל בשרי: מי שירצה לראות משהו אחר, יחזור לכבלים וללוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את בעד שהציבור ישלם כסף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רצית DTT חינם, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הם לא אומרים "חינם", הם רוצים שהם ישלמו על זה.

כרמל שאמה-הכהן: סיימו את הוויכוח ביניכן.

כרמל שאמה-הכהן: ביקשתי לסיים את הוויכוח.

כרמל שאמה-הכהן: ניצן חן, אתה מוותר על זכות הדיבור שלך?

ניצן חן: לא

כרמל שאמה-הכהן: אז תתחיל לדבר.

ניצן חן: הצעת החוק מבוססת על מסקנות צוות מקצועי – סודי או לא סודי – שעשה את האיזונים בשוק הטלוויזיה המסחרית והרב-ערוצית והגיע למסקנה – בעיני מאוזנת ומושכלת – לא לגעת, בשלב זה, בשלושה תחומים: ספורט, ילדים וסרטים.

ניצן חן: אני חושב שהאיזון הזה ששמר הצוות, נכון לעת הזאת - -

כרמל שאמה-הכהן: כמה ערוצים נושאיים אמורים להיות על הפלטפורמה הזאת?

ניצן חן: אינספור, לכאורה.

ניצן חן: אני חושב - - -

כרמל שאמה-הכהן: עד שלושה?

קריאה: משהו קטן.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אין לכם בעיה להגביל את זה לשלושה בחוק?

כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה אני שואל אותך, אז תענה לי מדויק.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר לי עד שלושה.

עפר מרגלית: אני לא אומר "עד", אני אומר שכרגע המצב הוא שלושה.

עפר מרגלית: במידה ויהיו בעיות - - -

כרמל שאמה-הכהן: תיאורטית יכולים להיות יותר.

עפר מרגלית: אם ערוצים אחרים ייפלו - - -

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

ניצן חן: אני רוצה לומר שני דברים, אדוני היושב-ראש.

ניצן חן: אל"ף, להזכיר את מה שאמרתי לפני 4.5 שעות.

ניצן חן: חוק ה-DTT הוא לא רק כלי, הוא לא מטרה.

ניצן חן: המטרה היא לאפשר לאותם שניים-שלושה ערוצים נוספים – כל הוויכוח פה הוא על שלושה ערוצים, הא ותו לא – על שלושה ערוצים, מעבר לייעודיים, הציבוריים, המסחריים, שיאפשרו שְׁפִּיל לצרכן שרוצה רק ילדים, רוצה רק סרטים, רוצה רק ספורט – זה הוויכוח.

ניצן חן: ככול שהכבלים והלוויין יציעו חבילה צרה, חוק ה-DTT מתייתר, זאת דעתי.

ניצן חן: אחרי שאמרתי את זה, אני סבור שמה שאמר נציג היוצרים ומה שאמרו – במקרה הזה אני אוהב - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל הם לא מציעים, נכון לרגע זה, חבילה צרה, למרות כל - - -

ניצן חן: יש דיון.

ניצן חן: שר התקשורת ונציגי האוצר ואנחנו מנהלים שיג ושיח - -

כרמל שאמה-הכהן: \ה לא נולד אתמול.

כרמל שאמה-הכהן: הצרה שאין חבילה צרה כרגע.

ניצן חן: למקרה הזה אני סבור כך – לראשונה קיבלנו את ההצעה הזאת שנציג האוצר הקריא, אתמול בשעה 15:00 אחרי-הצהריים.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כולנו.

כרמל שאמה-הכהן: אני אפילו אחריך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קיבלתי אחריו.

ניצן חן: ממש בצורה אקראית, ספרנו כאן – דודו קובסניאנו יועמ"ש המועצה ואני – לפחות שישה-שבעה נושאים שנמצאים בליבת הפעילות של הטלוויזיה המסחרית, שאי אפשר ככה, בסעיף (ד) קטן לעשות פה מכירת – לא רוצה להשתמש פה בביטוי חריף.

ניצן חן: בקיצור.

ניצן חן: אחד, זה העניין של השלכות על איכות הפקות המקור במדינת ישראל; שיקולי שוויון ברגולציה על פלטפורמות המספקות שירותים זהים; השלכות על מנויי הטלוויזיה הרב-ערוצית למנויים; השלכות צפויות על תעשיית הפקות המקור - מפיקים עצמאיים, יוצרים וכו'.

ניצן חן: וגם הדבר הבסיסי ביותר: האם בסופו של דבר - כשכול הרציונל היה חבילה חינמית - החוק לא מתייחס באמצעות גביית התשלום אלא דוחה את הקץ ואומר: אני משאיר מודל פרסום "גם וגם", דהיינו, או פרסומות או באמצעות – בינינו, דחיית הקץ פה היא לא נכונה, בטח לא בחקיקה ראשית ובאיזה סעיף (ד) קטן.

ניצן חן: שורה התחתונה, אדוני היושב-ראש, אני מציע: מאחר ומדובר פה בסעיף הקטן הזה, תחת המילה "נושאית" – בעיני סופת הוריקן ופצצת מצרר על כל תעשיית הטלוויזיה – מן הראוי, לפחות שבעה ימי עבודה לדון בנושא הזה, בהשלכות של זה.

ניצן חן: כרגולטור ישיר על הרב-ערוצית, אני לא אישן יומם ולילה, שבעה ימים, ואבוא אחרי שבעה ימים לוועדה בראשותך עם תובנה מאוזנת.

ניצן חן: רק אתמול נודע לנו הדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם.

ניצן חן: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שלהצביע היום על הדבר זה בנתונים העובדתיים, בלי שבחנו ובלי ששקלנו לעומק את הדבר הזה, בעיני זאת שערורייה וזה לא ראוי.

חיים סלוצקי: אני יכול להגיד מילה, ברשותך היושב-ראש?

כרמל שאמה-הכהן: אתה דיברת.

כרמל שאמה-הכהן: הוא כבר דיבר.

כרמל שאמה-הכהן: מי עוד לא דיבר?

יגאל הררי: רק לגבי הסעיף הזה של התוספת - - -

כרמל שאמה-הכהן: של מה?

יגאל הררי: מה שהוא הקריא פה, מטעם שר האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: של הכסף?

כרמל שאמה-הכהן: לא יהיה כסף אז אל תבזבז.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אילן אבישר: אני מטעם הרשות השנייה.

אילן אבישר: בתור אלו שהקימו את "עידן פלוס" ו- - - לציבור, המחשבה שיהיה איזשהו שלב שבו אנשים יידרשו לשלם דמי מנוי, נראית לנו מהלך מרחיק לכת, הייתי אומר כמעט שערורייתי.

אילן אבישר: כל הבשורה של "עידן פלוס" ושל השידור הדיגיטאלי מתבססת על העיקרון שזה איזשהו היצע של מסגרת חינמית לציבור הרחב ולכן אין מקום אפילו לשקול דמי מנוי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ופרסומות?

אילן אבישר: מבחינת הפרסומות, אני רוצה להזכיר שהתפיסה המקובלת היא שעדיין שוק הפרסום הוא שוק מוגבל.

אילן אבישר: לכן יש כל מיני מגבלות על פרסומות בפלטפורמות הרב-ערוציות והגבלות של הערוצים הייעודיים ושמירת הפרסומות, בעיקר לערוצי ה-Broadcast.

אילן אבישר: הנקודה המרכזית שאני רוצה להדגיש: מבחינתנו, הדבר הטוב ביותר שיכול לקרות, לפי דעתי, בתקופה הקרובה, הוא זה שאנחנו נקבל עוד ערוצי Broadcast.

אילן אבישר: הקונספט של הערוצים הנושאיים יכול לפגוע בערוצי ה- Broadcast.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון.

אילן אבישר: הרעיון הוא מאוד פשוט: אם יש התכנות כלכלית לערוץ נושאי על בסיס פרסומות, הוא ימצא לעצמו את האכסניה במסגרת של ערוץ Broadcast נוסף.

אילן אבישר: הריבוי של ערוצי ה- Broadcast, התחרות, תביא לפלורליזם בשידורים וזה יהיה המענה הנכון.

אילן אבישר: לכן הייתי ממליץ להסיר את כל הסוגיה של הערוצים הנושאיים שהיא פתח שגם מבחינה תָּכְנִית אני לא רואה את הסוף שלו.

אילן אבישר: נניח שאנו אומרים: "ערוץ נושאי לנכים" – ואז מפרטים:

אילן אבישר: ערוץ נושאי לנכים בגפיים; ערוץ נושאי לנכים מנטאליים.

אילן אבישר: איפה אנחנו מתחילים ואיפה אנחנו גומרים?

אילן אבישר: אומרים ערוץ אמרהי ואחרי זה יהיו לנו עוד - -

כרמל שאמה-הכהן: הנושא צריך שיהיה לו קהל.

כרמל שאמה-הכהן: כי אחרת לא יהיו פרסומות אם אין קהל.

אילן אבישר: אז אני אומר, אם יש קהל ויש היתכנות כלכלית – יש לזה אכסניה בערוץ Broadcast.

אילן אבישר: הוא כבר ימצא את הדרך לקהל הזה והיוצרים מהתחום הזה והאנשים שמעוניינים בזה יעשו את השידוך הנכון, וה- Broadcast ייתן לנו את המענה הטוב ביותר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מר אילן אבישר, לא דיברת הרבה אבל דיברת ממש לעניין, ממש נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גב' נגה רובינשטיין, את כל-כך ניסית, יחד עם גב' דנה נויפלד והאוצר, להעביר את הצעת החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גב' נגה רובינשטיין, מה הבעיה?

נגה רובינשטיין: אני רוצה לדעת מה ניסיתי, כי בהצעת החוק הזאת התבססנו על הצוות של הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: אבל אני רוצה לדעת מה ניסיתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להזכיר פה את השעות-על-גבי-שעות שעשינו במעבר לרישיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההצעה שלכם תפגע קשות בערוצים חדשים שאת רוצה להכניס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם גם בטוח לא יהיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שרוצה לערוץ ספורט - - -

נגה רובינשטיין: אין חובה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה "לא יהיו"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אמרת לפחות 4 ועכשיו "לא יהיו"?

נגה רובינשטיין: המערך לא מותנה בקיומם של הערוצים.

נגה רובינשטיין: זאת אופציה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא משאירים אופציות.

כרמל שאמה-הכהן: בואו, נתקדם.

כרמל שאמה-הכהן: מי עוד לא דיבר?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, גב' כדורי.

מיכל רפאלי כדורי: אני מודה שאני מצטרפת לדברים שאמר מר ניצן חן.

מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שלהכניס סעיף כזה בחקיקה, בדקה ה-90, בלי לדבר איתנו, ולנפנף לנו, מכיוון האוצר ומכיוונים אחרים, שאנחנו לא עושים חבילה צרה – אני מבקשת להרחיב על הנושא של החבילה הצרה: אנחנו, ולצורך העניין אני יכולה לדבר, נדמה לי, גם בשם חברות הכבלים – פנינו לא אחת ואמרנו שאם נוכל לממן את ההפסדים מחבילה צרה בפרסומת, יהיה לנו יותר קל.

מיכל רפאלי כדורי: לא התקיים איתנו דיון אמיתי על הסוגיה של חבילה צרה.

מיכל רפאלי כדורי: חשוב לי להסביר לפורום הזה: החבילה הצרה - מחירה הוא כך מאלפי סיבות.

מיכל רפאלי כדורי: אבל אחת הסיבות העיקריות למחיר שלה היא החובות הרגולטוריות, התפיסה שהייתה קיימת כל השנים שבחבילת הבסיס צריך לשים הרבה מאוד ספורט – הרבה יותר ממה שבכול מקום בעולם – ספורט שהוא מאוד יקר.

מיכל רפאלי כדורי: יש לנו חובה לשים שם 4-5 ערוצים עם רוב הפקות המקור היוקרתיות שלנו, עם כל הדרמות, עם כל תכני הילדים.

