ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 216, 2011-12-07 10:00

דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דני דנון: על סדר היום קמפיין המשרד לקליטת העלייה להחזרת ישראלים מארצות הברית.

דני דנון: בפתח דברי אני אומר שאנחנו קיימנו דיון עם השרה ומנכ"ל המשרד לפני כשנה אני חושב, בחודש נובמבר, בנושא פעילות עבור ישראלים בחו"ל ואני מברך על היזמה ועל הרעיון להתמקד בקהל זה כקהל מטרה של מיליוני ישראלים שנמצאים בגולה, ואנחנו רוצים, שלא כולם, זה לא ריאלי לומר כולם, אבל שיתחילו לחשוב על הנושא ויתחילו לחשוב על חזרה לארץ ישראל, ואני מברך על הפעילות של המשרד בנושא חשוב זה של עידוד חזרתם של ישראלים לישראל.

דני דנון: אנחנו קיבלנו פניות רבות, הנושא גם עלה לכותרות בשבוע שעבר בעקבות קמפיין של המשרד שעלה בארצות הברית, שיועד באופן ספציפי לקהילת הישראלים שיושבת בארצות הברית.

דני דנון: הקמפיין, אנחנו גם נשמע סקירה מלאה, אבל הוא יועד לאזורים שבהם יש ריכוז של ישראלים.

דני דנון: הקמפיין הזה גרר תגובות קשות מאד מהאוכלוסייה היהודית, מחלקים נרחבים מהנהגת האוכלוסייה היהודית, למרות שזה מושג נרחב לומר זאת, יש זרמים רבים וקולות רבים, אבל הקולות האלה נשמעו בצורה רמה והגיעו מעברו השני של האוקיינוס גם לישראל, בטענות שהקמפיין פוגעני, פוגע ברגשות, פוגע בהם כקהילה יהודית, והקולות האלה גם, אני חייב לומר באופן אישי, קיבלתי את זה ממכרים שלי וידידים שלי בארצות הברית ששלחו לי אימיילים בנושא, גם הוועדה קיבלה, וגם ראש הממשלה קיבל את הפניות האלו, ולכן אנחנו נודע לנו שהקמפיין הסתיים.

סופה לנדבר: לפני חודש וחצי.

דני דנון: לפני חודש וחצי.

דני דנון: ראש הממשלה גם בנושא הזה ---

נחמן שי: איזה ניסים עוד קורים בעולמנו?

נחמן שי: צריך להגיד לראש הממשלה שעבודתו כבר נעשתה בידי אחרים.

דני דנון: אנחנו נבהיר את הנושא הזה, חבר הכנסת שי, היום אני מאמין.

דני דנון: והייתי רוצה לפני שנבקש מהשרה, ואני מודה לה שהיא מכבדת אותנו בנוכחותה בוועדה, אני ביקשתי לראות את הסרטון 'הבעייתי' נקרא לו.

דני דנון: יש מספר סרטונים ---

נחמן שי: יש שלושה.

דני דנון: אבל הבנתי שיש סרטון אחד שהוא יצר את התרעומת בין החנוכה לקריסמס.

סופה לנדבר: אנחנו בשמחה רבה, את הוועדה המקצועית של מי שעסק בדבר, נציג כאן ואני חושבת שיכולה להיות רק גאווה, לפחות כך אנחנו קיבלנו מתושבים חוזרים ואתם יכולים לצפות.

דני דנון: אז אני הייתי מבקש שנראה סרטון אחד.

סופה לנדבר: שלושה.

דני דנון: כמה זמן זה כל סרטון?

סופה לנדבר: זה לא משנה.

סופה לנדבר: אתם תראו את כולם.

דימטרי אפרצ'ב: סליחה, אדוני יושב הראש, אבל למה צריך להוציא מהקשר כללי סרטון אחד?

סופה לנדבר: דימה, אנחנו מסתדרים.

דני דנון: אין לי בעיה לראות את שלושת הסרטונים.

דני דנון: אז בואו נראה את שלושת הסרטונים.

דימטרי אפרצ'ב: אבל למה לא לעשות את זה בהצגה של הקמפיין כולו?

סופה לנדבר: דימה, לא להתרגז.

סופה לנדבר: זה רק מחמאות אפשר לקבל.

דני דנון: בואו נראה את שלושת הסרטונים ואחרי הסרטונים נעביר את רשות הדיבור לשרה ולמנכ"ל, ונשמע את עמדתכם, ואני בכלל חייב לומר שהעמדה שהשרה הציגה, שהיא "לוקחת אחריות", אין פה זה, אבל היא עומדת מאחורי הקמפיין הזה ומאחורי הדברים, ולכן אין פה שום בעיה.

סופה לנדבר: אחרי 15,000 איש שחזרו את גם לוקחת אחריות בביצוע.

נחמן שי: כמה חוזרים כל שנה?

סופה לנדבר: אנחנו נציג עכשיו.

סופה לנדבר: נציג, לא לדאוג.

נחמן שי: מאה אחוז, תציגו את כל הנתונים.

סופה לנדבר: אנחנו נציג את כל הנתונים.

דני דנון: אוקיי, איציק.

דני דנון: (מוצגים סרטונים)

דני דנון: תודה.

דני דנון: לפני שניתן לשרה להתייחס, אנחנו נראה מצגת קצרה בנושא, גברתי?

סופה לנדבר: כן.

סופה לנדבר: רבותי, אני גאה, קודם כל גאה שאחרי שנים רבות שמדינת ישראל לא התייחסה כמו שאני מבינה שצריכים להתייחס לישראלים שנמצאים אחרי הגבולות של מדינת ישראל, ממשלת ישראל לפני שנה המשיכה את הפעילות עם ישראלים חוזרים ארצה.

סופה לנדבר: ישראלים חוזרים ארצה, לא בוגדים, לא יורדים, ישראלים שלא מצאו כאן מקום וחיפשו אותו רחוק מהבית.

סופה לנדבר: אנחנו בזמן הקמפיין שהיה, ואני לוקחת אחריות אדוני יושב הראש.

סופה לנדבר: לא רק אחריות, אני בגאווה רבה בוועדה הזאת, אחרי שנה, יכולה להגיד לך, 15,000 איש, תושבים חוזרים, חזרו אחרי שממשלת ישראל, בחודש מאי קיבלה את ההחלטה.

סופה לנדבר: ראש הממשלה ואני הבאנו לממשלה את העניין של תושבים חוזרים, ממשלה קיבלה החלטה.

סופה לנדבר: רק בזמן הקמפיין 155,000 ישראלים נכנסו לאתר האינטרנט שלנו.

סופה לנדבר: 155,000 כניסות היו.

דני דנון: איך יודעים שזה ישראלים?

סופה לנדבר: תשמע, התעניינות הייתה רבה ביותר ואני מאמינה שבזמן ---

דימטרי אפרצ'ב: הוא ייתן הסבר.

סופה לנדבר: תשמע, אני עושה את זה בגאווה.

סופה לנדבר: אני חושבת שלפני שאני נכנסתי לתפקיד ובזמן שאני נכנסתי לתפקיד, אני פעלתי לכך שמדינת ישראל צריכה לחבק אותם יהודים שנמצאים רחוק מהבית ולחבק אותם ולעשות הכל כדי שגם קליטה של עולים תהיה יותר רכה, שמדינת ישראל, אומרים תמיד, אתה יודע, בוועדה הזאת אמרו לא פעם אחת – אוהבים את העלייה, לא אוהבים את העולים.

סופה לנדבר: אנחנו עשינו שינויים רבים ואני אציג לך אותם, לא בישיבה הזאת, אבל בגאווה רבה אגב.

סופה לנדבר: עשינו שינויים רבים ואנחנו מחבקים את העולים במדינת ישראל, וגם מתייחסים לישראלים שנמצאים בכל מקום איפה שהם נמצאים.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים שיחזרו הביתה, וכך אנחנו פעלנו ופועלים והממשלה קיבלה את ההחלטה הזאת.

סופה לנדבר: אני, כאשר נכנסתי לתפקיד, היה קמפיין ואתה מכיר אותו – חוזרים ב-60, ואני אמרתי שהמדינה חייבת להחזיר את האנשים לא רק בחגים של מדינת ישראל, לא רק בציון 60 למדינת ישראל.

סופה לנדבר: אז אנחנו נמצאים במצב שלמעלה ממיליון איש עזבו את המדינה, ישראלים אני מדברת.

סופה לנדבר: עזבו את המדינה ונמצאים איפה שהם נמצאים, חצי מיליון בצפון אמריקה.

סופה לנדבר: אנחנו במשרד פעלנו, אחרי החלטת הממשלה, עשינו כמה דברים כדי להחזיר אותם הביתה.

סופה לנדבר: במסגרת ההחלטה קיבלנו החלטה, אגב ההחלטה הייתה אחרי אישור ממשלה.

סופה לנדבר: גם החלטה תקציבית ---

דני דנון: כמה התקציב?

סופה לנדבר: שלושה מיליון.

דני דנון: שקלים?

סופה לנדבר: שקלים.

סופה לנדבר: זה לא כסף, מי שעוסק בפרסומת מבין שזה לא כסף רב.

סופה לנדבר: אגב, החוזרים ב-60 עלה למדינת ישראל פי שניים, שישה מיליון.

דני דנון: וזה רק לארצות הברית יועד השלושה מיליון שקלים, או עולמי?

סופה לנדבר: הדובר יסביר את זה.

סופה לנדבר: הקמפיין הסתיים לפני חודש וחצי, הסתיים עם הצלחה, כך אנחנו מבינים.

סופה לנדבר: ובזמן שאחרי החלטת הממשלה, חזרו למדינת ישראל 15,000 תושבים חוזרים, וסך הכל במשך 4 שנים חזרו למעלה מ-40,000, זו הצלחה של מדינת ישראל, זו הצלחה של המשרד לקליטת עלייה שמבצע את הדברים האלה.

סופה לנדבר: עכשיו, אחרי החלטת הממשלה, לפני שיצאנו עם הקמפיין, ומי שהיה צריך לבצע את הקמפיין נמצא כאן ואני רוצה להגיד לכם, אני קיבלתי מיליון מחמאות ואני מעבירה אותן אליכן.

סופה לנדבר: אתם מקצועיים, אתם מצוינים ---

דני דנון: אלה המשרד שהפיק את הקמפיין?

סופה לנדבר: לפ"מ, כן.

קריאה: לשכת הפרסום הממשלתית.

סופה לנדבר: אבל לפני שיצאו עם קמפיין, נעשה מחקר עומק.

סופה לנדבר: עכשיו, נעשה מחקר עומק לקבוצות ישראלים שנמצאים ---

נחמן שי: אצל מי עשו?

סופה לנדבר: הם יסבירו עכשיו את כל השאלות.

נחמן שי: גם בקרב הקהילה היהודית?

סופה לנדבר: רבותי, אנחנו עם הקמפיין הזה פנינו לישראלים.

נחמן שי: הבנתי.

סופה לנדבר: אנחנו פנינו לישראלים, ואתה לא צריך להיות ברוגז.

סופה לנדבר: עכשיו, אני חושבת, אנחנו לא רצינו ---

נחמן שי: לא, לא, בגלל שהגברת לנדבר ---

סופה לנדבר: גברת לנדבר לוקחת אחריות.

נחמן שי: הטילה ספק בכישורים וביכולות שלי בתחום, אז אני מנסה להבין יותר.

נחמן שי: וכדי להבין ---

סופה לנדבר: בזמן שאתה מנסה לתקוף ---

נחמן שי: כדי להבין יותר טוב על הקמפיין.

סופה לנדבר: אז אני מרשה לעצמי ---

נחמן שי: בגלל שהגברת לנדבר הטילה ספק, אז אני רוצה להבין עכשיו יותר פרטים, כדי שאני אוכל לדעת.

דני דנון: תודה.