מיכל רפאלי כדורי: מר ניצן חן מכיר את זה, גם הוא – אני מניחה – מתלבט בזה.

מיכל רפאלי כדורי: אי אפשר לעשות חבילה צרה בלי להסדיר את כל הדברים האלה.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו בתחילתו של דיון עם המועצה על הדברים האלה.

מיכל רפאלי כדורי: הדברים הם לא פשוטים.

מיכל רפאלי כדורי: אי אפשר, מצד אחד, להגיד לנו: אתם לא עושים חבילה צרה ולכן אתם נענשים פה – התחושה שלנו כאן שמישהו מנסה להעניש אותנו – אנחנו חברות שמשקיעות ומחזיקות את היצירה המקורית בארץ.

מיכל רפאלי כדורי: גם אנחנו, גם הכבלים, עושים את מיטב סדרות המקור בז'אנרים עליונים ונדמה לי שלא סרחנו - - - בכסף ששמנו.

מיכל רפאלי כדורי: שמנו יותר ב-25% בכול שנה מאז עלייתנו לאוויר וגם חברות הכבלים.

מיכל רפאלי כדורי: אז לבוא ולהעניש אותנו על זה שטרם הוסדר נושא החבילה הצרה, שבחלקו נובע מסוגיות רגולטוריות?

מיכל רפאלי כדורי: צריך להסדיר את הנושאים האלה.

מיכל רפאלי כדורי: צריך להחליט שחבילה צרה לא סוחבת על גבה את אותם דברים שסוחבת על גבה החבילה הרחבה, למצוא את הדרכים לפצות אותנו – אנחנו נפגעים היום גם מ"עידן" שלא התנגדנו לו במתכונת הצרה, גם משידורים פיראטיים – יש כל-כך הרבה מהפכות שהולכות להיות בתחום הזה, עם ועדת המדיות שהשאירה דברים פתוחים.

מיכל רפאלי כדורי: לא יכול להיות שלא נותנים לנו להתמודד עם הסוגיה הזאת פרק זמן.

מיכל רפאלי כדורי: הוועדה הייתה בסתר, לא נתנו לנו להופיע בפניה.

מיכל רפאלי כדורי: על המסקנות שלה יש פה וויכוחים בין אנשים שיושבים כאן בחדר והיו באותה ועדה.

מיכל רפאלי כדורי: אמרו לנו במפורש נציגים שיצאו מהוועדה: לא יהיו ערוצי ספורט, לא יהיו ערוצי ילדים, לא יהיו ערוצים שפוגעים בליבת העסקים שלכם.

מיכל רפאלי כדורי: בהל-פה, ברגע האחרון, מעלים את זה עכשיו?

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו בכול זאת תעשייה שמפרנסת 10,000 עובדים ביחד, אם לא יותר.

מיכל רפאלי כדורי: מפרנסים את כל תעשיית היוצרים בארץ.

מיכל רפאלי כדורי: אני לא מבינה למה אי אפשר לקיים דיון עמוק בנושא הזה?

מיכל רפאלי כדורי: למה זה צריך להיות מחטף ב-17:00 אחרי הצהריים?

יגאל הררי: זאת לא תהיה בעיה.

יגאל הררי: רמי לוי יכול לקנות אתכם בקופסאות שימורים.

יגאל הררי: 10,000.

מיכל רפאלי כדורי: תרשה לי לא לענות לך אדוני.

מיכל רפאלי כדורי: אני גם לא יודעת מי אתה.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, גם לי יש מספר הערות.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, היועצת המשפטית לוועדה.

מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת להוריד את נושא הערוצים הנישתיים מהצעת החוק.

אתי בנדלר: דבר ראשון, גב' רובינשטיין, הוזכרו כאן כמה פעמים "המלצות הצוות" שמשמשות, גם בהתאם לדברי ההסבר של הצעת החוק, בסיס להצעת החוק.

אתי בנדלר: נאמר כאן, נרמז כאן, שמדובר בצוות מסתורי וכיוצא-בזה.

אתי בנדלר: אני חושבת שראוי שהמלצות הצוות יועברו לוועדת הכלכלה ואני פונה אלייך באופן רשמי לקבל את המלצות הצוות, לפני הישיבה הבאה, כדי שנוכל לעיין בהם.

נגה רובינשטיין: לנו כמובן אין התנגדות.

נגה רובינשטיין: אם למי מאנשי הצוות יש התנגדות – זה הזמן לומר את זה.

ניצן חן: אין לי התנגדות.

ניצן חן: מה שהשר יחליט.

ניצן חן: מי שהקים את הוועדה זה כבוד שר התקשורת, הוא יחליט.

ניצן חן: אבל לעצם העניין, אני חושב שהמלצות הצוות והתכלית של הצעת החוק הזאת, כתובים מניה וביה בהצעת החוק.

ניצן חן: ניסיתי לענות לך לפני כן אבל היושב-ראש לא הסכים.

אתי בנדלר: כן, אבל היו כאן וויכוחים לגבי דברים שנאמרו או לא נאמרו במסקנות הצוות.

ניצן חן: זה מופיע שחור על גבי לבן בדפי ההסבר, עורכת הדין בנדלר, אני יכול, ברשותך, להפנות אותך.

אתי בנדלר: מר חן, אני מקבלת את מה שאתה אומר ובכול זאת אני חושבת שראוי שהמלצות הצוות יועברו לוועדת הכלכלה ואני מבקשת את זה באופן רשמי.

אתי בנדלר: נאמרו כאן הרבה מאוד טענות נגד הנושא של הערוצים הנושאיים.

אתי בנדלר: לרובן אני מצטרפת, לא לכולן כמובן.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את הזרקור למספר נושאים.

אתי בנדלר: הדבר הראשון שאני רוצה להפנות הוא להגדרת ערוץ נושאי.

אתי בנדלר: מה זה "ערוץ נושאי"?

אתי בנדלר: זה ערוץ טלוויזיה ש-75% לפחות משעות השידור שלו מוקדשות לנושא אחד.

אתי בנדלר: מה זה "נושא אחד"?

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה נושא אחד.

אתי בנדלר: אני מסתכלת על הגדרה של "ערוץ ייעודי" בחוק התקשרות שמוגדר בסעיף 6 (א) לחוק התקשורת: "ערוץ ייעודי" זה ערוץ שידור בעל מאפיינים ייחודיים כגון שפה, תרבות או מורשת, ערוץ המיועד בעיקרו למגזר מסוים בציבור או ערוץ המוקדש בעיקרו לנושא אחד.

אתי בנדלר: ובכן, "נושא אחד" כלול גם במסגרת ערוץ ייעודי.

אתי בנדלר: אם כך, מה בדיוק מבחין בין ערוץ ייעודי לבין ערוץ נושאי, שאני לא יודעת מהו?

נגה רובינשטיין: נשמע את הכול ואז נסביר.

יגאל הררי: נתחיל באגרה, גברתי.

אתי בנדלר: מתי ערוץ יבקש להיות מוקם כערוץ ייעודי ומתי השרים יגיעו למסקנה שיש צורך בערוץ נושאי ויפרסמו מכרז לאותו דבר?

אתי בנדלר: המילה "נושא" בכלל איננה מוגדרת כאן, לצורך העניין, ושמענו כאן חילופי דברים בין נציג האוצר לבין חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, האם למשל, ערוץ בשפה מסוימת, בשפה האמרהית – שהוועדה לא מזמן טיפלה בתיקון חוק כדי לאפשר קידומו – האם זה ערוץ נושאי?

אתי בנדלר: לטעמי שפה איננה "ערוץ נושאי", לא רק בגלל ההגדרה של "ערוץ ייעודי" כפי שקראתי אותה – ערוץ ייעודי זה או לאוכלוסיה או לשפה או לנושא מסוים ומכאן אפשר ללמוד שאם היו חושבים ששפה היא בגדר "נושא", לא היו מגדירים את הערוץ הייעודי כפי שהוגדר – אלא משום ש"נושא" יכול להיות אוכל, יכול להיות ספורט, יכול להיות מוזיקה, אגב, זה יכול מוזיקה כללית, זה יכול להיות מוזיקה מזרחית.

אתי בנדלר: זה יכול להיות מגוון רחב מאוד של נושאים.

אתי בנדלר: יכול להיות נושא רחב שזה Lifestyle ואז אפשר להכניס ערוץ Broadcast בכלל, תחת הגדרה של ערוץ נושאי וכו'.

אתי בנדלר: מה שאני רוצה לומר זה שקודם כל אנחנו לא יודעים על מה מדובר.

אתי בנדלר: מי שיצטרך לדעת על מה מדובר אלו השרים שיחליטו שבנושא מסוים יש צורך.

אתי בנדלר: זו הערה כללית לצורך העניין הזה.

אתי בנדלר: דבר נוסף.

אתי בנדלר: הוזכר כאן נושא הרגולציה ואני כבר אמרתי שאני מזדהה עם מה שנאמר כאן, שהרגולציה המוצעת כאן היא קלושה ביותר.

אתי בנדלר: אני לא אומרת שהיא לא קיימת אבל היא תת-רגולציה, אם אפשר לומר.

אתי בנדלר: לגבי כל ערוצי השידור בטלוויזיה, המחוקק מצא לנכון לקבוע מהן ההוראות שהוא חושב שיחולו לגבי אותם נושאים.

אתי בנדלר: לגבי נושאים אחרים הוא הסמיך את הגופים הרגולטוריים לקבוע כללים.

אתי בנדלר: כאן אכן, אילצו סעיף שמאפשר למועצה לשידורי כבלים ולוויין להחליט אם תחול רגולציה ואיזו רגולציה תחול.

אתי בנדלר: בעצם, המחוקק הראשי נותן כאן Carte blanche למועצה לשידורי כבלים ולוויין להחליט: אם תחול רגולציה ואיזו רגולציה תחול.

אתי בנדלר: לטעמי, כשמדובר בנושא כל-כך עקרוני, אנחנו לוקים כאן מבחינה משפטית משום שמדובר בהסדרים ראשוניים לגבי חלק מהנושאים.

אתי בנדלר: אפילו לגבי בעלויות צולבות – נושא שדובר עליו כל-כך הרבה היום – יש כאן בסעיף הצעה להגבלות כלשהן לגבי בעלויות צולבות, ואז מה אומרים?

אתי בנדלר: שהשר רשאי לשחרר מההוראות האלה, ללא אישור ועדה, כמובן, וכך הלאה.

אתי בנדלר: לגבי הפקות מקומיות: אין כאן שום חובה להפקות מקומיות.

אתי בנדלר: נכון, המועצה "רשאית לקבוע" אבל היא רשאית גם שלא לקבוע חובות בתחום ההפקות המקומיות.

אתי בנדלר: לגבי כל הערוצים האחרים שאנחנו מכירים, המחוקק הראשי קבע רף מינימום.

אתי בנדלר: הוא הסמיך את הרגולטור הייעודי: או את הרשות השנייה או מועצה לשידורי כבלים ולוויין - -

עידן אור: מפרסומות כולם ייהנו, כרגיל.

אתי בנדלר: תכף אגיע לנושא הפרסומות.

אתי בנדלר: אני מאירה מספר נושאים.

אתי בנדלר: לא רק לגבי אישור ההפקות המקומיות אין כאן הצעה קונקרטית, אלא אנחנו צריכים להזכיר שגם חובות רגולטוריות אחרות לא תוכל להחיל כאן.

אתי בנדלר: לא רק סימון וסיווג אלא חוק שידורי טלוויזיה, כתוביות ושפת סימנים.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אין כאן הוראות לגבי נגישות השידורים האלה לאוכלוסיות שזקוקות לכתוביות או לשפת סימנים.

אתי בנדלר: אני חושבת שמבחנה משפטית הצעה כזאת לא יכולה לעמוד כפי שהיא כי חסרים כאן הרבה מאוד הסדרים ראשוניים.

אתי בנדלר: לגבי פרסומות.