דני דנון: בואו ניתן לשרה לסיים בבקשה.

סופה לנדבר: עכשיו יסבירו לך.

סופה לנדבר: אני אסיים ויסבירו לך.

נחמן שי: אוקי, תודה.

נחמן שי: הנחתי שהשרה מבינה בתחום הזה.

דני דנון: תודה חבר הכנסת שי.

נחמן שי: אני מבין שהשרה מבינה בתחום.

סופה לנדבר: אני לא מבינה בתחום פרסום.

נחמן שי: לא, הרגע חילקת מחמאות ליכולת המקצועית, אז אני מבין שאת מבינה בזה.

דני דנון: חבר הכנסת שי, השרה יש לה עמדה ברורה בנושא ---

נחמן שי: יופי, גם לי.

דני דנון: אז אתה חולק עליה.

נחמן שי: ברור.

דני דנון: ואני אשמח לשמוע אותך, אבל בוא ניתן לשרה לסיים בבקשה.

נחמן שי: מאה אחוז.

סופה לנדבר: זה היה מחקר עומק עם קבוצות ישראלים, הוא כלל רק קבוצות ישראלים.

סופה לנדבר: לא התכוונו לפגוע באף אחד.

סופה לנדבר: לא התכוונו לפגוע, ואם מישהו נפגע – אני מצטערת על כך.

סופה לנדבר: למשרד לקליטת עלייה, צר לי על כך, קהילה של יהודים שנמצאת באמריקה ובכל מקום בעולם, לא הייתה במבט עין שלנו.

סופה לנדבר: אנחנו פנינו לישראלים, רצינו להחזיר אותם ואם הקהילה באמריקה נפגעה, אני שוב אומר – סליחה, לא הייתה לנו, לא התכוונו.

ליה שמטוב: אני חושבת שאת לא צריכה, למה את צריכה ---

סופה לנדבר: אני גם לא צריכה לבקש סליחה, אבל אני חושבת שבגלל שלימדו אותי ככה ואני אישה עם נימוס, אני אומרת מצטערת.

ליה שמטוב: אנחנו צריכים לבקש סליחה על זה שיהודים יגיעו לארץ?

ליה שמטוב: אנחנו צריכים לבקש סליחה על זה?

סופה לנדבר: רבותי, אדוני יושב הראש, הקמפיין ירד לפני חודש פלוס.

סופה לנדבר: הוא תוקצב לפי החלטת ממשלה.

סופה לנדבר: הייתה החלטת ממשלה והמשרד, שאני עומד בראש המשרד הזה, היה צריך לבצע את הדברים ואני למי שביצע את הדברים, אנשים מקצועיים במשרד שלי, גם אומרת תודה רבה.

סופה לנדבר: עכשיו, אתה צריך לדעת שיש לנו היום 14 בתים ישראלים, ולחלק של אנשים שחיים אחרי גבולות של מדינת ישראל, הקשר היחידי עם מדינת ישראל – אנחנו מבצעים, המשרד לקליטת עלייה, ואתה צריך לדעת על כך.

סופה לנדבר: עכשיו, הקמפיין היה גם מבחינה שיווקית מאושר על ידי ממשלת ישראל.

דני דנון: מה זאת אומרת?

סופה לנדבר: זאת אומרת היה סעיף באישור של הממשלה, של ---

דני דנון: סעיף תקציבי.

סופה לנדבר: סעיף תקציבי אני מתכוונת.

סופה לנדבר: עכשיו, אם מישהו נפגע מכתבה אחת, רבותי, מכתבה אחת שהייתה מגמתית וכך אני אומרת.

סופה לנדבר: כתבה שתוקפת את ראש הממשלה שלך ושלי ושל כולנו, שהוא נלחם עם קריסמס.

סופה לנדבר: איזה כוונה הייתה?

סופה לנדבר: כוונה הייתה לגעת בלב של ישראלים שנמצאים אחרי הגבולות של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: הכוונה הייתה לדבר לרגש של אותם ישראלים.

סופה לנדבר: ואתה יודע, אני במקרה אתמול ושלשום נפגשתי עם כמה ישראלים, תושבים שחזרו הביתה ואחת מהן פה, ואני רוצה להקריא לכם מכתב, רבותי.

סופה לנדבר: מכתב שקיבלתי רק אתמול מאוסטרליה.

סופה לנדבר: "כישראלים החיים בחו"ל צפינו כמו כולם בפרסומות של המשרד לקליטת עלייה, הקוראות לישראלים לחזור הביתה.

סופה לנדבר: לאור התעוררות הקהילה היהודית באמריקה ולנוכח חשיבות הנושא הזה, אני מוצא לנכון לתמוך ולחזק את ידי העושים במלאכה, ואף לעודד את הפרסומות מהסוג הזה.

סופה לנדבר: צר לנו לשמוע שנאלצתם לגנוז את הפרסומת", אנחנו לא גנזנו, אני מסבירה שזה הסתיים לפני חודש פלוס, וצר לי, לא היה לנו יותר כסף.

סופה לנדבר: "אשר הייתה לדעתנו חיובית, ציונית ומעולה.

סופה לנדבר: עוד נקודה חשובה היא החינוך היהודי, שיכול להשפיע על העתיד של נכדנו" והלאה והלאה והלאה.

סופה לנדבר: ואתה יודע, אני מקבלת, שי למה אתה כועס?

סופה לנדבר: תחייך.

נחמן שי: לא, יום יפה היום.

סופה לנדבר: יום מצוין היום, כאשר חוזרים למדינת ישראל אנשים שחיים בחו"ל, יום מצוין רבותי.

סופה לנדבר: אנשים שנמצאים, אם מישהו היום יכול להרים יד ולהגיד שבעולם הזה הוא לא רוצה שישראלים יחזרו הביתה?

סופה לנדבר: אין בן אדם כזה.

סופה לנדבר: אם מישהו יכול להרים יד ולהגיד שבספק הוא מתייחס לאותם ישראלים שעזבו את מדינת ישראל, כמו שאני לא רוצה עכשיו לצטט את רבין זיכרונו לברכה, אבל אני, כאשר אני הופעתי בכל כנס עם תושבים חוזרים אמרתי – אנחנו שינינו פאזה – ואני מאמינה בכך.

סופה לנדבר: אנחנו שינינו פאזה.

סופה לנדבר: אנחנו מתייחסים לאנשים האלה אחרת היום, הם לא בוגדים ולא יורדים.

סופה לנדבר: הם אנשים שחיפשו איפה שיותר טוב.

סופה לנדבר: ואני לא רוצה להגיד לך, כל אחד עזב את מדינת ישראל מהסיבה שהוא עזב, אבל אני רוצה ואני מאמינה שגם אתה וגם ראש הממשלה וגם ממשלת ישראל, שהאנשים האלה, אף מדינה לא יכולה לוותר על מיליון איש.

סופה לנדבר: ושוב אני אומרת – אני בגאווה מציגה היום את ההצלחה של המשרד ושל המדינה כולה ושל ממשלת ישראל.

סופה לנדבר: ואני רוצה להגיד – אם מישהו נפגע שהוא עמד מול המראה והסתכל במראה, ויגיד, הוא שולח את הילדים לבית ספר כללי והוא חוזר הביתה וילד לא סופג שם ולא הופך את הכל לתהליכים זה לא, זה שקר רבותי.

סופה לנדבר: ואז אם מישהו נפגע מהפנייה שלנו, שוב מצטערת, אבל גאווה שלי, אני מלאת גאווה בגלל שמה שאנחנו עשינו במשך השנה הזאת, לא עשו במשך שנים רבות במדינת ישראל.

סופה לנדבר: 15,000 זה שיא של תושבים חוזרים שחזרו הביתה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: תודה רבה גברתי השרה.

דני דנון: קודם כל אני מעריך את ההתנצלות שהושמעה פה בצורה פומבית בפני מי שנפגע.

סופה לנדבר: אני לא מתנצלת, אבל אני אומרת – אם מישהו נפגע שיקבל.

דני דנון: בהחלט זה חשוב מאד.

דני דנון: אני ביקשתי מנציג משרד ראש הממשלה להצטרף לדיון, כי יש פה דעות סותרות לגבי אם הקמפיין נגנז או שראש הממשלה התערב והקמפיין ירד, ואני ביקשתי ש---

סופה לנדבר: אני שוב אומרת לך – הקמפיין הסתיים לפני חודש פלוס.

סופה לנדבר: אנחנו הורדנו סרט, סרטון, שהיה בתוך הסרטונים שהיה ---

נחמן שי: לא, אבל ראש הממשלה הודיע ביום שישי שהוא מפסיק את הקמפיין.

דני דנון: סליחה חבר הכנסת שי, אני ביקשתי שיגיע נציג ממשרד ראש הממשלה והוא בחר ---

סופה לנדבר: אז אני אומרת לכם ואני עומדת מאחורי זה.

דני דנון: בחרו לשלוח תגובה בכתב לגבי מה שקרה, ואני רוצה ברשותכם להקריא את התגובה שהתקבלה בנושא הספציפי הזה מ, מנהל מערך התקשורת והדוברות במשרד ראש הממשלה: "ביום שישי קיבלתי פניות מדובר השגרירות בארצות הברית ומדובר משרד הקליטה על פרסומים נגד ראש הממשלה מקרב יהדות ארצות הברית, בעקבות סרטון שמופץ באינטרנט מטעם משרד הקליטה.

דני דנון: בנוסף עודכנתי על ידי דוקטור יועז הנדל, ראש מערך ההסברה הלאומי, כי קיבל פנייה בנושא ממנכ"ל משרד הקליטה.

דני דנון: בהמשך לדברים הללו הצעתי לדובר המשרד להסיר את הסרטון הבעייתי (סרטון חג המולד וחנוכה).

דני דנון: דובר המשרד עדכן אותי עוד לפני כניסת השבת, שהסרטון הוסר מהאינטרנט והודיתי לו על כך.

דני דנון: אשמח לסייע בכל פרט נוסף".

נחמן שי: זאת אומרת שזה הוסר ביום שישי האחרון, לא קודם.

סופה לנדבר: סרטון.

קריאה: באינטרנט.

נחמן שי: מה זה משנה באינטרנט?

סופה לנדבר: הקמפיין הסתיים.

דני דנון: אני רק רוצה לומר משפט, גם בעקבות ההבהרה, חברת הכנסת שי, סליחה,

סופה לנדבר: מה הבעיה?

סופה לנדבר: מה הבעיה?

סופה לנדבר: קריסמס.

דני דנון: סליחה, גם בעקבות ההבהרה שהגיעה ממשרד ראש הממשלה, ואנחנו נשמע פה את הנציגים של משרד החוץ ומשרד ההסברה.

נחמן שי: כי יש פה אי דיוקים בין משרד ראש הממשלה למשרד הקליטה.

סופה לנדבר: אין פה אי דיוקים.

סופה לנדבר: יהודים הגיעו לארץ, מה זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי דיוק על זה שאנחנו רוצים להביא יהודים הביתה.

נחמן שי: לא משנה.

נחמן שי: הייתה הצהרה של השרה שהקמפיין הוסר לפני חודש וחצי, ועכשיו שמענו שהוא הוסר ביום שישי האחרון.

נחמן שי: זה הכל.

סופה לנדבר: הסתיים, לא הוסר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במה אתם מתעסקים תגידו לי?

ליה שמטוב: 40,000 איש הגיעו הביתה, 40,000 איש הגיעו הביתה.

ליה שמטוב: מה היה לפני 4 שנים?

ליה שמטוב: כמה אנשים הגיעו לפה?

דני דנון: חברים, תודה רבה.

דני דנון: תודה.

ליה שמטוב: מה אתם?

ליה שמטוב: סרטון שם, סרטון פה.

ליה שמטוב: באמת.

נחמן שי: האינפורמציה צריכה להיות נכונה.