אתי בנדלר: אני מזכירה שהמחוקק הראשי קבע במפורש אילו ערוצי שידור יהיו רשאים לשדר פרסומות ואילו לא יהיו רשאים לשדר פרסומות.

אתי בנדלר: לגבי ערוצים ייעודיים, קבע המחוקק, שאם הערוץ הייעודי רוצה לבסס את ההיתכנות הכלכלית שלו על פרסומות – הוא צריך לקבל לכך את אישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: למה נקבע בזמנו הדבר הזה?

אתי בנדלר: משום שהכנסת סברה שעוגת הפרסום איננה גדלה ביחס ישיר לגידול במספר הערוצים המשדרים.

אתי בנדלר: אמרת מר קדושי, שככול שיש יותר ערוצים שיוכלו לפרסם – עוגת הפרסום גדלה בהתאם.

אתי בנדלר: הכלכלה לא הוכיחה את זה.

אתי בנדלר: היא הוכיחה בדיוק ההפך: העוגה לא גדלה באותו שיעור.

אתי בנדלר: ולעניין ההכנסות – רק היום ביקש כאן

אתי בנדלר: מר ורשבסקי לדחות שוב את החובות שלו לתשלום תמלוגים ודמי זיכיון משום שהערוץ עומד במצב כלכלי מאוד קשה – התפרסמו נתונים לאחרונה על ירידה מאוד משמעותית, ממש בחודשים האחרונים, בעוגת הפרסום.

אתי בנדלר: הנה כאן, בהבל פה, מכניסים ערוצים שאנחנו לא יודעים מהם, מהם ישדרו, כמה ערוצים כאלו יהיו, איזו רגולציה תחול עליהם, אבל אנחנו כן יודעים שהם יהיו רשאים לכלול פרסומת בשידורים.

אתי בנדלר: אני חייבת לומר שלגבי הערוצים בתשלום, אין לי אלא להצטרף למילה שערורייה, שהוזכרה כאן מספר פעמים.

אתי בנדלר: מדובר כאן במשהו שחותר מתחת לכול דברי ההסבר של מערכת ה-DTT, שאמורה להיות מערכת חינמית.

אתי בנדלר: היום בבוקר אני מקבלת לידי איזושהי הצעה תמימה שרק אומרת: "על אף האמור בסעיף 12" ככה וככה, בלי שההצעה הזאת הופצה, בלי שניתן היה לתת את הדעת למשמעות של הדברים האלה, וכך, בהל פה, רוצים לשנות את כל העקרונות שנקבעו במערכת הזאת, שאמורה להיות מערכת חינמית.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר שמר סמירה, לפני שעזב, אמר לי וביקש ממני להביא – כמובן זה לא הופץ להערות, אין צורך לומר שבנושא כל-כך מהותי, זה לא איזשהו תיקון מינורי שמוצע בוועדה והוועדה מאשרת אותו - -

רוברט אילטוב: הממשלה רוצה להקים פלטפורמה משלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

אתי בנדלר: הממשלה רוצה להתחרות כאן בתשתית שהוקמה על-ידי המגזר הפרטי-העסקי.

אתי בנדלר: תשתית שממומנת על-ידי אוצר המדינה - ובעצם רוצים לגבות כאן תשלום.

אתי בנדלר: מר סמירה ביקש ממני להביא לידיעת הוועדה שהוא ירצה לדבר על זה – אם הוועדה בכול זאת תמשיך לדון בנושא הזה – שההצעה הזאת, האחרונה, שהוצעה על-ידי האוצר מעוררת גם בעיות טכנולוגיות משום שקודם כל, כדי לגבות תשלום צריכים ממיר - -

כרמל שאמה-הכהן: חבל, חבל על האנרגיה והזמן שאת מבזבזת על זה.

אתי בנדלר: אוקיי, אז נוותר.

אתי בנדלר: יש לי עוד הרבה מאוד נושאים אבל רציתי להפנות את תשומת הלב לנושאים האלה שהזכרתי.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי שסיימנו סבב אחד של דוברים, אפשר לזהות באופן ברור שתי בעיות: האחת, הבעיה במישור הכלכלי, מה שדבר כזה יעשה לכלכלת השידורים בישראל.

כרמל שאמה-הכהן: המישור השני הוא המישור של הרגולציה: של ההגדרות, הסדרים הראשוניים והתנגשות עם אינטרסים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נתחיל מהמישור הכלכלי.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שיש הסכמה פה אחד שלא יהיו ערוצים בתשלום, נכון?

כרמל שאמה-הכהן: לא יהיה תשלום עבור ערוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם נושאיים לא.

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נראה על מה אנחנו מסכימים קודם.

כרמל שאמה-הכהן: מוסכם פה אחד ואין כוונה להתקדם ולחשוב על זה בכלל.

אלכס מילר: הדבר היחיד שצריך לשלם זה על הממיר, זהו.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי ערוצים נושאיים שעובדים תחת מודל של פרסומות, אני מוכן לבחון ולשקול אם אפשר להגביל: אל"ף, את מספר הערוצים האלה בחוק; את הפריסה שלהם, כלומר, עד שנה מסוימת, ערוץ אחד ובוחנים מה זה עשה לשוק, עוד שנה - עוד ערוץ.

כרמל שאמה-הכהן: מחדירים את זה בעדינות ותוך בחינה ובקרה של גופים כאלה ואחרים.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי שאלתך בעניין הערוצים הנושאיים: אם את רואה בעיה עם הנושאיים, אפשר להביא את אישור הנושאיים או כל הדברים האלה לפיקוח פרלמנטרי.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שאם מגבילים את זה לשניים-שלושה ערוצים, מתחילים בערוץ הראשון שיהיה עד 1.1.2014 ואחד אחריו רק היה וראינו שזה לא מוטט את תחנות הרדיו האזוריות ואת הערוצים האחרים וזעזע את הפלטפורמות האחרות, רק אז עוד ערוץ עד 2015 והכול תחת אמות המידה, הקריטריונים והתבחינים שאנחנו נכניס וייקבעו.

כרמל שאמה-הכהן: כך אנחנו לא חוסמים את האפשרות של הרחבה של "עידן פלוס" עם ערוצים נושאיים, ומצד שני אנחנו קובעים הדרגתיות ומידתיות ופיקוח מאוד הדוק.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להשאיר פיקוח לא רק של השרים הרלוונטיים אלא גם פיקוח של ועדת הכלכלה לעניין.

כרמל שאמה-הכהן: אז זה משאיר פתח גם לעיון הזה מבלי לעשות צעדים דרסטיים שאי אפשר יהיה לתקן את ההשפעות ו/או הנזקים שלהם על שחקנים אחרים בשוק התקשורת.

אתי בנדלר: השאלה היא אם המדינה מוכנה להגיש הצעה ברוח הדברים שלך, לרבות תבחינים יותר ברורים: מהו "נושא" לצורך העניין הזה?

אתי בנדלר: האם יהיה ברור שכשמדובר ב"נושא", זה לא נושא שיש לו ערוץ ייעודי או ערוץ - -

כרמל שאמה-הכהן: על זה אתם תשבו יחד ותגדירו - - -

יגאל הררי: - - - דבר כזה שמי שיש לו את "עידן פלוס" לא ישלם לרשות השידור.

יגאל הררי: אם אתם כבר הולכים לתת פה סוכריות.

כרמל שאמה-הכהן: אילו סוכריות?

יגאל הררי: אתם נותנים סוכריות.

יגאל הררי: מי שעושה פרסומות - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, מר הררי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אנחנו לא מורידים את הסעיף הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חדש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בכלל נושא שלא דובר בחיים - - -

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אומרת היועצת המשפטית של משרד התקשורת, שככול שחבר-הכנסת מציע הצעה כזאת, אנחנו צריכים לגבש את ההצעה והם יבחנו אותה ולא בדיוק ההפך.

נגה רובינשטיין: נשמח לעבור על הנוסח ולסייע אבל זה - - -

אתי בנדלר: אין שום בעיה, רק שנצטרך שוב להקים צוות שייבחן את הנושא וימליץ המלצות.

אתי בנדלר: זה ייקח קצת זמן - - -

כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים לפצל את הפרק הזה, לדון בזה בהמשך ולשחרר את השאר?

נגה רובינשטיין: אפשר לקבל זמן קצר להתייעצות?

כרמל שאמה-הכהן: אפשר.

אהרון אילוז: אפשר להעיר הערה בנוגע ל"ערוץ הקניות"?

אהרון אילוז: יושב-ראש הוועדה הגדיר בצורה מדויקת את הבעיות שמעוררים הערוצים הנושאיים.

אהרון אילוז: הבעיות האלה לא קיימות בנושא "ערוץ הקניות": הוא לא ממומן מפרסומת, הוא לא ממומן מדמי מנוי.

אהרון אילוז: הוא ערוץ פתוח שנועד לכול הציבור.

אהרון אילוז: בכול העולם הוא משודר כערוץ בחבילת הבסיס.

אהרון אילוז: אני מבקש שלא לקשור את הדברים, פשוט לקבוע סעיף שיאפשר לשר להורות, לפי בקשת הערוץ, להיות משודר במסגרת חבילת הבסיס.

אהרון אילוז: יש לערוץ הזה ציבור - -

כרמל שאמה-הכהן: מה מונע מ"ערוץ הקניות" לעלות על "עידן פלוס"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי ניתן ל"ערוץ הקניות" למכור פרסומות, רק להם?

יגאל הררי: הם מוכרים.

כרמל שאמה-הכהן: למה אתה לא נכנס להגדרה של ערוץ ייעודי או נושאי?

אהרון אילוז: הערוץ הזה הוא ערוץ שלא ממומן מפרסומת.

אהרון אילוז: הציבור צריך לקבל אותו בלי קשר.

אהרון אילוז: אם רוצים להגדיל את מגוון הערוצים אז ערוץ שלא פוגע ולא מעורר את כל השאלות והבעיות שעלו פה, ובצדק ראוי לדון בהן, צריך לתת לו מקום שלא תלוי בהסדרה שתהיה לגבי הערוצים האלה.

אהרון אילוז: השר יכול להורות שערוץ שלא ממומן מפרסומת ולא ממומן מדמי מנוי ורוצה לעלות - -

יגאל הררי: ממומן מפרסומת.

אהרון אילוז: הוא לא ממומן מפרסומת.

יגאל הררי: אם אני מוכר עכשיו טלוויזיה של פנסוניק במבצע ואני אומר "פנסוניק" ואם אני אומר "טושיבה" זה לא פרסומת - -

אהרון אילוז: זה לא פרסומת - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יוצאים להפסקה של רבע שעה.

כרמל שאמה-הכהן: חוזרים לדיון בשעה 16:15.

כרמל שאמה-הכהן: תתרעננו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בסעיף 13 בעניין מִשְׁדָּר ערוץ נושאי.

כרמל שאמה-הכהן: הצגתי מתווה מסוים לדיון, שדיבר על הגבלת כמות הערוצים שניתן להוסיף במסלול הזה ועל פריסת התוספת על פי תחנות זמן במרווחים של לפחות שנה, והכנסת תבחינים שהשרים וועדת הכלכלה ישקלו בכול אישור ואישור, לרבות לעניין הנושאים.

כרמל שאמה-הכהן: על בסיס זה הייתה הידברות בין המשרדים השונים לבין חברי הכנסת לבין הייעוץ המשפטי של הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: ננסה עכשיו לגבש נוסח להצבעה - - -

אתי בנדלר: עקרונות להצבעה.

אתי בנדלר: לא נוסח.

כרמל שאמה-הכהן: העיקרון הראשון: מקסימום שלושה ערוצים.

כרמל שאמה-הכהן: הערוץ הראשון ב-1.1.2014 - -

אתי בנדלר: הראשון לא לפני 1.1.2014.

כרמל שאמה-הכהן: הערוץ השני לא לפני 1.1.2015; הערוץ השלישי לא לפני 1.1.2016.