דני דנון: סליחה, סליחה.

ליה שמטוב: תעזבו, 40,000 איש הגיעו הביתה, זהו.

ליה שמטוב: 40,000 איש.

דני דנון: חברת הכנסת שמטוב, תודה.

דני דנון: אבל אי אפשר להתעלם, אנחנו ניגע בסוגיה הזאת גם היום, מחוסר התיאום בין משרדי הממשלה.

נחמן שי: נכון, יפה.

דני דנון: אני אומר את זה כחבר קואליציה.

סופה לנדבר: אין חוסר תיאום.

דני דנון: בין משרד ראש הממשלה למשרד קליטה למשרד החוץ.

דני דנון: משרד החוץ הודיע באופן רשמי שהוא לא מכיר את הקמפיין הזה והוא מתנגד, ואנחנו נשמע את נציגו פה היום.

דני דנון: משרד ההסברה הודיע שהוא לא מכיר ויש לו עמדה.

דני דנון: זאת אומרת חוסר התיאום בין משרדי הממשלה בקמפיין שמתנהל מחוץ ---

סופה לנדבר: אבל המשרדים האלה לא אחראים על מה שקורה במשרד הקליטה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הם לא אחראים על קליטה, סליחה, כאילו, אני כמובן באופוזיציה, אבל ---

דני דנון: אבל אי אפשר לעשות קמפיין מחוץ לישראל ושמשרד החוץ יגיד שהוא מתנגד ומשרד ההסברה לא יודע, ומשרד ראש הממשלה אומר להוריד.

דני דנון: חוסר התיאום הזה, שיד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.

סופה לנדבר: תן לי להסביר.

סופה לנדבר: רבותי, אני מתנגדת לדבר כזה.

סופה לנדבר: תסתכלו, זה היה קמפיין שהסתיים בגלל שהסעיף התקציבי סיים לנו את התקציב, זאת אומרת לא היה לנו תקציב, אנחנו סיימנו לפני חודש פלוס.

סופה לנדבר: עכשיו, אתה מדבר על שיחה שהייתה בין דוברים של לשכת ראש הממשלה, משרד החוץ והדובר שלנו והמנכ"ל היה בעניין, וגם אני כמובן, שנתנו בקשה להסיר את הסרטון, סרטון.

סופה לנדבר: סרטון נמצא באתר האינטרנט שלנו ואתר האינטרנט שלנו פועל.

דני דנון: אז ההסרה הייתה בעצם מהאתר ולא מהקמפיין.

סופה לנדבר: נכון.

דני דנון: חשוב להבהיר את הנקודה הזאת, כי היא לא הובנה.

דני דנון: אני עד עכשיו לא ידעתי זאת.

דני דנון: אז זאת אומרת שהקמפיין הסתיים, אבל ראש הממשלה בעקבות פנייתו, הוסר הסרטון מהאתר וזה קרה.

דימטרי אפרצ'ב: מיידית.

דני דנון: אוקי, תודה.

אלי גוטליב: אם יורשה לי, אז הרבה קמפיינים, אחרי שמסיימים אותם, הסרטונים שנעשו ---

דני דנון: מה שמך?

אלי גוטליב: אלי גוטליב, מנהל לפ"מ בפועל.

אלי גוטליב: הרבה קמפיינים שאנחנו עושים, הסרטים באינטרנט נשארים, כיוון שזה לא עולה, בלי עלות תקציבית, לכן אנחנו משאירים אותם, כי מה רע שאנחנו נמשיך את הקמפיין גם בלי עלות?

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לתת לאלעד, דובר המשרד, בקצרה, כי יש פה הרבה חברי כנסת שרוצים לדבר, בקצרה להציג את המכלול שהשרה התייחסה אליו, אבל ממש בקצרה ולאחר מכן חבר הכנסת שי.

אלעד סון: בגדול, הרציונל שעמד אחרי הקמפיין היה אותה המהפכה ביחס ליורדים, אני באמת ארוץ מהר.

אלעד סון: התרומה של התושבים החוזרים לכלכלה הישראלית, יש לנו מחקר שמדבר על זה שהתרומה לתוצר המקומי הגולמי של תושב חוזר עובד, הינה כ-110,000 שקלים לשנה.

אלעד סון: התרומה לקופת המדינה בצורה של תשלומי מס הכנסה ומע"מ מוערכת בכמיליארד וחצי בשנה, מה שאומר שלא צריך פה לשכנע אתכם על החשיבות של תושבים חוזרים.

דני דנון: ברור.

דני דנון: אם אתה יכול להגיע למחקר שנעשה, זה מעניין אותנו.

אלעד סון: כן, אני מיד מגיע.

אלעד סון: פה אני מציג בפניכם את החלטת הממשלה שנדחפה באמצעות גם ראש הממשלה וגם השרה לקליטת עלייה.

דני דנון: מתי הייתה החלטת הממשלה?

אלעד סון: מאי 2010, ומדברת גם על יעדים ברורים של 15,000 תושבים חוזרים למדינה, וכוללת בתוכה סעיף לתקצוב קמפיין לשיווק התכנית.

אלעד סון: השותפים ליישום החלטת הממשלה – המשרד שלנו מתכלל את ההחלטה הזאת, אבל השותפים הם משרד התמ"ת, משרד ראש הממשלה, רשות המכס והמסים והמוסד לביטוח לאומי.

דני דנון: משרד החוץ לא בתמונה פה?

אלעד סון: משרד החוץ לא נמצא פה בתמונה, למרות שאפשר להעיר, אם יש הערה למשרד החוץ, הקמפיין שלנו עדיין מופיע באתר משרד החוץ.

אלעד סון: יש לינק לסרטים.

אלעד סון: אז אם אנחנו מדברים על התנגדות של משרד החוץ ושל פקידים מסוימים שמה, יש עדיין שם סעיף שעדיין מפנה.

דני דנון: ובמשרד ההסברה גם יש לינק לעניין?

אלעד סון: שם לא בדקתי, אני מודה, אבל במשרד החוץ יש לינק לסרטון.

נחמן שי: לא סופרים אותם דני.

דימטרי אפרצ'ב: אבל יש לפ"מ.

דני דנון: שהוא הפיק את זה.

אלעד סון: חבילת ההטבות לישראלים כוללת בגדול יעד מרכזי.

אלעד סון: בתחום המיסוי יש הקלות משמעותיות לתושב חוזר, בתחום הבריאות יש לנו פידיון של ביטוח בריאות, יש לנו בתחום התעסוקה הכוונה וייעוץ תעסוקתי לפני ואחרי העלייה, הכשרה מקצועית, סיוע מיוחד.

אלעד סון: בתחום החינוך אנחנו מדברים על הקצאת 1,600 שעות שבועיות נוספות.

אלעד סון: בתחום היזמות יש לנו הכוונה וייעוץ עסקי והלוואות ליזמים.

אלעד סון: האסטרטגיה השיווקית לקמפיין – כמובן כל משרד מחויב לעשות את הקמפיין שלו דרך לשכת הפרסום הממשלתית, שפועלת תחת משרד ההסברה והתפוצות.

אלעד סון: הושקעה הרבה מאד מחשבה בקמפיין הזה, הוא נעשה אחרי קבוצות מיקוד, שאמנם הוזכר פה הרעיון שהוא לא נעשה אצל היהודים, אבל כמובן ---

דני דנון: קבוצות מיקוד של ישראלים בחו"ל.

אלעד סון: ישראלים בקבוצות שונות, רווקים, לפ"מ וחברת מחקר.

דני דנון: מי ביצע את זה?

אלעד סון: אושיק רושינק הוא זה שעשה את המחקר, הוא מופיע פה אם יש לכם שאלות פרטניות על המחקר, אתם מוזמנים.

דני דנון: אני אשמח לראות את הנתונים של המחקר, אם אפשר.

אלעד סון: יש לי פה ברמה, שוב, אמרנו שאנחנו נעשה את זה זריז, אז יש לי פה ---

דני דנון: לא, לא כרגע, אבל שהוועדה תקבל את זה.

אלעד סון: יש אותם.

אלעד סון: 6 קבוצות מיקוד בלוס אנג'לס ובניו יורק.

אלעד סון: מדובר כמובן באוכלוסיות שונות של ישראלים שם עם מאפיינים שונים.

אלעד סון: הממצא הכי בולט שעלה לנו בקמפיין, במחקר, זה שסל ההטבות חשוב של הממשלה, אך הוא לא מניע מרכזי בקבלת ההחלטה של התושבים לחזור.

אלעד סון: מה שאומר שהקמפיין, החלטנו, יתבסס על מסר רגשי ולגעת בנקודות רגישות, למה הישראלים מתגעגעים, מה הם רוצים, איך לפנות אליהם.

אלעד סון: המאפיינים הבאים שנמצאו במחקר אודות הישראלים שם, הם מגדירים את עצמם כישראלים לכל דבר.

אלעד סון: החזרה לישראל היא נושא מדובר, היא כל הזמן עולה בסלון שם, כל הזמן זה הולך שם עם חברים, עם משפחה.

אלעד סון: הם מחפשים אוזן קשבת והם שומרים על קשר תכוף עם ישראל, גם באמצעי מדיה וגם כמובן עם קשר עם המשפחה.

דני דנון: הנושא של הפרעות צד או פגיעה ביהדות ארצות הברית, זה עלה במהלך הדיונים, ההכנות?

אלעד סון: אני אגיד לך, הפילוח ---

דני דנון: כי אני חייב לומר מילה על הפרוטוקול.

דני דנון: איפה שנמצאים ישראלים, הם נמצאים איפה שנמצאים היהודים.

סופה לנדבר: אבל אם אתה שמת בכל סרטון שמדובר לא על יהודים, מדובר על ישראלים, על ישראלים שנמצאים שם.

דני דנון: כמובן, אבל גברתי השרה, אני ראיתי שלט חוצות, היו גם שלטי חוצות, נכון?

אלעד סון: יש שלטי חוצות, אני תיכף אגיע לזה.

דני דנון: שלטי החוצות הוצגו במרכזים שישראלים נמצאים וזה בתוך הקהילות היהודיות.

סופה לנדבר: אבל אתה יודע, אני יכול להיות נאיבית, לא מבינה ממה הם נפגעו.

סופה לנדבר: תסביר לי – ממה הם נפגעו?

דני דנון: תיכף אנחנו נשמע אותם.

דני דנון: יש פה נציגים שלהם ונשמע את הפגיעה.

נחמן שי: אולי נסביר, יש פה גם נציגים שיכולים להסביר לך.

אלעד סון: אני מיד אגיע גם לנושא אמצעי המדיה.

אלעד סון: הזרזים של הישראלים לחזור לארץ זה אלף יש להם בדידות גדולה וגעגועים למשפחות ולחברים, הם מתגעגעים לישראל ולישראליות, יש להם געגועים לתרבות ולהוויה הישראלית.

אלעד סון: חשוב להם שהילדים יספגו חינוך ותרבות ישראלים ועבור הרווקים, שסרטון אחד מדבר שם עבור הרווקים, זה מציאת בן זוג ישראלי, הנושא הזה עלה.

אלעד סון: כל סרטון שעלה, אני חייב להדגיש, הוא נוצר שם ממקרים של אמת.

אלעד סון: הוא לא עלה ממוחנו הקודח, הרעיונות שם, הוא בעיקר נוצר שם מקבוצות המחקר.

אלעד סון: החסמים שיש בדרך לחזרה לארץ עבור הישראלים ---

דני דנון: אני חייב לקדם אותך אלעד, כי זמננו קצר.

דני דנון: לגבי הפעילות העתידית – יש כוונה להמשיך בקמפיינים כאלה?

אלעד סון: אני מיד אגיע, אני רק רוצה לסיים את הנושא של קהלי היעד ושל המדיה.

אלעד סון: הקמפיין החלטנו שיופעל בשני ערוצים מקבילים – גם בארץ, שפרסמנו פה בערוץ 2, בערוץ 10, באתרי אינטרנט ישראלים, כשהפנייה היא לישראלים פה, למשפחות ולחברים כדי שינסו לדבר ולראות ולגלות להם על מה שקורה במהלך הקמפיין, ובמיוחד שם החלטנו על קמפיין דגל שיתמקד בישראלים שחיים בחו"ל, עם דגש על גילאי 30 עד 50.

אלעד סון: שם יש להם עמדה בקשר לישראל, ובעיקר פנינו לאלה שמאופיינים בגישה חיובית כלפי החזרה לארץ, שזה גם עולה שם.

אלעד סון: המדיה – עלה נושא השלטים ונושא איפה פרסמנו.

אלעד סון: פרסמנו במיוחד.

אלעד סון: כמובן נושא הפילוח עבור ישראלים שם הוא קשה.

אלעד סון: כמו בכל פרסומת להגיע לקהל יעד מאד מפולח, בטח כשהוא יושב בקבוצה גדולה, זרה וקבוצה יותר גדולה עוד יותר זרה.

אלעד סון: אז בחו"ל החלטנו על פרסום בערוץ הישראלי, זה ערוץ שמשדר תכנים ישראלים.

אלעד סון: החלטנו על שלטי חוצות בשכונות של ישראלים.

אלעד סון: כשמדובר על שכונות ישראלים אנחנו כמובן יודעים שהשכונות של ישראלים בדרך כלל נמצאים בריכוזים של גבוהים של אזורים יהודים.

אלעד סון: מדובר אבל בסך הכל בתשעה שלטים בכל ארצות הברית.

דני דנון: תשעה.

דני דנון: אני יודע על אחד במיאמי.

אלעד סון: האחד במיאמי זה האחד מהתשעה.

דני דנון: הוא אחד מהתשעה, איפה שאר שלטי החוצות?

אלעד סון: יש במיאמי, יש בפאלו אלטו, יש בניו יורק, יש בניו ג'רזי, סן פרנסיסקו אם אני לא טועה, אבל בגדול פיזרנו אותם באזורים האלה, שזה תשעה שלטים, אני חייב להדגיש.

דני דנון: יחסית לאנשי הפרסום להשקיע 9 שלטי פרסום ולקבל כל כך הרבה תקשורת, זה הישג.

דימטרי אפרצ'ב: פרסום תקשורתי כזה היה אפשר להשיג אולי ב-15 מיליון שקל, עשינו את זה ב-3.

אלעד סון: פרסמנו גם באתרי אינטרנט ישראלים עם IP שכמובן כמו דה-מרקר ששמה, YENT ששמה.

אלעד סון: ובמדיה הסלולארית, שוב, בעברית.

אלעד סון: שוב, חשוב לי להדגיש, ניסינו להגיע כמה שיותר לפילוח, אבל כמובן זה לא תמיד, אני בטוח שגם ----

דני דנון: אגב, מה הולך הלאה להיות כרגע מבחינת המשרד?

דני דנון: אני חייב שתעבור הלאה, כי יש לנו לוחות זמנים צפופים.

אלעד סון: אני מנסה לרוץ.

אלעד סון: שוב, חשוב לי להדגיש שוב, ואני היינו בקשר במהלך כל סוף השבוע האחרון.

אלעד סון: הקמפיין הוסר לפני חודש.

אלעד סון: שלושה מיליון שקלים, שכמובן חלק מזה מדברים על עלות של הפקה ועלות של רכש מדיה, אז שלושה מיליון שקלים מדבר על אורך זמן מוגבל בו הקמפיין יכול להיות.

אלעד סון: הקמפיין ירד באמצע אוקטובר.

אלעד סון: השלט האחרון ירד ב-2 בנובמבר, אם אינני טועה, מה שאומר שהקמפיין ירד, הוא לא נגנז, הוא לא הורד בכוח.

דני דנון: את זה הבנו.

דני דנון: באתר האינטרנט ---

אלעד סון: באתר האינטרנט, ערוץ היוטיוב של המשרד, באופן וולונטרי, מי שרוצה להיכנס יכול היה לראות את הסרטים, שוב, אני חייב להגיד, באופן וולונטרי.

אלעד סון: אני אדלג ברשות

אלעד סון: כם על הסרטים שראינו.

דני דנון: בוא אלעד, דקה לסיום מבחינתך, מה הולך להיות?

אלעד סון: אני חייב להגיד פה מילה כי אנחנו מדברים על קמפיין שהרבה תוקפים אותו בשבוע האחרון ויש לו הצלחה שבאמת נראית לעין.

אלעד סון: פה אתם יכולים לראות את כמות הכניסות לאתר האינטרנט שלנו.

דני דנון: אני לא רואה את המספרים, אתה יכול להקריא לנו?

אלעד סון: הממוצע בגדול עמד על 6,500 בחודשים לפני, כאשר בעיתוי הוצאת הקמפיין, תחילת הקמפיין, אנחנו מדברים על 94,673 אנשים שנכנסו בחודש אחד.

דני דנון: יפה מאד.

אלעד סון: ואתה יכול לראות את החודש שאחר כך ואת החודש שאחר כך ולראות את המגמה של הקמפיין.

דימטרי אפרצ'ב: מהפילוחים הפנימיים אנחנו יכולים לדעת מאיזה עיר ושכונה נכנסו, באיזה נושאים התעניינו.

דני דנון: למה אבל הקהילות היהודיות התעוררו אחרי חודשיים שהקמפיין כבר רץ?

אלעד סון: אני קטונתי ממקומי במשרד הקליטה, קשה לי להגיד.

דני דנון: כי אי אפשר להתעלם, תשמע, אנשים בכירים כמו אייב פוקסמן ומלקום אונליין, אנשים שאני מכיר שהם אנשים בכירים מאד.

דימטרי אפרצ'ב: אדוני יושב הראש, זה פורסם בבלוג אחד ואז עשו לזה ניצול כזה או אחר, לא רוצה להגיד איזה, כדי לעורר את השדים.

אלעד סון: למי שיודע כמובן תקשורת אמריקאית, זה פורסם בבלוג מאד חשוב של ג'פרי גולדברג באטלנטיק, ומשם פשוט התחילה כמו שאומרים אש בשדה קוצים.

אלעד סון: נתונים על התושבים החוזרים – יש לנו 43,000 תושבים חוזרים בארבע השנים האחרונות.

אלעד סון: אתם יכולים לראות פה מאיפה הם מגיעים, בעיקר הם מגיעים, 57% ---

דני דנון: מקהילה אחת.

דני דנון: מה קורה הלאה מבחינתכם?

אלעד סון: שוב, מילה קטנה, אתם רואים פה ---

דני דנון: לא, לא, אני חייב, פשוט יש לנו מליאה ואנחנו חייבים לעמוד בלוחות זמנים.

אלעד סון: כן, כן, הפילוח אתם יכולים לראות שהקמפיין עמד בדיוק ביעד שהצבנו, גם בפרסום עמד, לעומת הגילאים שאליהם פנינו – מי חזר.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת נחמן שי.

דני דנון: אתה היית נציג הפדרציה של ניו יורק בעברך, כשהיית צעיר עם שיער אפור.

נחמן שי: בוא נדייק לפחות, אני הייתי סגן נשיא בכיר באיחוד הקהילות היהודיות, הפדרציות של צפון אמריקה, ומנכ"ל ישראל שלהם.

נחמן שי: כרגע יושבת בתפקיד הזה הגברת בקי כספי.

דני דנון: אני ארצה גם לשמוע את הגברת כספי, בבקשה, חבר הכנסת שי.

נחמן שי: אני צריך להביא את כל הקדנציות שלי או רק את הקטע הזה?

דני דנון: לא, קורות חיים באתר הכנסת אנחנו יכולים למצוא.

נחמן שי: אני רוצה לומר כמה דברים.

נחמן שי: ראשית כל אני שמח שמשרד הקליטה והממשלה פעלו ופועלים כדי להחזיר ישראלים יורדים מחוץ לארץ.

נחמן שי: הרבה שנים אנחנו הסתייגנו מהם, נאמרו דברים מכוערים לגביהם ואנחנו יודעים היום שזאת תופעה רחבה שאי אפשר להתעלם ממנה יותר וצריך לעשות כל מאמץ כדי שהם ישובו הביתה, מי שרוצה.

נחמן שי: ואם אפשר לאפשר להם את זה באמצעות הקלות במס או דרכים אחרות, אין ספק שזו כוונה נכונה ואני מברך עליה ואני שמח על הנתונים, אם כי אני גם חולק עליהם, כי אני חושב שהם מוגזמים מאד, אבל אפשר לדבר על זה תיכף.

נחמן שי: אבל בכל מקרה, כל ישראלי שחוזר מחוץ לארץ בעיני זה הישג וכל ישראלי שנוסע לחוץ לארץ ויוצא לתקופה ארוכה – זה חבל, אבל הם חוזרים, בסופו של דבר רבים מהם חוזרים.

נחמן שי: הקמפיין הזה שעלה בדרכים שהוא עלה, שמענו מהדובר, היה קמפיין לא מוצלח, קמפיין כושל, משלוש סיבות.

נחמן שי: קודם כל מבחינה מקצועית אני לא חושב שהוא הפיק את המקסימום מהנושאים שמדובר בהם, בעיקר בהתעלמות המוחלטת שלו מהעובדה שבארצות הברית ישנה קהילה יהודית רחבה של 5.4 מיליון יהודים, שהציבור הישראלי ששוהה בחוץ לארץ נמצא איתם ובתוכם בחלק גדול מהמקרים, וגם אם הוא לא נמצא בתוכם – הוא חלק מהם.

נחמן שי: הקהילה היהודית לא הייתה שלובה בשום צורה שהיא בקמפיין הזה, וכל אדם שיש לו הבנה מקצועית בתחום הזה, אני כנראה לא כלול ברשימה הזאת, יודע שכשמשגרים קמפיין בצינורות תקשורת, אז היום, במיוחד היום, העולם הוא כל כך מגוון שהתקשורת מגיעה לכל אחד והקמפיין מגיע לכל אחד, ואי אפשר לייעד אותו לקבוצה כזאת או לקבוצה אחרת.

דני דנון: מה הייתה הפגיעה לדעתך, חבר הכנסת שי?

נחמן שי: הכשל התרבותי הוא באי הבנת הרגישויות, זה הכשל השני, יש לי שלושה דני.

נחמן שי: אחד אתה כבר נגעת כי אתה מנהל את הישיבה באמת מתוך הבנת הסוגיה הזאת.

נחמן שי: הכשל השני היה הכשל התרבותי באי הבנת הדקויות, שהן לא דקות כל כך, של מה הם חיים יהודים בארצות הברית היום, והדיון הזה מוכיח לי שעדיין השרה לא רגישה ולא קשובה לנושא הזה, והיא מופקדת גם על עלייה יהודית מארצות הברית, לא רק על החזרת ישראלים.

נחמן שי: הקהילה היהודית נפגעה.

נחמן שי: היא נפגעה מכך שמבצעים על הנושא של התבוללות, שהוא אחד מהסוגיות הכי מרכזיות היום בחיי הקהילה היהודית בארצות הברית ---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה טוב מאד, זה טוב מאד, זה רק מחזק.

אברהם מיכאלי: דורכים על היבלת.

אברהם מיכאלי: נחמן, כמה זמן נסתיר את הבעיה הזאת?

אברהם מיכאלי: כמה זמן?

אברהם מיכאלי: אנחנו דורכים להם על יבלות, מה לעשות?

נחמן שי: ...

נחמן שי: שיש למעלה מ-50% מנישואי תערובת.

נחמן שי: הם לא צריכים את העצות של ישראל.

אברהם מיכאלי: אה, הם לא צריכים?

אברהם מיכאלי: בסדר.