כרמל שאמה-הכהן: בכול החלטה לגבי כל אחד מהערוצים תילקח ההשפעה על עוגת הפרסום ועל היציבות העסקית של השחקנים האחרים בשוק התקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: כל ההחלטות יתקבלו בין שר התקשורת ושר האוצר בעניין זה ובאישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: לאחר היוועצות במועצות, כמובן.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: מכאן תכניסו את כל הדברים שאני פחות מבין בהם, לגבי רגולציה, לגבי הפקות מקור ולגבי - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר גם להכניס שה לא יהיה ערוץ הסרטים, ערוץ הספורט או ערוץ הילדים?

כרמל שאמה-הכהן: רק שנייה אחת, תנו לנו - - -

נגה רובינשטיין: לוועדת כלכלה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שזה לא יהיה לא ערוץ הספורט, לא ערוץ הסרטים ולא Broadcast, דרך אגב.

נגה רובינשטיין: Broadcast יש לו את הרישיון.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, הנושא חוזר.

כרמל שאמה-הכהן: לשקול כל ערוץ חוזר לאישור ועדת כלכלה ספציפית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה לעשות את זה.

כרמל שאמה-הכהן: כי אתה מציין את המתווה בחקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה חוזר רק לאישור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיגישו הצעת חוק שיהיה איזשהו ערוץ כזה חשוב, נושאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תשמעו, זאת פשוט שערורייה מה שקורה פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שערורייה מה שקורה פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פשוט רותחת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה איך אפשר להביא דבר אחד ובין לילה – באמת כמו שאמר פה מוקדי, אני חייבת לחזק אותך, כמו חסמבה – מביאים לפה דברים - -

נגה רובינשטיין: ירד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ירד?

נגה רובינשטיין: התשלום.

כרמל שאמה-הכהן: אין תשלום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה פרסומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פרסומות - -

נגה רובינשטיין: פרסומות היה כבר מפברואר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התנגדנו גם אז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר פרסומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבקשה, תפתחו את כל השוק לפרסומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם ימכרו פרסומות, גם זה – אני לא רוצה להגיד מי – כולם שימכרו פרסומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו נבדוק את כל הנושא של האינטרנט: הרי אם אנחנו רואים טלוויזיה דרך אינטרנט, למה בכלל רגולציה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באו נוציא את הרגולציה לחלוטין במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא כל הכבלים, לא על ערוץ 2, כל אחד שיבוא ויעשה מה שהוא רוצה, למעט תועבה ובעיות לילדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבקשה, בואו נעשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הדבר הזה, אני לא מבינה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה איפה ואיפה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, אני לא מבינה, משרד התקשורת החליט, מאחורי הדלת האחורית, לבוא ולפתוח פלטפורמה נוספת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני הייתי עכשיו מנכ"ל "יס" או "הוט" או יוצרים, הייתי מגישה בג"ץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא יכול להיות שהאנשים האלה שילמו מיליונים בשביל להקים את התשתיות שלהם ואתם באים ופוגעים גם בהם, גם בערוץ 2, גם בערוץ 10, כי יבוא איזשהו ערוץ נושאי וימכור פרסומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם, תגידו לי?

קריאה: לא בטוח שזה לא יקרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הדבר הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם הורסים פה את שוק הטלוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שזה יהיה כתוב: הורסים את שוק הטלוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבאתם לכאן את חוק הרישיונות ובמו ידכם אתם הורגים את אותו ערוץ Broadcast חדש שבקושי יקום, כי יבוא איזשהו נושאי – למשל, ספורט – ויהרוס גם את הכבלים, גם את הלוויין וגם יפגע חזק מאוד באותה טלוויזיה חדשה שאתם רוצים להקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם פה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתה יכול להבין את ההצבעה שלי, אחרי מה שאני אומרת.

כרמל שאמה-הכהן: ברור, ברור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - נותנים יד לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה - - -

רוברט אילטוב: למרות שלא דיברתי, אתה גם תבין את ההצבעה שלי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין את כולם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשנת 2014 ערוץ ראשון, אחר-כך בשנת 2015 ובשנת 2016.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מה אתם מדברים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מה אתם מסתמכים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שהאוצר יבוא לי ויסביר לי: איפה אתה חושב ששוק הפרסום הולך להיות גדול?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא הולך להיות גדול, כשהוא יגדל, נבוא ונגיש הצעת חוק שרוצים להעביר עוד ערוץ ב-DTT, בבקשה שימכור פרסומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך להכניס את זה עכשיו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כדי לעשות "וי" שעוד איזה חוק, רפורמה עברה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלא יעשו איתה שום דבר?

קובי שמש: בגלל שאת קודם אמרת שהערוץ האתיופי צריך לעלות ב-DTT - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תכתוב: "הערוץ האתיופי".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מוכנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קובי תקשיב לי: אני יודעת על מה אני מדברת - - -

קובי שמש: את סותרת את עצמך.

לאה ורון: לא לדבר ככה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, דבר יפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בי"ת, אני אומרת לך דבר מאוד פשוט: אני לא סותרת את עצמי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת בדיוק מה אני אומרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רוצים – בואו נכתוב ה"ערוץ האתיופי".

כרמל שאמה-הכהן: היא לא סותרת את עצמה, היא סותרת את דבריה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוא תכתוב "ערוץ אתיופי".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אני מבקשת - - -

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, יוליה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני פשוט רותחת.

קריאה: כשהראשון - - - אחר כך לא תישאר לו גם פרסומת.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, כל הקרדיט שצברת בראיון ב"ישראל היום" מתבזבז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: די.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רצינית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה מצחיק אותך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממש רצינית כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה לראות בטלוויזיה, מהבוקר עד הלילה, לא את התוכנית "24/7" – על אף שהעוזר שלי היה שם – ולא ה"אח הגדול".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאתם רוצים שיקרה.

כרמל שאמה-הכהן: למה את חושבת שעמדתך לא ברורה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי העובדה היא שבאת עם משהו מאחורי הדלת - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני חייב לחשוב כמוך?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בסיעות שונות - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה להביע את דעתי?

כרמל שאמה-הכהן: הבעת.

כרמל שאמה-הכהן: יותר ממני הבעת.

קריאות: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גב' אתי בנדלר, אפשר לכתוב "אתיופי"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להגדיר "אתיופי".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם ערוץ קהילתי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להגדיר "קהילתי", להגדיר "אתיופי".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו נגדיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ספורט.

קריאה: גם "ערוץ הקניות" אפשר.

יגאל הררי: הם לא יודעים.

יגאל הררי: אין לזה שם.

יגאל הררי: זה ערטילאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם, שתהיו בריאים.

חיים סלוצקי: מה ההבדל בין ערוץ ייעודי לערוץ נושאי?

חיים סלוצקי: מישהו יכול להסביר לי כדי שאני אבין?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם קודם דיברנו שלא ברור מה זה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר הררי.

יגאל הררי: אני רוצה להגיד שכול כמה שנים הממשלה, לא משנה איזו, מתעללת במה שנקרא - תקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם היא מתעללת בממשלה, בוא נהיה פֵירִים.

קריאה: זה הדדי, דרך אגב.

יגאל הררי: הייתה סגנית ליועץ המשפטי לממשלה שקראו לה דידי מסר-לחמן.

יגאל הררי: הייתה מהלכת אימים על חברי הכנסת והיו מעבירים את הצעות החוק שהייתה רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה "מהלכת אימים על חברי הכנסת"?

יגאל הררי: מהלכת עליהם אימים.

יגאל הררי: יש פה אנשים - -

נגה רובינשטיין: להלך אימים – יש כל מיני דוגמאות כאן - - -

יגאל הררי: - - מפחידה אותם.

יגאל הררי: הסגנית שלה פה, לשעבר.

יגאל הררי: לכן אני רוצה להגיד, אדוני, ואני לא אומר את זה סתם: יש פה אנשים שמלווים את הוועדה הזאת יותר מ-10 שנים.

יגאל הררי: כל פעם ממצאים לנו סיסמאות ומספרים רק לא נותנים לנו לקרוא איך הם הגיעו לחיבורים האלה.

יגאל הררי: החיבורים האלה שלהם – הם ממציאים לנו קשקושים כל ישיבה מחדש – על כל חוק הם ממציאים משהו אחר.

כרמל שאמה-הכהן: אילו אמוציות יש בסיפור הזה.

יגאל הררי: הפטנט הזה שרוצים פה, זה בעצם להרוג את המדיה בזחילה.

יגאל הררי: אני רוצה להגיד: אני איש מכירות באחת מתחנות הרדיו, אני בא לפה בשם כל תחנות הרדיו, אני יכול להגיד לך שכול חודש שעובר – יש פחות אנשים בשטח ויש פחות כסף.

יגאל הררי: מי כמו הרשות השנייה – לפחות על הרדיו האזורי – מפקח ויודע מה ההכנסות שלהם?

יגאל הררי: הוא יכול לראות את הגרפים.

יגאל הררי: כל מפרסם נוסף, אתם הורגים אותו - - -

נגה רובינשטיין: בהצעת החוק הזאת הרדיו האזורי הופך להיות רדיו ארצי, זאת מתנה גדולה.

יגאל הררי: אם היו באים בתמימות והיו אומרים: אז מה אם הוא יהיה ארצי?

יגאל הררי: אז יהיו עוד 16 ארציות, אז מה?

יגאל הררי: התחרות עוד יותר תגדל, אני אנגוס בנתניה ובחיפה.

יגאל הררי: תאמיני לי שהולכים להרוג את כל העסק הזה.

יגאל הררי: אני אומר לך ככה, אם הייתי מאמין בתמימות של האוצר או בתמימות של התקשורת, אגיד לך מה צריך היה לקרות כאן, היו אומרים: בגלל שאנחנו עושים DTT, יש עכשיו DTT ומי שמחובר ל-DTT לא ישלם גם לרשות השידור.

יגאל הררי: יאללה מתחילים: הערוץ הראשון יהיה ב-2014 והשני ב-2015.

יגאל הררי: מה זה?

יגאל הררי: זו לא נגיסה זוחלת?

יגאל הררי: זה לאכול מהפרנסה העתידית של עשרות אלפים במשק הזה.

יגאל הררי: לכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, קודם כל, בסעיף 12 כתבתם שלא יהיה - - - מצד שני אתם אומרים שכן יהיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: מי אמר את זה?

כרמל שאמה-הכהן: אתה מבלבל דברים, מר הררי.

כרמל שאמה-הכהן: מה כתוב?

ניצן חן: כתוב: "על אף האמור לעיל" - - -

אתי בנדלר: התשלום ירד מהפרק.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר על דברים שאתה לא מעודכן בהם.

יגאל הררי: בסעיף 13 אמרתם: "על אף האמור לעיל" - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: זאת הייתה הצעה שירדה מהפרק.

יגאל הררי: אדוני היושב-ראש, שלא יהיה מצב - - - להוריד את מה שקרוי: הסעיף של הפרסומות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר אחרון שאני רוצה להגיד לאוצר - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: מר סלוצקי, בבקשה.

חיים סלוצקי: יש לי שאלה, ברשותכם - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, מי שרוצה עוד לראות היום "מבט לחדשות" בבית, שלא יפריע.

חיים סלוצקי: - - אני רוצה להבין מה ההבדל בין ערוץ ייעודי לערוץ נושאי.

חיים סלוצקי: לפי דעתי יש פה קומבינה מאחורי זה.

חיים סלוצקי: הרי ברור לי שאנשי האוצר תכננו – לא סתם זה הגיע למישהו ב-15:30 ולחלק בבוקר, ואנחנו לא ידענו על זה בכלל – יש פה תרגיל.

חיים סלוצקי: אני יודע מה היה מאחורי הקלעים, תאמין לי, פעם אני אספר לך מה היה, אני יודע.

כרמל שאמה-הכהן: ספר לי, כי אני לא יודע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אנחנו רוצים לדעת.

חיים סלוצקי: אני יודע בדיוק מה היה.