אברהם מיכאלי: אז מנהלים אותנו משם גם, בסדר.

נחמן שי: הם לא צריכים את העצות של ישראל כדי לדעת איך להתמודד עם בעיית ההתבוללות.

נחמן שי: בינתיים אני מציע שמדינת ישראל תתמודד עם למעלה מ-300,000 איש שעלו מברית המועצות לשעבר, ושאנחנו לא יודעים לתת להם יהדות.

אברהם מיכאלי: הם גם בזה מנהלים אותנו, לצערי.

נחמן שי: לא, לצערי לא, ובזה אני מצפה מכל האנשים שיושבים פה ---

אברהם מיכאלי: הם מפריעים לנו במקום לפתור את הבעיה.

נחמן שי: תעלה קודם כל את אלה שכבר עלו לארץ ותחזיר אותם יהודים.

אברהם מיכאלי: אני אומר לך שהם מפריעים.

נחמן שי: נוכל לטפל בעניין הזה בנפרד, אני רוצה להתמקד בעניין.

נחמן שי: הניסיון לומר לבני זוג אתם לא יכולים להבין אחד את השני כי אתה אמריקאי והיא ישראלית, כי אתה לא תוכל להזדהות אף פעם עם יום הזיכרון של מדינת ישראל ---

דימטרי אפרצ'ב: מי אמר שהאמריקאי הזה הוא יהודי.

נחמן שי: אל תפריע לי, המנכ"ל, אל תפריע לי בבקשה.

נחמן שי: לכן, זה מראה על אי הבנת הקהילה היהודית בארצות הברית, אני יכול לפרט אבל אתה לא רוצה, אז אני אעצור פה.

נחמן שי: כל הדברים האלה נעשו כמו לבעוט ברגל גסה, להיכנס ברגל גסה לתוך הטרקלין היהודי-אמריקאי - מה שמדינת ישראל עושה בשמחה גדולה, כשמדובר בנושאים אחרים.

נחמן שי: והדבר האחרון שהצבעת עליו דני, ובשאלות שלך, אדוני יושב הראש, זה הכשל הארגוני.

נחמן שי: איך זה יכול להיות שקמפיין כזה עולה מעבר לים, יש לנו משרד חוץ שיש לו נציגויות דיפלומטיות בכל ארצות הברית, כולל בוושינגטון ובניו יורק, ולא מתאמים, ולא מודיעים להם והם רק סופגים את ההד שעולה מכך.

נחמן שי: אותו הדבר המשרד להסברה ולתפוצות.

נחמן שי: נדמה לי דני אתה סמנכ"ל במשרד הזה.

נחמן שי: זה המשרד, כשמו כן הוא - הסברה, דיפלומטיה ציבורית ותפוצות.

נחמן שי: אז איך אפשר שלא מכניסים אותם בסוד העניין?

נחמן שי: איך אפשר שלא משלבים אותם?

נחמן שי: איך שלא מתייעצים איתם?

נחמן שי: אם הם לא חשובים אז תגידו, אבל אם הם קיימים – תנו להם נגישות לעניין הזה.

נחמן שי: אז לכן טוב עשה ראש הממשלה שהוא התערב ועצר את זה.

נחמן שי: אין הרבה אנשים בארץ שמכירים כל כך טוב את יהדות ארצות הברית ואת ארצות הברית בכלל, ואני בהחלט שמח ומודה לו על כך.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לפנות לרבקה כספי, מנכ"לית הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה.

דני דנון: רבקה, אני רוצה להקשות עליך, נאמרו פה על ידי חלק מהדוברים, אנחנו מדברים לישראלים.

דני דנון: לפעמים יש ביקורת של הישראלים עצמם בארצות הברית, שהפדרציות לא מחבקות אותם, או שהקהילות המקומיות, הם לא חלק מהקהילות המקומיות ---

אלעד סון: דוחים אותם.

דני דנון: אני לא אומר דוחים, אבל יש קשיים ופה באה מדינת ישראל, עושה קמפיין אגרסיבי שממוקם ומיועד לקהילה הישראלית ---

אברהם מיכאלי: על פי חוק.

דני דנון: הכל על פי חוק.

אברהם מיכאלי: לא, יש לנו חוק מיוחד שחוקקנו, שנה שלמה עבדנו פה על החוק הזה.

דני דנון: בוודאי.

דני דנון: והשאלה היא, אנחנו מצד אחד רוצים להגיע לאנשים ולזעזע אותם ובפרסום, יש פה אנשי פרסום.

דני דנון: ומצד שני אמרה פה השרה ואני אומר את זה גם בשם ראש הממשלה – לאף אחד אין רצון לפגוע בקשר האמיץ שלנו עם הקהילות היהודיות בארצות הברית, וזה חוצה מחנות פוליטיים וזרמים של דת.

דני דנון: יש לנו קשר אמיתי ואמיץ ואף אחד לא רוצה לפגוע.

דני דנון: השאלה, למה הייתה פה פגיעה, וגם, קצת התעוררתם באיחור.

דני דנון: זאת אומרת אם זה פגע השלט הזה או הקמפיין, אז למה זה קרה עכשיו בדצמבר, ולא כשזה עלה בספטמבר.

רבקה כספי: איזה חלק מהשאלה אמור להקשות עלי?

דני דנון: אז אני אשמח שתתני תשובות שיקלו על כולנו.

רבקה כספי: אוקי.

רבקה כספי: קודם כל אני רוצה גם לפתוח את דברי בהוקרה של העבודה הזריזה של המשרד להוריד את הסרטים, אחרי הפניות ולהודות לך באופן אישי, השרה לנדבר, וכמובן לראש הממשלה ולכל הגורמים, ששמו בפני הכל את החשיבות של הקשר ואנחנו רואים את זה עין בעין.

רבקה כספי: אין לנו ספק שלא הייתה כל כוונה של שום גורם לפגוע בקהילה היהודית בצפון אמריקה, אבל יחד עם זה לא אומר שזה לא קרה ושאנשים לא נפגעו בעומק נפשם בעקבות הקמפיין הזה.

רבקה כספי: ואני פונה גם לכם, האנשים שעמדו מאחורי הקמפיין ובחשיבה, ושואלת איך בעידן המודרני אפשר בכלל לחשוב שאפשר להכין את הקמפיין הזה, ושזה יגיע אך ורק לאנשים שאתם בחרתם להגיע אליהם.

רבקה כספי: הקמפיין הזה יצא לעולם הרחב וזה הגיע לבתים של מאות אלפי יהודים שמה שעומד מאחורי הקמפיין זה מסר של שלילת הגלות.

רבקה כספי: שאין שום אפשרות לחיות חיים יהודיים במקום אחר, אלא במדינת ישראל.

רבקה כספי: עכשיו, אף אחד לא יכול להטיל ספק בדגש הרב הרבה שנים, שאנחנו שמים על חשיבות העלייה למדינת ישראל.

רבקה כספי: אנחנו היינו ונשארים המממנים העיקריים של הסוכנות היהודית, השותפה של הממשלה ושלך ושל המשרד בכל נושא העלייה.

רבקה כספי: אנחנו הרצנו וממשיכים להריץ קמפיין מיוחד להעלות את שארית יהדות אתיופיה ארצה.

רבקה כספי: אנחנו עובדים אתכם יד ביד, ולכן אפשר רק לשאול את השאלה איך חשבתם שלא כדאי להתייעץ?

רבקה כספי: איך עלה על דעתכם לא לשאול איך אפשר לעשות את העבודה המבורכת – גם להחזיר ישראלים ארצה, שאנחנו תומכים במאמץ הזה בצורה טיפה יותר נבונה.

רבקה כספי: עכשיו, שאלתם ולכן אני אענה – איפה היינו.

רבקה כספי: אני אגיד לכם, בספטמבר היינו ברחובות, בפרוזדורי הממשלה בארצות הברית ועבדנו על הנושא של הכרזה על מדינה פלסטינאית, שאני מניחה שבמקומות אחרים בבניין המכובד הזה, גם בזה מדובר.

רבקה כספי: ואנחנו עובדים חזק ואיתן על הנושא של המאמץ האדיר, העולמי, לעשות דה-לגיטימציה למדינת ישראל, כמדינת היהודים.

רבקה כספי: אני יכולה להגיד שבישיבות שאני ישבתי עם ראש הממשלה, הוא אמר שזו העבודה הכי חשובה שאנחנו עושים, ולא מתקבל על הדעת שהעבודה הזאת מתקיימת בוואקום.

רבקה כספי: שאפשר להוציא את היהודים בצפון אמריקה לרחוב, שזה לטובת מדינת ישראל כמו שאחרים חושבים, אבל אפשר באותו רגע לשלול את החיים שלהם ולהגיד שהם לא יודעים איך לחיות כיהודים.

סופה לנדבר: תגידי לי בבקשה, יכול להיות שאני לא מבינה משהו.

סופה לנדבר: קיימת התבוללות אחרי גבולות של מדינת ישראל?

סופה לנדבר: לא רק באמריקה, בצרפת, במדיניות חמ"ע והלאה והלאה.

סופה לנדבר: ועל זה כל יהודי שנמצא בחו"ל צריך לעמוד מול המראה ולהסתכל על עצמו ולהגיד – קיים התהליך הזה בכל מקום בעולם.

רבקה כספי: נכון מאד.

רבקה כספי: נכון.

סופה לנדבר: ואני לא נכנסת לחיים של יהודי שהוא נמצא בצרפת או באמריקה או במדינות חמ"ע, לאף אחד אני לא נכנסת לחיים.

רבקה כספי: אבל בפרסום הזה כן.

סופה לנדבר: אבל זה פרסום שעשו לרגע של בן אדם ובן אדם יכול לגדל את הילד שלו בתנאים, אני לא יודעת, לבנות, לצאת נגד ההתבוללות ואף אחד לא ישכנע אותי שלא, רק כאן במדינת ישראל.

סופה לנדבר: עכשיו, אני, וחבר הכנסת יושב ככה, אני לא רואה אותו, חבר הכנסת, אני אומר לך, אני בפרסומת לא מבינה, לא מבינה.

נחמן שי: אין דבר, זה בסדר, בשביל זה יש אנשי מקצוע.

סופה לנדבר: לא מבינה, כמו שאתה לא מבין ואני לא יודעת ממה אתה נפגעת, אז אם נפגעת – אני מצטערת, אבל אני אומרת, אני בפרסומת לא מבינה.

סופה לנדבר: אני סומכת על אנשים מקצועיים שמציגים לי את הדברים ואני אהבתי את הפרסומת ואני קיבלתי המון תגובות במשרד שלי.

סופה לנדבר: תגובות של אותם יהודים שגרים באמריקה וצפו בסרטונים האלה, אבל קהל היעד שלנו היה הישראלים.

סופה לנדבר: לא רצינו לפגוע באף אחד ולא רצינו להעמיד אותם מול המראה, אבל התבוללות זה דבר טבעי ביותר, ואף אחד לא יכול לשכנע, לפחות כאן במדינת ישראל.

דני דנון: תודה.

דני דנון: רבקה, השאלה שלי אליך, הקמפיין כמו שראינו שודר במקומות שבהם הקהל היהודי לא אמור לראות.

דני דנון: שלטי החוצות זה זניח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה גם לא רלבנטי, הוא אומר לראות את זה אדוני.

דני דנון: לא, סליחה, סליחה, חברת הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום אנחנו נמצאים במצב שהם יכולים לראות.

דני דנון: השאלה איפה הייתה הפגיעה ואיך היא הגיעה אליכם.

אברהם מיכאלי: טוב, אי אפשר להסתיר את זה, נו.

ליה שמטוב: מה, צריך לבחור את הילדים – בבית הזה כן, בבית הזה לא?

ליה שמטוב: באמת.

קריאה: אבל למה אנחנו צריכים להסתתר, אדוני יושב הראש?