חיים סלוצקי: אתה יודע שאני יודע.

חיים סלוצקי: אני רוצה להבין מה ההבדל בין ערוץ נושאי לבין ערוץ ייעודי.

חיים סלוצקי: אני גם מבקש – אני מקבל את ההצעה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ – בואו נקבע את הנושאים מראש.

חיים סלוצקי: מה הבעיה?

חיים סלוצקי: קחו שבוע ונקבע את הנושאים: אתיופי, קהילתי, מה שאתם רוצים.

חיים סלוצקי: נחכה שבוע, נקבע את הנושאים וקדימה.

חיים סלוצקי: ברור לי שפה מתוכנן משהו.

כרמל שאמה-הכהן: מה מתוכן?

חיים סלוצקי: אני אכין לך פתק עם השורה האחרונה - עוד חצי שנה תפתח אותו – איזה ערוץ יהיה.

אתי בנדלר: אולי אפשר לקבוע, אם כך, או את השמות של הערוצים ואם לא רוצים לסגור מראש את הנושא הזה - - -

חיים סלוצקי: למה לא לסגור?

אתי בנדלר: לקבוע, לפחות, תנאים.

אתי בנדלר: למשל, שיהיה מדובר בערוץ שהשרים השתכנעו והוועדה השתכנעה - - -

מיכל רפאלי כדורי: למה שרים?

מיכל רפאלי כדורי: למה לא גופים ציבוריים?

אתי בנדלר: יש כשל שוק לגבי הנושא הזה.

אתי בנדלר: זה לא מתחרה בערוצים אחרים - - -

נגה רובינשטיין: בסוף יגידו לך שכולם מתחרים עם כולם.

מיכל רפאלי כדורי: גב' נגה רובינשטיין, חשבתי שאת חושבת ששרים לא צריכים לעסוק בתוכן.

מיכל רפאלי כדורי: בשביל זה יש גופים ציבוריים מפקחים.

מיכל רפאלי כדורי: שרים יקבעו אילו ערוצים?

מיכל רפאלי כדורי: איפה את?

מיכל רפאלי כדורי: 20 שנה אני מכירה את דעותייך.

נגה רובינשטיין: מה שאני אומרת – אני חושבת.

חיים סלוצקי: אף אחד לא הסביר מה ההבדל בין ערוץ נושאי לערוץ ייעודי.

חיים סלוצקי: אני שואל את זה בפעם ה-16.

חיים סלוצקי: יסבירו לי מה ההבדל, כי לגבי ערוץ ייעודי אני יודע מה הרגולציה.

חיים סלוצקי: ערוץ נושאי אני לא מבין.

נגה רובינשטיין: אנחנו יכולים להסביר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני גם רוצה לשאול מה קורה עם רשות השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה האוצר, במקום - - -

מיכל רפאלי כדורי: איפה נשמע ששר קובע איזה ערוץ ישודר?

מיכל רפאלי כדורי: מדינה דמוקרטית פה.

נגה רובינשטיין: הערוצים הייעודיים נקבעו על-ידי הממשלה.

מיכל רפאלי כדורי: - - -

נגה רובינשטיין: לא נכון.

נגה רובינשטיין: את טועה.

שחר בוצר: אם אפשר להגיד מילה - - -

מיכל רפאלי כדורי: - - - ואתן תומכות בזה ואתן חושבות שזה גם ראוי.

שחר בוצר: אני מנכ"ל שח"ם-ארגון השחקנים.

שחר בוצר: אנחנו יושבים כאן בשם היוצרים.

שחר בוצר: להעביר עכשיו את הסעיפים האלו מרגיש לי כאילו היוצרות התהפכו.

שחר בוצר: במקום שקודם כל יעשו עבודה – גם כלכלית וגם רגולטורית – ויסבירו מה מתכוונים לעשות, איך זה עומד במצב השוק הקיים, האם יש לזה התכנות וכן הלאה, אומרים: קודם כל נעביר, לא נגדיר מה תהיה הרגולציה, מה תהיה ההשקעה בהפקת מקור, מה בסוף יקבלו.

שחר בוצר: רוצים להטיב עם הציבור.

שחר בוצר: לתת לציבור ערוצים שמה שישודר שם, תסלחו לי, זה זבל, זה לא להטיב עם הציבור.

שחר בוצר: כמה השקעה בהפקות מקור תהיה שם?

שחר בוצר: כמה יצירה ישראלית מקורית תהיה בערוצים האלו?

שחר בוצר: למה הם יהיו כפופים?

שחר בוצר: זה לא עובד ככה.

שחר בוצר: תעשו עבודה, תבואו עם הסעיפים - - -

חיים סלוצקי: צודק מיליון אחוז.

חיים סלוצקי: כמה תמלוגים הם משלמים?

חיים סלוצקי: מה הפקות המקור?

חיים סלוצקי: כמה מושקעים?

שחר בוצר: קודם כל אתם רוצים לאשר עקרונית ואחרי זה לדבר על הסעיפים?

ירמיהו קדושי: לא מבין את הקטע הזה.

ירמיהו קדושי: למה עוד פעם עוד ערוצים שיפרנסו עוד פעם את הקבוצה הזאת, של הקרטל, שבמשך שנים כבר - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: די עם הקרטל הזה.

ירמיהו קדושי: אני אומר את זה כל הזמן כי זה קיים.

ירמיהו קדושי: יש פה אוכלוסיה – והממשלה שלנו היא ממשלה חברתית שעושה כאן

ירמיהו קדושי: תחרות וכל הכבוד לממשלה ופה באים ומנסים למנוע את זה.

ירמיהו קדושי: חבל מאוד - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו הבנתי למה דורשים צדק חברתי.

ירמיהו קדושי: יש פה אוכלוסיה מסוימת שצורכת את זה כי זה קטע חברתי.

ירמיהו קדושי: תחרות זה חברתי.

ירמיהו קדושי: צדק חברתי זה תחרות, תחרות זה צדק חברתי.

ירמיהו קדושי: כשאין תחרות יש כשל-שוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשרות אלפי אנשים החוצה.

אתי בנדלר: - - - תחרות צריכה להיות בתנאים שווים ולא להטיל אינסוף הוראות רגולטוריות על אחד ואת השני לפטור מהכול.

אתי בנדלר: זאת לא תחרות.

חיים סלוצקי: אדוני היושב-ראש, אפשר לקחת שבוע-שבועיים בהחלטה הזאת.

חיים סלוצקי: האוצר, שהביא את הרעיון הזה, יביא את השמות של הערוצים.

חיים סלוצקי: על מה הוא מדבר.

חיים סלוצקי: אנחנו רוצים לשמוע על מה הוא מדבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה הרציונל?

מיכל רפאלי כדורי: למה שהאוצר יביא את זה?

מיכל רפאלי כדורי: למה שלא מועצת הכבלים ומועצת הרשות השנייה - - - סליחה, פקידי אוצר לא צריכים לבחור תוכן.

מיכל רפאלי כדורי: הם לא מבינים בזה וזה לא התפקיד שלהם.

חיים סלוצקי: אבל הם מנהלים את זה היום.

חיים סלוצקי: נותנים להם לנהל - - -

מיכל רפאלי כדורי: תבינו בכלכלה קודם - - - שיעשו פעם עבודה כלכלית עלינו לפני שהם עושים עלינו תכנים.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו?

קריאות: מי אמור לקבוע את הרגולציה?

קריאות: על הערוצים הנושאיים?

נגה רובינשטיין: על הערוצים הנושאיים מפורט בהצעת החוק: מועצת הכבלים והלוויין.

נגה רובינשטיין: יש רשימה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הצעת הממשלה, חברים.

קריאות: - - -

מיכל רפאלי כדורי: - - - אבל למה תוכן?

מיכל רפאלי כדורי: מה שר האוצר מבין אם צריך ערוץ היסטוריה?

כרמל שאמה-הכהן: חברים, נא לא להפריע.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יום אחד הוא יהיה היסטוריה אז הוא צריך ערוץ היסטוריה.

אתי בנדלר: השאלה אם חברי הכנסת רוצים להציע לפני שאדוני עובר להצבעה?

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הצעות לשינוי סעיף 13?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לבטל אותו.

כרמל שאמה-הכהן: זה בהצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: תצביעי נגד.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הצעות לשינוי סעיף 13? אין.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצבים על סעיף כהצעת הממשלה, כפי שהוקרא ונומק בהרחבה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 13 כהצעת הממשלה?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד סעיף 13?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף לא אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 13 נפל.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – מיעוט

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף לא אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 14, נא להקריא.

ניצן חן: מה עם ההצעה של היושב-ראש?

קריאה: לא אושר, ניצן.

כרמל שאמה-הכהן: כשהיא תעלה להצבעה, היא תעבור.

נגה רובינשטיין: אנחנו כמובן שומרים את הזכות להגיש הסתייגות.

יגאל הררי: ברור.

יגאל הררי: לפחות בפעם הבאה תבואי עם המספרים הנכונים.

נגה רובינשטיין: כמו שבאנו עם המספרים הנכונים כשהעברנו 16 תחנות עכשיו להיות תחנות רדיו ארציות.

יגאל הררי: לא באתם עם המספרים הנכונים.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: בלי מספרים באנו ועשינו את זה.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 14.

אהרון אילוז: סליחה, אם אפשר.

אהרון אילוז: לפני שעוברים לסעיף 14, אני רוצה לדעת את העמדה של הוועדה בנוגע לערוץ כמו "ערוץ הקניות", שהוא לא ממומן מדמי מנוי ולא ממומן מפרסומת.

נגה רובינשטיין: לא רלוונטי, הסעיף נפל.

אהרון אילוז: לא במסגרת סעיף זה.

אהרון אילוז: במסגרת סעיף אחר.

נגה רובינשטיין: איזה סעיף אחר?

אהרון אילוז: סעיף שאומר שהשר יתיר לערוץ שלא ממומן מדמי מנוי ולא ממומן מדמי פרסומת להיות בחלק מהמערך.

נגה רובינשטיין: יכול להיות או בעל רישיון לפי חוק הרשות השנייה או שיכול להיות ערוץ ייעודי או מיוחד.

אהרון אילוז: אבל מה הטעם לכפות עליו - - - רק רגע.

אהרון אילוז: יש רישיון בכבלים, הוא משודר במסגרת הכבלים והלוויין.

אהרון אילוז: אין שום היגיון לכפות עליו להישאר במסגרת הזאת כשהוא לא ממומן מדמי מנוי.

אהרון אילוז: אם יש ערוץ שהוא מתאים כמו כפפה ליד – לתת לו את האופציה לפחות להיות במערך.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 14.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא אותו.

טל רוזנפלד: "תקנות לעניין הפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית (א) לשם הפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית באמצעות תחנות שידור ספרתיות, יקבע שר החינוך, בהסכמת שר התקשורת, תקנות שמטרתן להבטיח כי 51% משידורי הטלוויזיה הלימודית יהיו בנושאים לימודיים או חינוכיים, המכוונים לילדים או לנוער.

טל רוזנפלד: (ב) שר החינוך רשאי לקבוע שיעור גבוה יותר מהשיעור האמור בסעיף קטן (א)."

כרמל שאמה-הכהן: הסבר.

אתי בנדלר: את מתכוונת ל-51% לפחות, אני מניחה.

אתי בנדלר: לא בדיוק 51, נכון?

דנה נויפלד: כן.

כרמל שאמה-הכהן: כן, נא הסבר.

טל רוזנפלד: היום אין לטלוויזיה הלימודית הַסְדָּרָה בשביל להעלות אותה ל-DTT.

טל רוזנפלד: רוצים להסדיר, להבטיח, שהתכנים שלה יהיו בנושאים לימודיים וחינוכיים שמכוונים לילדים או לנוער.

טל רוזנפלד: ההצעה היא ששר החינוך יקבע תקנות, בהסכמת שר התקשרות, שיבטיחו את זה.