רבקה כספי: הקמפיין אומר שאדם לא יכול להישאר יהודי מחוץ לגבולות המדינה.

רבקה כספי: אני לא אומרת שהוא לא יכול להישאר ישראלי ---

אברהם מיכאלי: אנחנו לא אומרים, יש עובדות בשטח לצערנו.

רבקה כספי: ואני עומדת על זה שיש הבדל, אמנם אני עולה, אבל אני למדתי שגם אני יכולה להרים את הקול, זה לא העדיפות שלי, אבל אני יכולה.

דני דנון: את לא צריכה, בבקשה, תסיימי רבקה.

רבקה כספי: אני אומרת שקודם כל השרה לנדבר, בוודאי שאת צודקת שיש בעיה מאד גדולה של התבוללות ---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתם מתמודדים עם זה.

רבקה כספי: שאם אנחנו נשלב ידיים ונעמוד ----

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם עושים שם ומתמודדים עם זה?

רבקה כספי: אני חושבת שיש למדינת ישראל אחריות גם על החיים היהודים שם, ולבוא ולשלול את זה בקמפיין ציבורי זה באיזה שהוא מקום הפקר של האחריות.

רבקה כספי: אני הייתי רוצה, כמו בשותפות שיש בינינו לבין המדינה בתכניות חשובות מאד כמו תגלית, כמו מסע, שהתכניות האלו מיועדות כדי לחזק את הזהות היהודית ---

אברהם מיכאלי: את הכל הכסף קובע בסוף.

רבקה כספי: זה לא עניין של כסף, זה עניין של ---

אברהם מיכאלי: כסף קובע.

אברהם מיכאלי: הזהות היהודית לא נמכרת בכסף.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא בשביל זה הגענו לארץ.

רבקה כספי: אנחנו רואים שיש משהו ... של בוגרי מסע שעולים ארצה.

רבקה כספי: פה אנחנו עובדים יד ביד.

דני דנון: תודה רבה גברת כספי.

דני דנון: צ'רלי לוין, בעלים של משרד פרסום ויחסי ציבור לונג סטאר, בבקשה.

צ'רלס לוין: אני לא מבין מדוע כולם כאן כנראה מתנצלים על משהו.

ליה שמטוב: מתנצלים?

אברהם מיכאלי: לא מתנצלים בכלל.

דני דנון: שנייה, בואו ניתן לו לדבר בבקשה.

צ'רלס לוין: כן, שמעתי לפני כמה דקות לא להפריע לי, אז אני מבקש את הזכות בבקשה.

צ'רלס לוין: בואו נדבר לפחות בחדר הזה פומבית ישר ובאמת.

צ'רלס לוין: זה לא עניין של המבצע הזה, של הפרסומת, כלום.

צ'רלס לוין: זה עניין שכל פעם, שאף ישראלי יעלה את הנושא או אפילו את המושג או המילה שעלייה מארצות הברית, באופן רשמי יהיו בעיות.

צ'רלס לוין: בעיות של רגישות וזה אמת, כי יש כמה סיבות שלא צריכים להיכנס לזה כרגע.

צ'רלס לוין: אבל אני לא מדבר על הפרטים של המבצע הזה או המבצע ההוא.

צ'רלס לוין: כמה ראשי ממשלה של ישראל דיברו לפני קבוצה של עולים פוטנציאלים באמריקה, כדי לעודד אותם לבוא ארצה ולעלות?

צ'רלס לוין: אני זוכר בחיים שלי אחד, 1979.

צ'רלס לוין: לפני כן ואחרי זה אני לא זוכר לפחות אף אחד שעשה את זה.

קריאה: אריק שרון עשה את זה גם.

צ'רלס לוין: 100% אז שניים.

צ'רלס לוין: זה שניים מתוך...

צ'רלס לוין: הבעיה כאן שפשוט התוכן והייחוד של הפרסומים האלה הם מצוינים לפי דעתי, כאיש מקצוע שעסקתי 30 שנה ביחסי ציבור בינלאומי וגם באמריקה.

צ'רלס לוין: אני אומר כל הכבוד לשרה וגם למשרד הקליטה.

צ'רלס לוין: פשוט כאשר אנחנו נגיע למסקנה, הרי יש לישראל, אם ישראל רוצה לתפקד כמו מוביל ציוני בעולם, יש ברירה.

צ'רלס לוין: או להיות פופולארי או להיות צודק וזה כל העניין כאן.

צ'רלס לוין: אני בעד הצעד שאנחנו נהיה צודקים, בלי לפגוע באף אחד, זה ברור.

צ'רלס לוין: אני לא אומר בואו ניתן למישהו עם פטיש על הראש, אוקי?

צ'רלס לוין: אבל לעשות את המסרים האלה זו אחריות של מדינת ישראל, אני אומר כל הכבוד.

דני דנון: תודה רבה מר צ'רלי לוין.

דני דנון: דניאל סימן, אתה נציג משרד ההסברה והתפוצות.

דני דנון: שתי שאלות.

דני דנון: אחת, אם ידעתם, הייתם חלק בתהליך ההתייעצות, בגיבוש.

דני דנון: ושנית, היה קמפיין שלכם שגם זכה לביקורות, 'קמפיין הגמל' נקרא לו, לצורך העניין.

דני דנון: והשאלה היא אם גם ב'קמפיין הגמל' אם היה סבב בין משרדי הממשלה, אם הייתה התייעצות עם הקהילות היהודיות בחו"ל, או שכל משרד יושב, יש לו תקציב, חושב, מוציא קמפיין, ואחרי זה כולם תוקפים.

דני דנון: השאלה קודם כל מה היה ב'קמפיין הגמל' מבחינת הדברים האלה, ושנית איפה אתם לגבי מה שקרה בקמפיין הזה.

דניאל בן-סימון: אני מדגיש שאני מדבר בשמו של שר ההסברה והתפוצות יולי אדלשטיין, שהנחה אותי מה לומר פה.

דניאל בן-סימון: לא ציפינו לשאלה על הגמל, אז לכן אני חורג כרגע ומדבר בשמי.

דניאל בן-סימון: לגבי הביקורת שהייתה על ה'קמפיין של הגמל, אז לא הייתי בצוות של משרד ההסברה, אבל הביקורת היחידה שהושמעה באה מגורמים אינטרסנטים.

דניאל בן-סימון: הציבור, בסקרים שערכנו, בצורה גורפת, הציבור בצורה מוחלטת תמך בקמפיין הזה, הבין את המטרה של הקמפיין, רוצה להיות שותף למאמצי הדיפלומטיה הציבורית, וזו הכוונה שלנו.

דניאל בן-סימון: מה שהיום מבחינה גם מקצועית, ה-People to People Public Diplomacy, זו הייתה המטרה שלנו, זה הדבר שרצינו ליצור, את ההבנה של הציבור ואת הגיוס של הציבור, וכאן כמו בקמפיין הנוכחי.

דניאל בן-סימון: מבחינה מקצועית, בלי להיכנס לכל הדברים האחרים, מבחינה מקצועית לפ"מ עשו את מה שהוטל עליהם ועשו את זה בצורה מצוינת.

דניאל בן-סימון: אני חושב שכל אדם מקצועי שמבין בתחום הפרסום-יחסי ציבור, יכול רק להתברך בכאלה הישגים.

דני דנון: לא, אבל לפ"מ כלפ"מ הוא מבחינתי קבלן ביצוע.

דני דנון: הוא מקבל תקציב והוא מבצע.

דניאל בן-סימון: נכון.

דני דנון: השאלה אם המשרד היה שותף ברמת ההתייעצות, החשיבה, הוא משרד התפוצות וההסברה בכל זאת.

דני דנון: הקמפיין עוסק גם בהסברה וגם בתפוצות, למרות שהוא מיועד לישראלים.

דני דנון: האם הייתם שותפים בהליך החשיבה או בניתוח הנתונים של הקמפיין הזה?

דניאל בן-סימון: אוקי, עכשיו לגבי הקמפיין הזה, ושוב, בשמו של שר ההסברה והתפוצות.

דניאל בן-סימון: למשרד ההסברה והתפוצות יש את האחריות האדמיניסטרטיבית על לפ"מ.

דניאל בן-סימון: אני לא חושב שמישהו פה היה רוצה ששר כלשהו יעמוד ויפקח על הקמפיינים של משרדים אחרים.

דניאל בן-סימון: כממשלה, הממשלה עובדת על פי החלטות ממשלתיות.

דניאל בן-סימון: כמו שהשרה לנדבר ציינה יש החלטה ממשלתית.

דניאל בן-סימון: לא מתערבים, המשרד לא מתערב ב ---

נחמן שי: אתה לא עונה על השאלה.

דני דנון: אבל דני, אני שאלתי בצורה ברורה לגבי התוכן של הקמפיין, עזוב את לפ"מ בחוץ.

נחמן שי: כן, בדיוק, זה לא שייך.

סופה לנדבר: אנחנו לא צריכים לקבל את האישורים.

נחמן שי: לא, לא, זה לא אישור טכני, זה אישור מהותי.

סופה לנדבר: אני לא שמעתי במשך שלוש השנים שאני שרה בממשלה, שאנחנו היינו צריכים לפנות כדי לקבל אישורים על קמפיין זה או אחר למשרד התפוצות או למשרד החוץ.

נחמן שי: לא, זה לא אותו דבר, כל קמפיין הוא אחר.

דימטרי אפרצ'ב: משרד התיירות מפרסם, גם משרד התמ"ת מפרסם.

דימטרי אפרצ'ב: גם מפרסם הדתות מפרסם.

דימטרי אפרצ'ב: האם צריך להכניס כל ---

דני דנון: אז לפי דעתי יש פה כשל וחייב להיות תיאום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם רוצים, לעשות ועדות נוספות במדינת ישראל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועדה נוספת לקמפיין, מה?

דני דנון: אדוני המנכ"ל, סליחה, יש מערך הסברה במשרד ראש הממשלה, לא נמצא פה ירדן ותיקאי, אני לא רואה אותו באולם, יש מערך הסברה שמקיים את פעילות ההסברה בנושאים רבים.

דני דנון: גם לדברים שקורים מחוץ לישראל צריך שיהיה תיאום.

דני דנון: אני לא אומר שיחליטו לכם, אבל ---

סופה לנדבר: אם יהיו תקנות חדשות ובתקנה יהיה כתוב שמשרד זה או אחר צריך לעשות תיאום עם משרד ראש הממשלה, אנחנו נעשה להבא.

סופה לנדבר: אני חושבת שמה שצריכים ---

נחמן שי: גברת השרה, אבל זה משרד התפוצות, זה האחריות שלו.

דני דנון: סליחה, מה עמדתכם לגבי הקמפיין הזה, בלי קשר ללפ"מ?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה זה קליטה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי, מה זה עליה וקליטה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הם צריכים לעשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לחלק סלי קליטה בלבד?

דני דנון: יוליה, תודה.

דני דנון: התייחסות שלכם לגבי הקמפיין, בלי קשר ללפ"מ.

דניאל בן-סימון: יעדי המשרדים שונים בתכלית ואני לא אכנס עכשיו לעניינים ממשלתיים, זה לא התפקיד שלי, אבל היעדים של המשרדים הם שונים.

דניאל בן-סימון: יש את היעד הכללי של הממשלה שאנחנו שותפים, שבעניין הזה למשל לנו יש קמפיין שאנחנו הולכים לצאת בקרוב.

דניאל בן-סימון: אנחנו מחפשים איך להכליל את יהדות התפוצות.

דניאל בן-סימון: אחד הדברים שעשינו בסוכות האחרון, היה קמפיין בעיר נתניה, שבו לנסות להכיר לציבור בישראל את התפוצות היהודיות בעולם.

דניאל בן-סימון: אנחנו מאמינים, השר מאמין שככל שיש יותר הכרה בין הישראלים לבין התפוצות זה מחזק את הקשר בין שני הצדדים, כולל התפוצה הישראלית.