טל רוזנפלד: סעיף קטן (ב) אומר ששר החינוך רשאי לקבוע גם שיעור גבוה מ-51%.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה מר מוקדי.

יורם מוקדי: בלי שמץ של ציניות.

יורם מוקדי: אם זו טלוויזיה לימודית אז למה 51% מהתכנים צריכים להיות לימודיים או חינוכיים?

יורם מוקדי: למה זה לא 100%?

יורם מוקדי: שמישהו עכשיו יסביר לי את זה, בתור אזרח וצופה.

כרמל שאמה-הכהן: כמה זה היום, לפני התיקון?

כרמל שאמה-הכהן: החוק אומר 90%?

נגה רובינשטיין: היום החוק לא אומר כלום.

כרמל שאמה-הכהן: מי כבודו, נציג משרד החינוך?

כרמל שאמה-הכהן: מה השם?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אביגדור דנן: אני יועץ משפטי של הטלוויזיה החינוכית.

קריאה: אנחנו רואים אותם בכנסים בחו"ל.

קריאה: הם קונים תוכן איפה שאנחנו קונים.

קריאה: לא לימודית.

אביגדור דנן: אני היועץ המשפטי של הטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: נשאלה השאלה מה נקבע היום כמכסה מינימאלית בחוק.

אביגדור דנן: היום לא נקבעה שום מכסה מינימאלית בחוק.

אביגדור דנן: תזכיר החוק שהופץ עם ה-90% הגיע לדיון בממשלה.

אביגדור דנן: ה-51% זה על דעת הממשלה, כמובן.

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית משדרת – היא טלוויזיה חינוכית, אבל היא לא רק - - -

יגאל הררי: היא לא חינוכית.

אביגדור דנן: היא ועוד איך חינוכית.

אביגדור דנן: אנחנו מדברים על 23.

אביגדור דנן: ערוץ 23 כבר כיום משדר כל יום – כנראה אף אחד פה לא כל-כך מכיר את לוח השידורים – כבר כיום - -

יגאל הררי: אז למה - - -

אביגדור דנן: אני כבר אומר לך.

אביגדור דנן: כבר כיום משעה 06:00 בבוקר, כל יום, ועד השעה 17:00 בכלל יש שידורים שמכוונים לילדים.

אביגדור דנן: זה גם ממותג אחרת, אתם מוזמנים לפתוח ולראות את זה.

אביגדור דנן: יתר השידורים הם תמיד בנושאים חינוכיים או ערכיים או תרבותיים.

אביגדור דנן: העמדה שלנו היא שגם אם אנחנו עושים תוכניות שעוסקות בתרבות או נותנות מענה למצוקה מסוימת בחברה - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "בן כספית", זה תרבות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חינוך?

אביגדור דנן: למה את מתכוונת?

אביגדור דנן: "עושים סדר"?

יורם מוקדי: יש שם טלנובלות אוסטרליות.

יורם מוקדי: על מה אנחנו מדברים פה?

יורם מוקדי: בוא ותציג הכול לוועדה.

יורם מוקדי: יש טלנובלות אוסטרליות, לא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לומד שָׂפָה.

אביגדור דנן: הדיונים האלו נמשכו המון שנים ויש פה אמירות שבאמת היו מתאימות לחלק מהתקופות, גם כשהייתה מצוקה כספית וגם היו כל מיני מקרים וכול מיני ניסיונות להסדיר את לוח השידורים.

אביגדור דנן: האמירות האלה היום נזרקות לאוויר ואינן מדויקות והן מטעות.

אביגדור דנן: אני מציע, באמת - -

יורם מוקדי: יופי, אז תתחייב ל-100% - - -

אביגדור דנן: למה צריך - - - לילדים ונוער ל-100%?

אביגדור דנן: מי אמר שילדים ונוער צריכים לצפות - - -

אילן אבישר: ילדים ונוער זה 51% אבל היתר שיהיה - - -

אביגדור דנן: בוודאי - - - ברור קודם כל - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חינוכית ולימודית 100%, אפשר - - -

יורם מוקדי: אני לא מבין למה כתוב 51%.

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית היא יחידת סמך במשרד החינוך.

אביגדור דנן: כפופה, כמובן, לשר החינוך ואין ספק שלא צריך להגיע להחלטה בחוק שתקבע את לוח השידורים.

אביגדור דנן: אני חושב שזה תקדים מסוכן, תקדים מיותר.

נגה רובינשטיין: לא את לוח השידורים, זה רק היקף הנושאים שאתם צריכים ביחס למטרת הערוץ.

אביגדור דנן: כשאומרים: 100% לילדים ונוער, זה לבוא ולהגיד - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 100% לימודית.

אביגדור דנן: סליחה, תקראו את הסעיף.

נגה רובינשטיין: מכוונים לילדים ולנוער.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: אפשר למחוק ולעשות - - -

אביגדור דנן: אז תמחקו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה 90%?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא 100%?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין, למה חינוכית צריכה 51%, 90%, למה לא 100%?

אביגדור דנן: כי הסעיף מנוסח כך שזה לילדים ונוער.

קריאות: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מקבלת את מה שאתה אומר, הררי.

נגה רובינשטיין: אם זה היה רק לימודים - - - אז אפשר היה 100%?

אביגדור דנן: כן.

אביגדור דנן: אבל אני אומר רק דבר אחד, גב' נגה רובינשטיין, צריך לקחת את המונח "חינוכי" כמו שמשרד החינוך מבין ולא כמו שאולי חלק מהאנשים פה היו רוצים להבין.

אביגדור דנן: שר החינוך סבור - -

נגה רובינשטיין: התקנות הן של שר החינוך - - -

אילן אבישר: 100% צריך להיות חינוכי.

אילן אבישר: 51% צריך להיות לילדים ונוער.

קריאה: איפה זה כתוב, אילן?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הערה שנייה שלך, מאוד חכמה.

יגאל הררי: אני מקבל את מה שאילן אמר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אני, אילן.

אביגדור דנן: אני באמצע זכות דיבור, אדוני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אילן הציע 100% חינוכית ו-51% לילדים ולנוער.

נגה רובינשטיין: 100% לימודי-חינוכי שמתוכם 51%, לפחות, מכוונים לילדים ולנוער.

אביגדור דנן: אני אומר שהמושג "חינוכי" יוגדר ע"י שר החינוך - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת אותך: "בן כספית", זה חינוכי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תענה לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "ערב חדש" זה חינוכי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מי זה מלמד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמות של - - -

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית היא מאוד מורכבת.

אביגדור דנן: למדנו היום גם על - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה היא צריכה להיות מורכבת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריכה להיות הכי פשוטה שיש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לימודית-חינוכית נוער - - -

אביגדור דנן: המחוקק לא הסדיר, עד היום, את כל המערך שניקרא "טלוויזיה חינוכית" אלא באמצעות מספר חוקים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה כתוב במטרות הטלוויזיה?

אביגדור דנן: אז אני רוצה להגיד לך.

אביגדור דנן: כשאת שואלת על "בן כספית" את שואלת על תוכנית שנקראת "עושים סדר" והמקור שלה בכלל בערוץ 2.

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית היא גם זכיינית בערוץ 2.

אביגדור דנן: המהות של מה שמשדרים ברצועה בין 17:30 ל-18:00 לא נקבעה רק על ידי הטלוויזיה החינוכית - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה מטרות הטלוויזיה החינוכית, אתה יכול להסביר לי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה שכתוב "טלוויזיה חינוכית", מה מטרתה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך מטרות?

אביגדור דנן: אין חוק שקובע מה מטרות הטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: מה שכן יש דוחות ויש דוח אחד, דו שטרן, שאומץ.

אביגדור דנן: פועלים כבר מספר שנים ליישם את ההמלצות שהוגשו בזמנו לשרת החינוך דאז, גב' לימור לבנת.

אביגדור דנן: הדוח הזה, בצורה די שיטתית, כן מיושם על-ידי הנהלות הטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: אחת ההמלצות בדוח שטרן הייתה לרכז את כל השידורים בערוץ אחד – ערוץ הבית.

אביגדור דנן: באמת זה מה שמנסים לעשות, וערוץ 23 הוא הערוץ המרכזי.

אביגדור דנן: אנחנו יודעים שהשידורים בערוץ 2 עתידים להיפסק עד שנת 2015.

אביגדור דנן: השידורים בערוץ 1: מערכת היחסים בין רשות השידור לטלוויזיה הלימודית מאוד מורכבת.

אביגדור דנן: אולי ראוי היה להרים את הכפפה ולדון איך מפרקים את החבילה הזו ומפסיקים, כי זה יוצר הרבה בעיות מול רשות השידור.

אתי בנדלר: מי אמור להרים הכפפה הזאת?

אביגדור דנן: בחוק רשות השידור יש שלושה שרים שאמורים להחליט על החלוקה של שעות השידור בין רשות השידור לטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: הנושאים האלה כל הזמן על השולחן אבל הטיפול בטלוויזיה החינוכית תמיד היה ברמה של "האם יש מקום להמשיך את השידורים או לא?" ולא ברמה הכירורגית של איך לסגור את כמות השעות שהיא אמורה לשדר ואת המהות שלה והמטרות – בטח שלא הגענו לזה.

אביגדור דנן: השאלות האלה טובות אבל אני מתייחס לסעיף עכשיו כמו שהוא: 51%.

אתי בנדלר: מר דנן, מוצע כאן לשנות את הסעיף.

אתי בנדלר: לא התייחסת לזה.

אתי בנדלר: מה שמוצע כאן זה לכתוב בסעיף: "תקנות שמטרתן להבטיח כי שידורי הטלוויזיה הלימודית יהיו בנושאים לימודיים או חינוכיים, מתוכם לפחות 51% מכוונים לילדים או לנוער".

אתי בנדלר: השאלה היא אם יש מקום, לדעתך, לקבל את התיקון הזה?

אתי בנדלר: אנחנו צריכים לזכור שמדובר באיזשהו יצור מאוד ייחודי, ערוץ מאוד ייחודי הוא ערוץ 23 מבחינה זו שאין עליו רגולציה בכלל אלא הוא, כמו שהזכרת, יחידת סמך של משרד ממשלתי.

אתי בנדלר: הדבר הזה מתאפשר רק בשל הרעיון העומד מאחורי הערוץ הזה שאומר שזה סוג של מערכת לימודים.

אתי בנדלר: אם כך, ראוי שבאמת 100% אם לא 90% מהשידורים יהיו בנושאים לימודיים או חינוכיים.

אתי בנדלר: אחר כך אפשר לדון אם 51%, 50% ומה שלא יהיה, שמכוונים לילדים ולנוער.

אביגדור דנן: אני כן התייחסתי, אני אזכיר מה שאמרתי: בגלל שההגדרות האלה הן מקצועיות – מה זה "חינוך" ומה זה "לימודים" – אני מציע שגם אם מקבלים את התיקון הזה, וזה צריך להיות על דעת השר – ובסופו של דבר הנוסח, כפי שמופיע בהצעת החוק, נקבע בהחלטת הממשלה על דעת השר – אבל גם אם מקבלים את זה - -

לאה ורון: הכנסת מתקנת הצעות חוק שמעבירה הממשלה, בין אם זה על דעת השר ובין אם זה מנוגד לדעת השר.

דנה נויפלד: - - - ביקשה לשנות את הנוסח, אפשר לעזור - - -

אביגדור דנן: אמרתי שאני מציע שהמילה "חינוך" תהיה תואמת למערכת החינוך.

אביגדור דנן: זאת אומרת למוטת הכנפיים של שר החינוך.

אביגדור דנן: זה לא אומר רק לימודים בבית הספר כי משרד החינוך דן בהרבה מעבר ללימודים בבית הספר: יש חינוך לעולים, חינוך ל- -

אתי בנדלר: זה לא סותר.

אתי בנדלר: אני לא מבינה - - - הרי לא מסבירים כאן מה זה נושא חינוכי.

אתי בנדלר: להפך, אני צחקתי קודם כשאמרתי מכול דבר לומדים.

אתי בנדלר: אפשר לשדר הכול ואפשר לומר - - -

דנה נויפלד: אפשר אולי בכול זאת לעזור, לענות?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

דנה נויפלד: יש קושי עם הטלוויזיה החינוכית במובן הזה, כמו שאביגדור אמר:

דנה נויפלד: אין הגדרה בחקיקה לגבי המטרות שלה, הייעודים שלה, התפקידים שלה.

דנה נויפלד: לכן קשה לי ההצעה שלך, שבאה ממקום טוב, אבל עדיין לבוא ולהסדיר את כל הפעולה של הטלוויזיה הלימודית אגב חוק תשתיתי שעוסק בשאלה מי עולה ל-DTT.

דנה נויפלד: מה שאת מציעה לעשות פה זאת הכרעה בעלת משמעות, וראוי שתעשה, אבל אני לא בטוחה שאגב הדיון הזה עכשיו, ברגע זה, נכון לבוא ולהגדיר באופן הזה את התפקידים של הטלוויזיה החינוכית.

דנה נויפלד: זה נכון וזה ראוי ששר החינוך יבוא ויסדיר את הנושא.

דנה נויפלד: זה נכון וראוי שהכנסת תידרש לשאלה הזאת וזה נכון וראוי שתהיה חקיקה מסדירה, לרבות הרגולציה ולרבות הפיקוח על הדבר הזה - וזה לא קיים.

דנה נויפלד: אבל אגב חוק תשתיתי שעוסק בנושא ה-DTT ומי הערוצים שעולים עליו, לבוא ולהגדיר את המטרות של הטלוויזיה החינוכית?

דנה נויפלד: אני לא בטחה שזאת הדרך הנכונה לעשות - - -

לאה ורון: אבל בהסתמך על מה קבעתם בסעיף להבטיח 51% מהשידורים לפחות?

לאה ורון: או שנעשתה עבודת בדיקה והגיעו למסקנה של 51% או שדבר לא נבדק.

דנה נויפלד: ממש לא.

דנה נויפלד: בכול הכבוד למנהלת של הוועדה, זה ממש לא כך.

לאה ורון: אז אולי אפשר לדון במספרים על סמך הבדיקה שנערכה.

דנה נויפלד: - - - המטרה הייתה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה מרד.

אלכס מילר: אני יכול להציע הצעה?

כרמל שאמה-הכהן: כן, בטח.

כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש ועדת החינוך רוצה לדבר.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: קודם כל צריך להבין שאין ספק בתרומתה של הטלוויזיה החינוכית בשנים האחרונות.

אלכס מילר: מי שמבין ומי שמתעסק בזה יום-יום, יודע עד כמה חשוב שתהיה נגישות, גם של התלמידים ושל הילדים, לחומרים ולתכנים ויזואליים שמועברים על-ידי הטלוויזיה החינוכית.

אלכס מילר: היינו שם, בדקנו וראינו שאכן יש פעילות נרחבת במה שקורה בטלוויזיה הזאת.

אלכס מילר: הביצה הזאת שמובאת כאן – לפי מה שאני שומע ולפי מה שהובא כאן, אני חושב שיש צורך, מצד אחד, להעביר לכול מי שמעלה את הטענות, את המטרות שהשר רוצה לקדם על-ידי חקיקת התקנה הזאת, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, אם באים ועושים שינוי בחוק הקיים, זאת אומרת, אם עד היום הייתה אי-ודאות והשר רוצה לבוא ולהבהיר את האי-ודאות הזאת על-ידי חקיקת חוק, אז יש צורך, מבחינתנו, להבין מה היה עד היום ולמה יש צורך בשינוי הזה.

אלכס מילר: אם היום משרד החינוך מקבל גמישות עד כדי 100% ויכול לעשות מה שהוא רוצה, אז המטרה היא לבוא ולעשות משהו קשיח בתוך חקיקת התקנות האלו, צריכה לקבל הסבר מבחינתנו מה צריך להיום ב-49% האחרים.

אלכס מילר: בשביל להבין מה צריך להיות ב-49% האחרים, צריך להיות מסמך הבהרה.

אלכס מילר: אני מציע בשלב זה – אני לא יודע מה עמדתם של חברי-הכנסת האחרים – אני חושב שבעיקרון, לתת לטלוויזיה הזאת להמשיך בעבודתה ולצמוח ולהגיע לכל ילד וילד ולהעביר את התכנים, אין בזה שום בעיה.

אלכס מילר: מבחינתי רק לחזק אותה – זה דבר חשוב – אבל אני חושב שצריכות להיות הבהרות בצורה יותר מסודרת.

אלכס מילר: הייתי מציע לפצל את זה ולעשות דיון נוסף, כשאדוני היושב-ראש יחליט על העניין הזה, עם ההבהרות של מי שהולך להפעיל את זה בצורה פורמאלית: אם זה מנכ"ל הרשות, אם זה השר או כל מי שבנה תוכנית לאותם 49% הנוספים.

אלכס מילר: אני חושב שמבחינתנו, כולנו יודעים מה יהיו ה-51% אבל כל מה שהולך להיות מעל ומעבר – צריך להבין על מה מדובר ואני לא רואה שום בעיה לאשר את זה אם יובאו הבהרות בצורה מסודרת על-ידי הגורמים המקצועיים של המשרד.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מי עוד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי הרגולטור של החינוכית?

ניצן חן: יש לו שלושה רגולטורים.

יורם מוקדי: אין לו רגולטור.

קריאות: - - - שר החינוך - - - יחידת סמך במשרד - - -

מיכל רפאלי כדורי: אולי בהזדמנות חגיגית נסדר לו רגולטור?

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית משדרת בשלושה ערוצים - -

נגה רובינשטיין: זה דומה - - -

אביגדור דנן: אני רוצה להזכיר כמה מאפיינים של הטלוויזיה החינוכית - הטלוויזיה החינוכית משדרת בשלושה ערוצים: משדרת בערוץ 2, משדרת בערוץ1 ומשדרת בערוץ 23.

אביגדור דנן: בערוץ 2 הרגולטור, כמובן, הוא הרשות השנייה.

אביגדור דנן: בערוץ 23, לפי חוק, מי שמסדיר את השידורים בערוץ 23 זו מועצת הכבלים והלוויין, זה קבוע בחוק.

קריאה: לא נכון.

אביגדור דנן: זה קבוע בחוק.

אביגדור דנן: אני מזמין אתכם לפתוח את החוק של מדינת ישראל, בסעיף 6לד (ג) כתוב שם ש: את דרכי השימוש באפיק, כאמור, תקבע המועצה.

אביגדור דנן: לכן המועצה קבעה כללים שחלים על הטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: אם אתם רוצים לבדוק אותי – תבדקו.

אביגדור דנן: זה בחוק.

יורם מוקדי: ייכתב בחוק ש: מועצת הכבלים מפקחת על הערוץ.

יורם מוקדי: אז תכתבו את זה בחוק.

אביגדור דנן: לא.

אביגדור דנן: זה גוף הרבה יותר מורכב.

אביגדור דנן: בערוץ 1 אין רגולטור אבל מצד שני, בגלל שזה היה צמוד לשידורים של רשות השידור - -

יגאל הררי: - - - רגולטור - - -

אביגדור דנן: - - בערוץ 1 השידורים דמו במשך שנים רבות למה שקרה ברשות השידור ולכן שם התחילו תשדירי שירות אבל, כמובן, לא נכנסו פרסומות.

אביגדור דנן: התכנים, לעומת זאת לא פוקחו על-ידי – אין באמת רגולטור שמאשר תכנים – אלא מה שקורה שההנהלות, בהתאם לתקציב שיש בכל שנה, מכינות תוכנית-עבודה ומקבלות אישור של השר.

אביגדור דנן: במספר חוקים נוספים, כמו: חוק סימון וסיווג או חוק כתוביות ושפת סימנים, נקבע במפורש ששר החינוך הוא המפקח על השידורים של הטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: עוד כמה דברים שמאפיינים את הטלוויזיה החינוכית מיתר גופי השידור הם: הטלוויזיה הלימודית היא יחידת סמך במשרד ממשלתי אז יש פיקוח, כמובן, של בתי המשפט לעניינים מנהליים ושל מבקר המדינה, והיו דוחות בעניינה של הטלוויזיה החינוכית שגרמו לשינויים בלוחות השידורים שלה.

אביגדור דנן: אי-אפשר לבוא ולהגיד שאין פיקוח על הערוץ הזה – יש הרבה פיקוח על הערוץ הזה.

אביגדור דנן: אלא שהוא לא מוסדר.

אביגדור דנן: את זה אפשר להגיד בצורה חדה – הוא לא מוסדר בחוק אחד.

אביגדור דנן: יש הצעת חוק שעומדת בפני ועדת החינוך להסדיר את הנושא של הטלוויזיה החינוכית.

כרמל שאמה-הכהן: כן, מי עוד רוצה לדבר בסעיף הזה?

אביגדור דנן: אני רוצה להעיר הערה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אביגדור דנן: שני דברים.

אביגדור דנן: אל"ף, החוק הזה מציע, בפעם הראשונה, מכסה מינימאלית לשידורים לילדים ונוער.

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית ממילא עשתה את זה – דורות של אנשים, גם שיושבים כאן, גדלו על השידורים של הטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: אבל זאת הפעם הראשונה שהחוק מסדיר מכסה מינימאלית, אז לא צריך להיבהל אלא דווקא לברך.

אביגדור דנן: דבר שני, בימים הקרובים ממש אמור להיבחר מנכ"ל הטלוויזיה החינוכית, קבוע - -

כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל או מנכ"לית?

אביגדור דנן: - - מנכ"ל או מנכ"לית, אני לא יודע.

אביגדור דנן: המשימה שלו, היעדים שלו יכללו את התאמת לוח השידורים למערכת החינוך.

יורם מוקדי: אדוני, אני רוצה להשלים.

יורם מוקדי: יש פה חוק שקוראים לו: חוק רשות השידור.

יורם מוקדי: כשפעם מישהו אמר ששידור של מדינה, אסור חלילה, שהמדינה עצמה תשדר, ולכן קבעו ועד מנהל ומליאה ומנגנונים – לא משנה אם עובדים או לא עובדים – תפיסת המחוקק הייתה: אוי לנו אם ממשלה תשדר.

יורם מוקדי: יש פה יחידת סמך ממשלתית, ערוץ שקוראים לו "חינוכית 23", שלא מפוקח.

יורם מוקדי: חד-משמעית אין עליו רגולטור, ניצן חן לא כותב עליו דוחות, הרשות השנייה לא בודקת, אין הפרות, אין קנסות, אין בדיקה, אין תוכן שיווקי, אין שום דבר.

יורם מוקדי: אם מישהו מכניס את הדבר הזה ל-DTT אז בפשטות תכתבו שהערוץ הזה יפעל על פי רישיון שיקבל מרגולטור אל"ף, בי"ת, אפשר להמציא גימ"ל, אפשר להמציא דל"ת - אבל יש את מועצת הכבלים ושהיא תקבע את תנאי פעילותו כמו שהיא הולכת לקבוע לערוץ ייעודי, ככול שיקום וככול שיהיה.

יורם מוקדי: שתפקח עליו, שתקבע.

יורם מוקדי: היא גם תוודא שיש תכנים לימודיים וחינוכיים וכול מה שצריך להיות.

יורם מוקדי: לא יכול להיות שהערוץ הזה יכול – והוא שידר בעבר והוא יכול לשדר מחר בבוקר – טלנובלות אוסטרליות, בריטיות וכול סדרה אחרת ותוכניות Life Style מכאן ועד להודעה חדשה.

יורם מוקדי: זאת הטלוויזיה הלימודית?