דניאל בן-סימון: אנחנו בכוונה משתמשים במונח "התפוצה הישראלית".

דניאל בן-סימון: יהיו אשר יהיו ההגדרות של ראשי ממשלה כאלה או אחרים כנגד ה ---

נחמן שי: ישראל היא Diaspora אצלכם?

דניאל בן-סימון: כן, התפוצה הישראלית, לא ה-Diaspora, אלא התפוצה הישראלית בחו"ל.

דניאל בן-סימון: חבר הכנסת שי, אתה צריך להסכים איתי שהילדים של ישראלים בחוץ לארץ לא אשמים בהחלטות של ההורים שלהם, אבל הם עובדה.

נחמן שי: אבל אתה לא יכול לקרוא לישראל Diaspora.

דניאל בן-סימון: אנחנו רואים בהם תפוצה ישראלית שאנחנו במסגרת משרד ההסברה בתפוצות רוצה לטפל בהם, ליצור פעילויות שיחזקו את הקשר בינם לבין הקהילות היהודיות, שלא תמיד יש, הקשר הזה כמעט ולא קיים בחוץ לארץ.

דניאל בן-סימון: אנחנו יוצאים השנה בקמפיינים לחיזוק הקשר בין הקהילה היהודית והקהילות הישראליות בחו"ל, לחזק גם את הזיקה לישראל.

דניאל בן-סימון: אבל היעדים שלנו ---

נחמן שי: הקמפיין הזה לא משרת אתכם בקשר בין הקהילה הישראלית לקהילה היהודית, הרגע הסבירו לנו שמדברים בנפרד לקהילה הישראלית ובנפרד לקהילה היהודית.

דניאל בן-סימון: שוב, אנחנו משרדים שונים והיעדים שלנו שונים.

דניאל בן-סימון: היעד שלנו במשרד התפוצות הוא שונה.

דניאל בן-סימון: אין לנו ביקורת על הקמפיין שלהם כקמפיין שמיועד למשרד וליעדים שלהם.

דניאל בן-סימון: אם יש משהו, כמו כולם פה, גם אנחנו, אין כוונה לפגוע, וודאי לו למשרד שלנו, אין כוונה לפגוע ברגישויות של יהדות התפוצה.

דני דנון: תודה רבה.

דניאל בן-סימון: אם יותר לי רק הערה אחת, אישית.

דניאל בן-סימון: אני חייתי את הדברים האלה בפרסומות האלה.

דניאל בן-סימון: אני יליד ארצות הברית, אני בן לישראלית שגרה בארצות הברית, עליתי לארץ.

דניאל בן-סימון: אני יכול להגיד שיש לי אחים בארצות הברית, אני הבנתי את הקמפיין הזה, אני מסכים עם הקמפיין הזה.

דניאל בן-סימון: אחי מרגיש לא נוח עם הקמפיין הזה, אשתו האמריקאית נעלבה מזה.

דניאל בן-סימון: אני חושב שזה מעיד על כל ה ---

אברהם מיכאלי: את האמת לא אוהבים, מה לעשות?

אברהם מיכאלי: האמת היא כואבת ולא אוהבים.

אברהם מיכאלי: זהו.

נחמן שי: אמרת את כל הסיפור.

דני דנון: אם אתה היית היום צריך להחליט אם אתה תומך או לא תומך, ומבחינה אישית כרגע, היית תומך בקמפיין?

דניאל בן-סימון: אישית לא קשור פה.

דניאל בן-סימון: מקצועית, זה לא מקומי להתערב בזה, אני חושב שבעקבות האירועים שהתרחשו עכשיו, אני חושב שאנחנו נהיה מספיק רגישים לתאם את הדברים, גם ככה אני מבין שהשרים יש להם קשר מאד טוב.

דניאל בן-סימון: הרי המטרה שלהם לא הייתה לפגוע באף אחד.

דניאל בן-סימון: למדנו מזה, נפיק לקחים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חברת הכנסת ליה שמטוב, בבקשה.

ליה שמטוב: אני באמת לא מבינה מה קרה פה.

ליה שמטוב: עכשיו דצמבר.

ליה שמטוב: בדצמבר זה באמת חג חנוכה ו ---

אברהם מיכאלי: אגב, זה חל באותם תאריכים ממש.

ליה שמטוב: ובסוף השנה מתחילים החגים הנוצריים, הדתיים וכו'.

ליה שמטוב: מי שחי מחוץ לישראל, אז עכשיו בימים האלה, כשיוצאים החוצה, אז רואים את השלג, רואים את עץ האשוח, רואים את היופי מסביב, את כל החנויות ואת כל זה, והילדים רואים את זה.

ליה שמטוב: ילדים חיים שם.

ליה שמטוב: ילדים רואים את זה שזה חג המולד, שזה שנה חדשה.

ליה שמטוב: רואים את זה, אבל מה כן, למה אתם לא מדברים על המדינה שלנו?

ליה שמטוב: יש לנו ערים בארץ ישראל, עיר שאני גרה בה, היום תשאלו שם איזה חג עוד מעט ואתם תראו, כמעט בכל בית – עץ אשוח, כמעט בכל בית יש את האורות ואת זה.

נחמן שי: תחזירי אותם קודם.

ליה שמטוב: אני רוצה שתשאלו אותם.

ליה שמטוב: אולי גם פה בישראל ילדים התבלבלו איזה חג היום.

ליה שמטוב: אני חושבת שאני לא ראיתי את הפרסום הזה, אבל ראיתי את הנתונים של משרד הקליטה, שאם 40,000 איש חזרו הביתה, אני חושבת שאחרי הישיבה הזו ואחרי הפרסום הזה ואחרי זה שנכנסים לאתר – יעלו בלי פרסום, יעלו עוד 10,000.

דני דנון: תודה רבה.

נחמן שי: דני, אפשר לקבל נתונים על חזרה על ישראלים מחוץ לארץ בחמש השנים האחרונות לפי חודש, או אמצע שנה.

דני דנון: בוודאי.

דני דנון: אין שום בעיה.

נחמן שי: אז זה אולי יעזור כדי לפענח.

סופה לנדבר: אנחנו נציג.

דני דנון: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב מכובדי, אני ראשית רוצה לומר, אמרתי את זה לא פעם גם לשרה עצמה ופעם אפילו היה לנו ויכוח איתך באחת הישיבות של ועדת הקליטה, שאני חושבת שהטריגר הכי טוב להביא עלייה למדינת ישראל זה לכבד ולתת בית חם קודם כל לעולים שאנחנו הבאנו כבר לארץ, וצריך לעשות הכל כדי שהם לא יעזבו את ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, עם זאת, אני רוצה להגיד שלא רק נחמן שי מקצועי בתחום יושב בכנסת, גם אני באה מתחום התקשורת ועשיתי ---

דני דנון: לא כל מי שבא מהתקשורת הוא מקצועי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשיתי הרבה קמפיינים בחיים שלי, ראיתי הרבה קמפיינים.

דני דנון: גם לא לך.

דנה גורדון: עכשיו הסתבכת עם כל התקשורת.

דני דנון: יש פה איזה 10 חברי כנסת שהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד רגע שנייה, דקה, משהו מקצועי ולומר שאני חושבת שהקמפיין הזה מבחינה מקצועית הוא קמפיין טוב, ממוקד, ונעשה לא רע בכלל, ואני חושבת שמגיע ללפ"מ באמת שאפו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר חברים יקרים, אין סוד שהעלייה מחבר המדיניות, מיליון העולים שהגיעו לארץ הצילו את מדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום עם כל המצב הגיאופוליטי במדינת ישראל, הדבר היחיד שיכול להיעשות ולהביא תועלת ולהציל את המדינה הזאת, זה להביא לכאן מאות אלפים של יהודים הביתה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באיזו דרך זה נעשה, אותי אישית זה ממש לא מעניין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אותי מעניין שכשאני אסתובב בחיפה, אני רוצה לשמוע שם עברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה, כשאני מסתובבת ביפו, לשמוע שם עברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיע למקומות שאני מרגישה שאני חיה במדינה יהודית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני נמצאת באופוזיציה, ואני באופן כללי בגלל שאני באופוזיציה, חייבת להתנגד לכל מה שהקואליציה תעשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני לא מתנגדת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה קמפיין נכון, ואני חושבת, אני שמעתי אותך גברתי, אני באמת לא מומחית וזה לזכותו של נחמן יאמר, הוא מומחה בתחום יהדות התפוצות בעיקר בארצות הברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מסתובבת כל חודשיים בארצות הברית ואין לי קשר, למעט אולי הקהילה הבורית שחיה שם, אין לי קשר עם יהדות ארצות הברית, אבל אני חושבת שגם כשאת באה ואת אומרת כשאתם עושים הכל כדי להביא לכאן עולים מאתיופיה, אני חושבת שזה קצת, את יודעת זה טוב, תודה רבה לך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל תעשי הכל כדי להביא לפה עולים מארצות הברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזו קודם כל צריכה להיות המטרה שלכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתיופיה, אנחנו נסתדר גם בארץ, למרות שאני לא מזלזלת חס וחלילה במה שאת עושה, אני רק רוצה להגיד שיש 5 מיליון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם לפחות 20% מאותם ---

רבקה כספי: שישה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 6 אפילו, שירבו, אמן, אמן ושלא יתבוללו, ושאם יהיה לפחות 20%, 20% מהעולים האלה יחליטו לעלות לישראל, אז אני חושבת שמדינת ישראל תהיה במקום דמוגרפי לחלוטין שונה, וזה לא רק עלייה מאתיופיה, כי את יודעת בדיוק מה ההבדל בין עלייה מארצות הברית לבין עלייה מאתיופיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יודעת בדיוק ---

דני דנון: תודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, שנייה רגע, יש לי עוד נקודה אחת.

דני דנון: משפט סיום בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משפט סיכום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם עכשיו משרד הקליטה היה יוצא בקמפיין ליהודי ארצות הברית ואומר להם תבואו לארץ, זה היה פוגע בממשל ארצות הברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהדרך שלכם הייתה גאונית ונכונה, כי מה שצריך לעשות זה בעצם לבוא, כמו שאומרים לפעמים, כשאני רוצה להגיד משהו אני לא יכולה להגיד את זה ישירות, אז אני אגיד הצידה, כדי שהוא ישמע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהקמפיין הזה הוא יכול להיות טריגר יוצא מן כלל לאותם יהודים מתבוללים, איך אמר פעם שרנסקי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש פה נציג הסוכנות – 500 איש ביום מתבוללים בארצות הברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה יופי של קמפיין.

נחמן שי: 50, לא 500, 50.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 50, אה, סליחה, קצת, רק 50, נכון.

נחמן שי: למה את לועגת להם?

נחמן שי: מה קרה לך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אני דואגת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני דואגת למדינת ישראל.

נחמן שי: את לועגת, את לועגת ליהודי התפוצות, את לא שמה לב, את לועגת.

נחמן שי: את לועגת לקהילה הכי חשובה בעולם היהודי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא לועגת למדינה הזו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שמע אותי לועגת למדינה הזאת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שמע?

דני דנון: אתם חורגים, חברת הכנסת יוליה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רק רוצה להגיד נקודה אחת אחרונה ברשותך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתם צריכים להמשיך לשדר את הסרט הזה, לא להוריד אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריך לעשות קמפיין אולי דרך האינטרנט, כדי שכל יהודי העולם בארצות הברית, בצרפת, בכל מקום, ברוסיה, יבינו את ההבדל בין קריסמס לבין חנוכה, ואני רוצה לברך אתכם על מה שעשיתם.

דני דנון: תודה רבה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

דני דנון: דוקטור אורבך, ישראלי חוזר, מאיפה חזרת אלינו דוקטור אורבך?

פיני אורבך: מבוסטון, ארצות הברית.

דני דנון: מתי חזרת?

פיני אורבך: ב-2007.

דני דנון: אז זה לא בזכות הקמפיין חזרת אלינו.

פיני אורבך: לא בזכות הקמפיין, אבל חזרתי אחרי 16 שנה, עם שלושה ילדים.

פיני אורבך: עזבתי בשנת 92.

פיני אורבך: היה לי העונג האמת, כשראיתי, חוויתי כמה קמפיינים של משרד הקליטה במהלך השנים שלי בארצות הברית.

פיני אורבך: אני חייב לא להסכים, בצורה מכובדת, שאני חושב שזה הקמפיין הראשון שדווקא אני חושב שהוא כן פגע.

פיני אורבך: אני אסביר גם למה.

דני דנון: כרגע אפשר לסכם את זה מצוין, הקמפיין פגע, פגע באוכלוסיית המטרה ופגע באוכלוסיות ייעודיות.

פיני אורבך: הוא פגע בול כי הוא למעשה הראה את שיחות הסלון שקורות אצל ישראלים.

פיני אורבך: השיחה השבועית שיש לישראלים בסופי שבוע זה מתי הילדים יהיו גדולים מספיק כדי להחזיר אותם ארצה, לפני שהם נהפכים למשהו אחר.

פיני אורבך: אז אני חושב שמהבחינה הזאת זה פגע.

פיני אורבך: אין כוונה, אני חושב שהקהילה האמריקאית, ואני מכבד אותה, אני חייתי בתוכה 16 שנה, לא תמיד שותפה לשיחות האלה ואולי בגלל זה זה גם פגע, כי זאת פעם ראשונה שרואים מה קורה בשיחות של ישראלים ולא רק ישראלים אמריקאים.

פיני אורבך: אז ברמה הזאת, חוויתי קמפיינים שדיברו על כמה חפיסות שוקולד מותר לך להביא ואיזה גודל מכולה והכל, וזה דווקא, אני מצאתי לא אפקטיבי, וגם קצת מעליב, דרך אגב, כי הישראלים לא חוזרים לפה בגלל שיש להם זכויות כאלה או אחרות.

פיני אורבך: הישראלים חוזרים לפה בגלל שהם רוצים שהילדים שלהם יהיו ישראלים, שתהיה להם משפחה והם יגורו במדינת ישראל.

ליה שמטוב: אז למה הם עזבו?

פיני אורבך: עזבו מסיבות שונות.

פיני אורבך: אני עזבתי מסיבה אקדמאית.

פיני אורבך: יש כל מיני סיבות, אבל בלי להיכנס לסיבות, הסיבה לדעתי העקרונית החזקה ביותר שבגללה חוזרים, זה בגלל הילדים, זה בגלל שהם לא רוצים שהם יחשבו ש- שHalloween זה פורים, ויחשבו, ואני זוכר את זה גם דרך אגב.

פיני אורבך: נסיעה דרך נידם, והילדים שלי היו עושים – הבית הזה יהודי, הבית הזה לא יהודי, לפי המנורות של קריסמס, כי העליתם פה את קריסמס ואחרי זה היה מצב שהם כבר התבלבלו, כי היה גם בתים יהודים וגם חברים שלנו עם אורות של קריסמס, כי הילדים לא רצו להיות שונים.

פיני אורבך: אז אלה השיחות שיש בסלון, ואני חושב שהקמפיין באמת פגע, לא התכוון לפגוע, אבל הוא פגע במטרה, והוא למעשה עורר איזו שהיא שיחה אצל ישראלים שחיים שם הרבה זמן וכל אחד יש לו את הזמן שלו.

פיני אורבך: לפעמים זה גיל 14, לפעמים זה 15, לפעמים זה אחרי, כל אחד יש לו את התכניות שלו.

פיני אורבך: אבל למעשה הסיבה העיקרית, לא מיסוי, לא כסף, לפעמים אפילו לא עבודה, אלא הילדים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: טוב, אדוני יושב הראש, האמת מרגיזה.

אברהם מיכאלי: להגיד למישהו תסתכל במראה ולדרוך לו על היבלת הכי רגישה שיש היום ליהדות ארצות הברית בנושא של התבוללות ולצערנו הישראלים היורדים מצטרפים לגל הזה של התבוללות, אנחנו פשוט מאד לא צריכים כבר להתבייש.

אברהם מיכאלי: אם זה הרגיז מישהו – שיעשה חשבון נפש לעצמו למה זה הרגיז אותו.

אברהם מיכאלי: למה הוא הגיע למצב שהוא מתרגז.

אברהם מיכאלי: כי אני חושב שאנחנו כמדינה יהודית שדואגים לכלל יהדות העולם, ושלא יגידו לנו אנחנו לא אחראים לאחים שלנו שיושבים בארצות הברית, כי האחים האלה צריכים מתי שהוא גם להגיע לארץ.

אברהם מיכאלי: ואם בסוף דואגים לזהות היהודית, ואנחנו נעשה את זה כיפי נפש, שאנחנו לא נעורר אותם לצד של זהות יהודית, אנחנו בסוף לא נמצא יהודים, לא יהיה לנו את מי להעלות, כי ההתבוללות הזאת גורמת בסוף למצב של, הזכירו פה כמויות ואחוזים שהם כבר בלתי נסבלים.

אברהם מיכאלי: הם פשוט מאד בלתי נסבלים במובן, בתפיסה היהודית.

אברהם מיכאלי: בסוף הילדים בוודאי בוודאי לא יהיה להם קשר לארץ ישראל, לכן אני משבח את השרה, משבח את מי שמעיז.

אברהם מיכאלי: אתם יודעים שהיום, כשדיברתם על גיור של יהודי ברית המועצות, מי שעצר אותנו בסוגיה הזאת זה יהדות ארצות הברית, כי הם לא נוח להם שאנחנו נתעסק בגיור שלהם בצורה ההלכתית.

אברהם מיכאלי: מה לעשות, אנחנו מצאנו כבר פתרון במחלוקת שהייתה בין ישראל ביתנו לבין ש"ס אפילו, אבל בסוף יהדות ארצות הברית עצרה את זה.

אברהם מיכאלי: ואני לא מסכים עם ראש הממשלה שנכנע ללחץ הזה לצערי.

אברהם מיכאלי: בסוף לא הכל כסף ולא הכל לקוח של הכסף או השכנוע של כל מיני גורמים בארצות הברית.

אברהם מיכאלי: הזהות היהודית גוברת על הכל.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: מנכ"ל משרד הקליטה, דימה, בבקשה.

דימטרי אפרצ'ב: קצר, תודה אדוני יושב הראש.

דימטרי אפרצ'ב: אני חושב שעל הקמפיין נאמר כבר הכל, אנחנו רואים בו הצלחה אדירה והתוצאות מדברות בעד עצמן, זו נקודה אחת.

דימטרי אפרצ'ב: אני חושב ששתי הצלחות בסך הכל הקמפיין הזה משיג.

דימטרי אפרצ'ב: אחת, אנחנו הצלחנו שלא בכוונה, אני אומר את זה בפירוש, הצלחנו שלא בכוונה להעלות על השיח הציבורי בתוך הארץ ובתוך יהדות של העולם, את הנושא של עלייה לארץ ישראל.

דימטרי אפרצ'ב: בכדי לא להיכנס עכשיו לסוגיות של התבוללות בצורה כזו או אחרת, רבותי, רוב אנשי הפאנל המכובד הזה שעלו לארץ, עלו לארץ בגלל סיבה מרכזית אחת, לא בגלל סל קליטה ולא בגלל מכולה בגודל זה או אחר, אלא מתוך דאגה לצאצאים שרצו להשאיר אותם כיהודים, וזאת הסיבה שהם כאן.

דימטרי אפרצ'ב: זו נקודה שנייה.

דימטרי אפרצ'ב: והנקודה המרכזית היא, שהיא ברורה וחבל, כאילו אפשר להתווכח על זה כמה שרוצים, אבל להתבוללות יש פתרון אחד – וזה עלייה לארץ ישראל.

דימטרי אפרצ'ב: וזאת סוגיה שיש מסביב לה הרבה ויכוח, ומה לעשות, למזלנו העולם היהודי הוא לרוב עולם דמוקרטי שדן בנושא, אבל עובדות מדברות בעד עצמן, ולצערי הרב אני לא יודע, אני לא רוצה להיכנס לזה כסוג של ביקורת, אבל לצערי הרב עיקר ההתעסקות נכון להיום של יהדות ארצות הברית מסביב לנושאים האלה, הוא מדבר על תהליכים פנים אמריקאים.

דימטרי אפרצ'ב: ולצערי הרב, צוין שהרבה כסף מושקע לפעולות של שותפים שלנו בתוך ארצות הברית, וכל תקציבי עידוד העלייה ירדו לטמיון.

דימטרי אפרצ'ב: עד כדי כך שהסוכנות היהודית נאנסה לבטל אגף של עידוד עלייה, אין מחלקה כזאת.

דימטרי אפרצ'ב: רוב הפעילות נעשית ---

קריאה: זה לא מדויק, זה ממש לא מדויק.

סופה לנדבר: מה זה לא מדויק?

דימטרי אפרצ'ב: רוב הפעילות נעשית, ואני לא רוצה לדון פה ---

קריאה: יש יחידה שלמה לעלייה וקליטה.

דימטרי אפרצ'ב: שהיא נטולת תקציבים ולא מופעלת ואנחנו רוצים לעזור.

סופה לנדבר: אנחנו לא יוצאים נגד הסוכנות, אנחנו רוצים להגיד שאנחנו דואגים לעתיד של העבודה של הסוכנות, ואתם בדיוק יודעים שזה הנושא הבא כנראה, אדוני יושב הראש, ואני ממליצה לך וגם ליהדות אמריקה.

סופה לנדבר: אני רוצה לפנות בהזדמנות ולהגיד – אנחנו רוצים להמשיך את הטיולים של יהודים למדינת ישראל, אבל בסופו של דבר אנחנו רוצים ושואפים לכך שיהודים יגיעו וימצאו את העתיד המשותף שלנו - כאן במדינת ישראל, נקודה.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לויכוח.

סופה לנדבר: אני חושבת שאמרתי די.

סופה לנדבר: אני מצטערת על הפגיעה, אבל אני גאה, כשרה לקליטת עלייה, שאנחנו מחזירים את היהודים ארצה.

סופה לנדבר: תודה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה ברשותכם לסכם את הדיון החשוב.

דני דנון: וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות רואה חשיבות רבה בעידוד חזרתם של ישראלים לישראל.

דני דנון: הוועדה רואה חשיבות בפעילות ההסברה ועידוד העלייה בקרב הישראלים בחו"ל.

דני דנון: הוועדה התרשמה שלא בוצע תיאום מספק בין משרדי הממשלה השונים, לרבות משרד ראש הממשלה, החוץ, ההסברה ומשרד הקליטה.

דני דנון: הוועדה ממליצה להתחשב בקהילות היהודיות בפעילות הסברה בחו"ל בעתיד.

דני דנון: הוועדה קוראת להקמת צוות ממשלתי ב ראש הממשלה, שיאשר תכניות ופעילות הסברה שתיערך בחו"ל בעתיד.

דני דנון: אני רוצה להודות לכולם.

דני דנון: אני חושב שהנושא הזה הוא לא קשור רק למשרד שלך, גברתי השרה.

דני דנון: כל משרד היום פועל בחו"ל באופן עצמאי, וזה שאין שולחן עגול שמאחד את כולם ומגבש ומתאם, אני חושב שיש בזה פגיעה.

אברהם מיכאלי: דני, יש בשביל זה ישיבת ממשלה והם עושים את זה שם.

אברהם מיכאלי: לא צריך להקים עוד ועדות.

דני דנון: תודה רבה.