יורם מוקדי: בשביל זה הכניסו אותה ל-DTT, היא קיבלה את הפריווילגיה הזאת?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

עידן אור: אם הטלוויזיה החינוכית עולה ל-DTT, אולי הגיע הזמן שאתם תתנו את המענה החינוכי של דרמות לנוער ולילדים ושל תוכניות תיעודיות לנוער ולילדים שקשורות - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: או שהם בעצמם יעשו חדשות ותוכניות.

עידן אור: - - אולי חדשות של הילדים.

עידן אור: ולא יצטרכו לעשות את זה ערוצים אחרים שמפוקחים ומחויבים במחויבות תוכן.

עידן אור: אולי הגיע הזמן, עם הכניסה למגרש של הגדולים, גם להכניס מחויבויות תוכן ורגולציה לערוץ הזה.

אביגדור דנן: כדאי להזכיר את ההבדלים בין רשות השידור לטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית משדרת הרבה יותר שעות, אבל לא פחות שעות מרשות השידור:

אביגדור דנן: בערוץ 23 החינוכית משדרת 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע; משדרת גם בערוץ 1 כמעט מחצית מהזמן; משדרת גם בערוץ 2; היא עושה את זה עם 230 עובדים; עם תקציב של לא הרבה יותר מ-100 מיליון.

אביגדור דנן: אז תיקחו את רשות השידור – אני לא רוצה להגיד את המספרים, לא רוצה להגיד את כמות העובדים – אנחנו נשמח להפיק דרמות - דרמות זה ז'אנר מאוד יקר.

אביגדור דנן: צריך להעביר תקציבים לטלוויזיה החינוכית, היא עושה את בצורה יעילה והדברים האלה בטח מבורכים.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו רוצה לדבר בעניין?

כרמל שאמה-הכהן: חברי-הכנסת, כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול: אנחנו לא הולכים עם ההצעה של היועצת המשפטית, שאם אין הגדרה של החינוכית אז אולי הגיע הזמן שהיום אנחנו נגדיר את זה.

רוברט אילטוב: לא היום.

רוברט אילטוב: היום כבר מאוחר.

אלכס מילר: תעשי לי טובה, יוליה.

אלכס מילר: הבנו שאת בשוונג אבל - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חֶבְרֶה, אני לא מתכוונת ש – חֶבְרֶה, יש חתונה ובת-מצווה היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראו איך אני זריזה, גם חתונה וכבר בת-מיצוה – אני מתכוונת שמה שהציע - -

קריאה: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת על מה שהצעת לגבי 100% ו-51% לילדים ונוער.

אתי בנדלר: שכלל השידורים יהיו - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שכלל השידורים יהיו חינוכית ולפחות 51% לילדים ונוער.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שחינוכית, מעבר לזה – ובאמת צריך להעביר, אולי להגיש הצעת חוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאני אקח את על עצמי להגיש הצעה כזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לחשוב מי יהיה הרגולטור שם וכו' – אני חושבת שהחינוכית לא צריכה להיות רק לילדים ונוער, היא יכולה גם להיות חינוכית למבוגרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו מדברים על שעות, והיא משדרת X שעות, יכול להיות שבערב היא צריכה להיות חינוכית למבוגרים ולא לילדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, לדעתי, לכתוב: 100% חינוכית-לימודית ו-51% לנוער, זה לדעתי נכון מאוד.

קריאה: - - - תוכנית למבוגר, זה חינוך בהכרח?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

אביגדור דנן: יש חינוך למבוגרים, יש חינוך לעולים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש חינוך למבוגרים.

דנה נויפלד: חברת-הכנסת צודקת במובן הזה שצריך להגדיר את אופי התוכניות.

דנה נויפלד: אבל כבר עכשיו אני יכולה לחשוב על כל מיני שאלות שיכולות להישאל.

דנה נויפלד: אם יהיה כתוב 100% בחוק, אז יתחילו להתעורר כל מיני שאלות שצריך לחשוב עליהן יותר מאשר שנייה עכשיו באיזה תיקון - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקיי, אז בואו נכתוב עכשיו 100% ואחרי זה נחשוב, מה הבעיה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול הרי אנחנו רוצים - -

אתי בנדלר: לא צריכים לחשוב על זה עכשיו.

אתי בנדלר: אלו דברים שיחשבו עליהם והם יובאו לידי ביטוי בתקנות.

דנה נויפלד: תוכניות למבוגרים בלילה, אלו תוכניות חינוכיות בהכרח?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, ברור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את לקחת פה את השעות והפכת את כל היוצרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על שעת השידור אלא מה משודר בשידור הזה, אני מדברת על תכנים חינוכיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תשמעי, הגשתי בקשה ליושב-ראש ועדת החינוך לעשות ועדה לגבי חינוך להורות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שהחינוכית, חלק מהתוכניות שלה צריך להיות חינוך להורות, וזה בלילה ואין שום בעיה.

רוברט אילטוב: רגע.

רוברט אילטוב: מהנקודה הזאת את יכולה לפרט, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא חינוך מיני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התכוונתי חינוך להורות, למרות שגם את זה, דרך אגב, יש כאלו שצריך ללמד אותם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בקיצור, אני חושבת שההצעה שלך הכי טובה כי אנחנו רוצים אותו ב-DTT, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין פה ויכוח, כולנו רוצים - -

רוברט אילטוב: אני חושב שאנחנו הגענו לשלב ש - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חֶבְרֶה, נכון שכולנו רוצים החינוכית תהיה ב-DTT, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא רוצים לפצל, אנחנו רוצים קודם להכניס אותו ל-DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני חושבת שצריך להגדיר 100% ואחרי זה, בתקנות, נשב ונחליט מה הכוונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שזה נראה לי – במבחן בג"ץ יש דבר שנקרא "סבירות" – ברור מה זה חינוך, ברצינות.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה את מציעה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה את מה שאמרה היועצת המשפטית: להגדיר 100% חינוכית מתוכם 51% לילדים ונוער.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני מציעה.

כרמל שאמה-הכהן: ומה הצעת בהתחלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אותו דבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מזגזגת.

כרמל שאמה-הכהן: מה חבר-הכנסת מילר מציע?

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני מציע לא לעשות כאן חלוקה בלי להיכנס לעובי הקורה של רציונל השר.

אלכס מילר: אני הייתי מציע, אדוני היושב-ראש, לקחת אוויר לשבוע הבא, לשמוע את העמדה המקצועית מבחינת התוכן שרוצה לעשות משרד החינוך ולפי זה לערוך את ההצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: מה מבקש חבר-הכנסת אילטוב?

רוברט אילטוב: אצלנו בסיעה אנחנו מצטרפים להחלטה אחת.

ניצן חן: אני בכול זאת רוצה מילה אחת.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מישראל ביתנו?

ניצן חן: אני חושב כבוד יושב-ראש ועדת החינוך הטיב לתאר את האנומליה שקיימת בעובדה הזאת, יחד עם זאת אסור לשפוך את התינוק עם המים.

ניצן חן: מדובר פה בחבילה חינמית טלוויזיה חינוכית – כשמה כן היא – מגיעה לכל בית בישראל, גם לכאלה שאין להן "הוט" ו-"יס".

ניצן חן: אני לא מקל ראש במה שאמרו פה חברי מהכבלים והלוויין, אבל עדיין, הצוות המקצועי שדן בסוגיה המליץ כן להכניס את החינוכית, בתמהיל הנוכחי, ל-DTT והייתי ממליץ לא לגעת בדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: ממליץ לא לגעת.

ניצן חן: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להשאיר 51%?

ניצן חן: מה שכתוב בהצעת החוק.

יורם מוקדי: זה אומר 49% זה סדרות - - -

מיכל רפאלי כדורי: אבל ניצן, למה אי אפשר להשאיר אותו ולתקן את זה?

כרמל שאמה-הכהן: מי מבקש זכות דיבור?

כרמל שאמה-הכהן: לאף אחד אין עוד מה להגיד בסעיף הזה?

כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים להצביע בסעיף?

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא רוצים להצביע?

רוברט אילטוב: אם אתה רוצה להצביע, אנחנו נצביע.

כרמל שאמה-הכהן: מה תצביעו?

כרמל שאמה-הכהן: נגד?

אלכס מילר: זה בסך בכול דיון אחד עקרוני.

אלכס מילר: ומקסימום – אם תהיה רוויזיה – הצבעה אחת על הרוויזיה, בלי דיון.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש עוד סעיפים שלא דנו בהם?

לאה ורון: הגדרה של הגורם המפעיל.

לאה ורון: משדר ערוצי – תהיה הגדרה לא - -

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: אבל אין טעם לעשות את ההגדרה של הגורם המפעיל כל-עוד לא עושים רוויזיה על - - -

נגה רובינשטיין: יש עוד סעיף אחד ש - -

כרמל שאמה-הכהן: איזה?

נגה רובינשטיין: הגדרה של מנהל הגורם המפעיל.

אתי בנדלר: אבל יש טעם לעשות הגדרה של - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין רוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשית רוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מדברים על זה.

נגה רובינשטיין: אבל הרוויזיה - - -

לאה ורון: כל מה שכתוב בהגדרה זה מי שעומד בראש הגורם המפעיל.

אתי בנדלר: - - - אלא הרשות השנייה.

אתי בנדלר: אז מה, נעשה רוויזיה ונוריד את זה?

אתי בנדלר: מה גם שביקשתי לדעת מי זה שעומד בראש הגורם המפעיל.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: זה מה שניסחנו לבקשתך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבלי רוויזיה, אפשר לדבר על זה?

אתי בנדלר: זה לא ברוויזיה.

אתי בנדלר: זה עדיין לא אושר.

כרמל שאמה-הכהן: לא הצבענו על זה.

לאה ורון: זה לא אושר.

לאה ורון: עדיין הוועדה לא אישרה את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אם אני אשיג רוויזיה לגבי הגורם המפעיל - - -

כרמל שאמה-הכהן: עשית משהו אחר.

לאה ורון: את עשית על הסעיף - - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, מה הנוסח שהגעתם?

טל רוזנפלד: "מנהל הגורם המפעיל – המנהל הכללי של הגורם המפעיל או מי שממלא תפקיד דומה בגורם המפעיל, גם אם תואר משרתו שונה.

טל רוזנפלד: "

נגה רובינשטיין: - - - זאת הגדרה טובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי כלום.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על ההגדרה.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההגדרה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא שמעתי.

חיים סלוצקי: אפשר לחזור בבקשה על ההצעה?

חיים סלוצקי: לא שמענו.

כרמל שאמה-הכהן: נא לחזור.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה לשמור על השקט.

כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת מילר.

לאה ורון: אני מבקשת להקריא לאט.

אלכס מילר: על מה אנחנו מצביעים?

כרמל שאמה-הכהן: על הגדרת מנהל הגורם המפעיל.

טל רוזנפלד: "המנהל הכללי של הגורם המפעיל או מי שממלא תפקיד דומה בגורם המפעיל, גם אם תואר משרתו שונה.

טל רוזנפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרה של מנהל הגורם המפעיל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מנכ"ל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאמרת?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם יהיה מנכ"ל ואחרי זה ימצאו את הגורם המפעיל.

כרמל שאמה-הכהן: ההגדרה אושרה.

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב

כרמל שאמה-הכהן: מה עוד נותר לנו?

לאה ורון: משדר ערוץ נושאי.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: נשאיר את זה.

כרמל שאמה-הכהן: מה עוד?

נגה רובינשטיין: אנחנו בודקים.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד סעיפים שלא הצבענו עליהם?

קריאה: - - - הוראת שעה - - -

כרמל שאמה-הכהן: תמצאו את זה עד הדיון הבא.

נגה רובינשטיין: אז זה בעצם הטלוויזיה החינוכית כאן - - - הרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: תודיעי ואני אגיד אמן.

אתי בנדלר: הוועדה מתבקשת להכריז כי: ככול שנעשו תיקונים בהוראות השעה, שאינם תואמים להוראות הקבועות, יותאמו ההוראות הקבועות להחלטות המתייחסות להוראת השעה.

אתי בנדלר: בסדר?

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכולם.