ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 896, 2011-11-21 11:25

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום גל הפיטורים במפעל פרי הגליל.

משה גפני: קיימנו בנושא הזה דיון ב-א' באב, ב-1 באוגוסט 2011, ביוזמת חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שלמה מולה, מירי רגב ויצחק וקנין.

משה גפני: היה נראה שאנחנו הולכים לפתרון.

משה גפני: בשבוע שעבר דיברה אתי חברת הכנסת שלי יחימוביץ וביקשה ממני – מכיוון ששוב חוזר גל הפיטורים – לקיים ישיבת מעקב אחר הנושא הזה.

משה גפני: זה באמת מתחיל לעצבן כל הנושא הזה.

משה גפני: מדובר על מפעל עוגן בחצור הגלילית ועל אנשים שהמשכורות שלהם הן משכורות מאוד נמוכות.

משה גפני: תכף נברר למה עכשיו שוב מגיע גל הפיטורים הזה.

משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': תודה אדוני היושב ראש על שהסכמת לקיים את הדיון.

שלי יחימוביץ': הדיון בתאריך שציינת לא היה הדיון הראשון.

שלי יחימוביץ': אנחנו שבים ועוסקים בגורלו של פרי הגליל שוב ושוב וכל פעם אנחנו מדמים לחשוב שנמצא פתרון.

שלי יחימוביץ': לפני שנתיים חגגנו את מציאת הפתרון ואת הפסקת גל הפיטורים, אבל כל פעם אנחנו נדרשים לסיוע חירום כלשהו ולצערי אנחנו שוב עומדים בפני שוקת שבורה ופיטורים של חמישים עובדים.

שלי יחימוביץ': עסקנו בזה בישיבה הקודמת.

שלי יחימוביץ': דיברנו על מענק שבשעתו הובטח כביכול לפרי הגליל.

שלי יחימוביץ': ישבו כאן נציגי משרד התעשייה.

שלי יחימוביץ': ישב כאן חזי בישיבה הקודמת והסביר את מה שאנחנו ממילא יודעים, שמענקים לפי חוק עידוד השקעות הון ניתנים לפי קריטריונים מסוימים כאשר בראש ובראשונה הקריטריון הוא של יצוא ולצערנו פרי הגליל לא עומד בו.

שלי יחימוביץ': בכל זאת הייתה התחייבות או הבטחה גם של משרד התעשייה, גם של משרד האוצר ואפילו ראש הממשלה התערב, כדי כן לאפשר את אותו מענק לפרי הגליל שיאפשר לו להמשיך לחיות.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר כאן קודם כל אמירה עקרונית.

שלי יחימוביץ': פיטורים של חמישים אנשים מפרי הגליל, פיטורים של חמישים אנשים מחצור הגלילית, זה כאילו יפוטרו היום אלפי אנשים בתל אביב.

שלי יחימוביץ': זאת המשמעות של זה.

שלי יחימוביץ': המשמעות של זה היא הרס וחורבן של עיירה שלמה ופגיעה במטה לחמם של התושבים.

שלי יחימוביץ': אם אתה מסתכל על האחוזים, זה כך.

חנא סוייד: גם של טובא זנגרייה.

חנא סוייד: גם של כפר שכן.

שלי יחימוביץ': נכון.

חנא סוייד: באותה מידה ולא פחות.

שלי יחימוביץ': זה נכון.

שלי יחימוביץ': הנזק הוא אותו נזק.

שלי יחימוביץ': אי אפשר לרחוץ בניקיון כפיים ולומר שהם לא עומדים בקריטריונים.

שלי יחימוביץ': נכון שיש קריטריונים, אבל אי אפשר.

שלי יחימוביץ': אנחנו ערב האטה במשק, ערב גל פיטורים נוסף, והמקרה הזה הוא מקרה מבחן.

שלי יחימוביץ': המקרה הוא מקרה מבחן לפריפריה, מקרה מבחן ללאו-טק, הממשלה לא יכולה לעמוד מנגד ולהגיד שהם לא עונים לקריטריונים, אנחנו יושבים בצד ושייסגרו.

שלי יחימוביץ': מקומות העבודה האלה נחוצים.

שלי יחימוביץ': זה לא שמישהו לא צריך את חמישים העובדים האלה, אבל לבעל המפעל נוח יותר להעביר את חמישים העובדים האלה למילוז בנהריה כיוון ששם יש לו הנחה בארנונה וכיוון שראש מועצת חצור הוציא לו חריגות בנייה.

שמעון סויסה: אני מבקש לתקן.

שמעון סויסה: ראש מועצת חצור לא יושב ראש הוועדה וזה לא נכון.

שמעון סויסה: יש ועדה מרחבית שיושב הראש שלה לא קשור לראש מועצת חצור.

שלי יחימוביץ': אני מקבלת תיקון.

שמעון סויסה: ראש מועצת חצור התערב כדי למנוע תביעה אישית נגד הבעלים.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, יש גם חריגות בנייה, גם פשוט בנהריה יותר זול לבעלים להעסיק עובדים ולא מדובר באיזה קדוש מעונה שאנחנו צריכים לסייע לו לאלתר אלא בהחלטה שהיא כדאית מבחינה כלכלית לפי כמה פרוטות שזה מעניק לו, המעבר הזה לנהריה.

שלי יחימוביץ': זאת זכותו, הוא בעלים פרטי.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל המעבר הזה גם עולה כסף.

שלי יחימוביץ': למרות שאני קוראת גם לבעלים פרטי שזכותו לעשות את זה, להפגין קצת אחריות ולא לפגוע במטה לחמו של הישוב הזה.

שלי יחימוביץ': לכן אני מבקשת ממך אדוני היושב ראש לישיבה הבאה כן להזמין נציג של האוצר.

משה גפני: נציג האוצר כאן.

שלי יחימוביץ': שתצא פנייה מכאן לראש הממשלה להתערב בעניין הזה, שוב, כיוון שזה מקרה שהוא מקרה ראשון והוא מקרה מבחן לעתיד.

שלי יחימוביץ': קונקרטית, ואני לא מבטיחה שזה יעזור לפרי הגליל.

שלי יחימוביץ': אותו חוק עידוד השקעות הון שמאפשר מענק אך ורק למפעלים, החוק אומר, וזה תנאי: המפעל יקבל מענק אם 25 אחוזים או יותר מכלל הכנסתו בשנת המס ממכירות המפעל או ממכירות בשוק מסוים המונה 12 מיליון תושבים לפחות.

שלי יחימוביץ': מה זה 12 מיליון?

שלי יחימוביץ': הכוונה ליצוא.

שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים פשוט לתקן את החוק הזה אפילו כחוק של הוועדה.

שלי יחימוביץ': אני אביא את זה ומבחינתי שכל הוועדה תחתום על כך.

שלי יחימוביץ': צריך להיות רק תיקון.

אילן גילאון: בארץ השלמה אין לנו את המספר הזה?

אורי אריאל: אנחנו עובדים על זה.

שלי יחימוביץ': התיקון בחוק צריך להיות מאוד פשוט.

שלי יחימוביץ': במקום 12 מיליון, שישה מיליון.

שלי יחימוביץ': זה מאוד פשוט ואז אנחנו נאפשר לא רק לפרי הגליל.

שלי יחימוביץ': אגב, לדעתי צריך להעביר את זה עם פטור מחובת הנחה בגלל הדחיפות של העניין, בגלל שזה נוגע לתעסוקה בפריפריה וזה ייגע גם לירוחם.

חזי צאיג: לפי האמור, לפי ה-12 מיליון, גם טייוואן היום לא נכנסת.

אורי אריאל: הוא אומר שיש עוד מדינות בעולם.

משה גפני: שלי, הנושא ברור.

שלי יחימוביץ': משפט אחרון.

שלי יחימוביץ': באמת יש לנו כאן עכשיו קבוצה של מפעלים, בעיקר בפריפריה, בעיקר לאו-טק, בעיקר מפעלי מזון שהם מצליחים והם יכולים להיות מפעלים מאוד מודרניים שיש להם שוק מאוד נרחב בישראל, אבל הם לא יכולים לקבל אגורה אחת מהקרן בגלל שהם לא עונים לקריטריון הזה.

שלי יחימוביץ': למשל בירוחם יש מפעל לייצור ארוחות חמות ובדימונה יש מפעל לתרכיזי מיצים.

שלי יחימוביץ': הם מבקשים מענק כמו פרי הגליל אבל לא נותנים להם כי אומרים שהם לא בקריטריונים.

שלי יחימוביץ': הקריטריונים האלה, הם לא לוחות הברית שירדו מהר סיני אלא זה מעשה ידי אדם.

שלי יחימוביץ': אפשר לשנות מספר אחד, מ-12 מיליון לשישה מיליון בחוק עידוד השקעות הון, להעביר בפטור מחובת הנחה ולדאוג שזה יחול גם על פרי הגליל וגם לבקש מהבעלים שיואיל לחכות שהחוק הזה יעבור בנוהל מזורז ולהשאיר את חמישים העובדים האלה מועסקים.

אורי אריאל: אדוני היושב ראש, תודה על היוזמה של שלי ואחרים להעלות את הנושא הזה.

אורי אריאל: אני רוצה לגעת רק בעניין המעשי שלו, מה שנקרא הפרקטיקה של העניין.

אורי אריאל: יש כאן כמה שותפים בעניין שיכולים ביחד לפתור את הנושא.

אורי אריאל: אם זה יבוא על ידי מישהו אחד, אני מעריך שזה ייקח זמן.

אורי אריאל: חקיקה היא עניין ארוך ואני לא בטוח שזה יועיל במקרה הזה, אלא אולי לאחרים.

אורי אריאל: יש כאן בעיה אחת של ארנונה וראש העיר יכול לתת הנחה בארנונה אם משרד הפנים יסכים להנחה ואם הוא יפצה את העירייה בגין הפסד ההכנסה הזאת מארנונה.

אורי אריאל: משרד הפנים יכול לעשות את זה במענק שר מיוחד ובזה לפתור לפחות עכשיו באופן מיידי את הבעיה של הארנונה.

אורי אריאל: בנוסף לכך יש בעיה שנייה והיא של מחיר המים.

אורי אריאל: בקיצור, שותפים כאן העובדים, הבעלים והרשות.

אורי אריאל: אם כל אחד יתרום את שלו, נוכל להגיע לפי דעתי לשינוי במצב הנוכחי.

אורי אריאל: לצערי, הממשלה לא מתפקדת וראינו את זה קודם בחוק אלמנות צה"ל ועכשיו אנחנו רואים את זה כאן.

אורי אריאל: ראש הממשלה התערב, אז מה?

אורי אריאל: מה זה התערב?

אורי אריאל: הוא הצטלם ואמר?

רוחמה אברהם-בלילא: הוא הביא מסוק והצטלם ליד המסוק.

אורי אריאל: הוא הצטלם ואמר שזה נורא חשוב.

אורי אריאל: מבחינת הוועדה – ואם תחליט אחרת, זה בסדר – אני מציע לך לקרוא לכל השותפים, קרי, מועצה, בעלים, עובדים, אולי הסתדרות וכל אחד יתרום את שלו.

אורי אריאל: אפשר לפתור את הבעיה הזאת שהיא סדר גודל של מיליון שקלים כרגע באופן מיידי אבל יש לזה השלכות נוספות ולא אכנס לכל הפרטים.

אורי אריאל: אם גם אנחנו נדבר על זה אבל לא נעשה מעשה, כנראה לא תהיה ישועה אלא הפיטורים ייכנסו לתוקף.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: אני נאלץ לעזוב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מתנצל על שיחת הטלפון.

משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הוועדה שאישרנו את החוק של אילת.

משה גפני: סיכמתי עם שר האוצר שזה לא יהיה חוק תקציבי מכיוון שהגענו לפשרה, העברנו את החוק ואין הסתייגויות.

משה גפני: היה צריך להעביר אתמול בוועדת שרים שינוי בהחלטת הממשלה ובגלל הדיונים בין משרדי הממשלה, זה לא הובא בסופו של דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: מה יום מיומיים?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לכן צריך לעבוד.

משה גפני: ביקשתי מיושב ראש הכנסת – זה היה הטלפון – לשים את החוק הזה כאשר כל חברי הכנסת נמצאים ואני מבקש מכולם להיות בהצבעה כדי להעביר את זה בקולות של חמישים חברי כנסת.

משה גפני: בעצם כולם צריכים להצביע בעד.

משה גפני: אני מדבר על החוק של הטבות מס לאילת.

משה גפני: חבר הכנסת ראלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, ההצעה של חבר הכנסת אורי אריאל וההצעה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שתי ההצעות טובות.

גאלב מג'אדלה: האחת היא לטווח קצר ומיידי והשנייה לטווח יותר ארוך כאשר מדובר בשינוי חקיקה ובשינוי קריטריונים למתן סיוע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בוועדת הכספים חייבים להתמודד עם העניין היום ולצאת לדרך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו חייבים לתת לאנשים לחזור הביתה עם בשורה שהנושא הזה מאחורינו.

אילן גילאון: קודם לבטל את מכתבי הפיטורים ואחרי כן לפתור את הבעיה.

גאלב מג'אדלה: מדובר לא ב-55 משפחות אלא מדובר באזור שלם.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, על מה אנחנו מדברים?

גאלב מג'אדלה: זה כסף קטן.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע שבהינף יד העברת ממשרד השיכון למשרד הביטחון 700 מיליון שקלים.

קריאה: הכול מתבצע בהינף יד.

משה גפני: העברנו בסוף השנה ממשרד השיכון שני מיליארד שקלים בחזרה לאוצר.

גאלב מג'אדלה: בסדר.

גאלב מג'אדלה: כאן אנחנו מדברים על הפנים לגליל ועל הפנים לנגב.

גאלב מג'אדלה: אנחנו כאן צריכים למלא תפקיד חשוב מאוד אם הממשלה לא מושלת, ואני רואה אותה מושלת בדברים אחרים ועושה זאת מהר מאוד ובחריצות.

גאלב מג'אדלה: בדברים שנוגעים לחיי עובדים, לפרנסה ולחיים בכבוד, היא לא מושלת ולכן אנחנו נמשול.

משה גפני: רוחמה אברהם ואחריה עמיר פרץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו צופים בתמונות הכואבות של העובדים שעתידים להיות מפוטרים וליבנו כואב ודואב, אבל מצד שני אנחנו גם רואים את משבר הרופאים.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה לאורך כל הדרך מעבירה איזשהו נייר, ספין, נייר עמדה ממשלתית ואומרת איך היא מתגברת ויוצאת מהמשבר של הרופאים ובמשבר הזה היא אומרת - והיא מאוד מתגאה בעובדה - שבהסכם של משבר הרופאים, אנחנו למעשה מחזקים את רופאי הפריפריה.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה, כאשר מתקיים דיון של ארבעים חתימות, אומר שהוא זה הפריפריה.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא אומר שישראל היא מדינה גיאוגרפית כל כך קטנה, אין צורך שתהיה פריפריה אלא מדינת ישראל היא מרכז אחד גדול.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו רואים שיש כאן מפעל שהוא למעשה מהווה עוגן תעסוקתי – אמרת את זה ואני מחזקת את דבריך – כי זה לא רק הישוב חצור הגלילית.

רוחמה אברהם-בלילא: דיברתי עם ראש המועצה בעניין הזה והוא אמר לי שאם העובדים ילכו הביתה, זה יגרום – כפי שחברת הכנסת יחימוביץ אמרה – להתמוטטות העיר.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שזה עוגן שהממשלה הזאת צריכה לראות איך מסייעים לו.

רוחמה אברהם-בלילא: העלתה כאן חברת הכנסת שלי יחימוביץ איזושהי דרך לפתרון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בעד הפתרון הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאפשר לפתור את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שחזי צאיג שנמצא כאן לא מתנגד לפתרון הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר יותר מזה.

רוחמה אברהם-בלילא: בדיון שהתקיים כאן ב-1 באוגוסט, במסקנות ועדת הכספים יש סעיף שבעיניי הוא מאוד מאוד חשוב.

רוחמה אברהם-בלילא: סעיף 2 אומר: "הוועדה מבקשת – ועדת הכספים בכל זאת היא הוועדה החשובה – מהממשלה להקים מסלול מענקים מיוחד למפעלי הפריפריה המאופיינים בהוצאות גבוהות מחד בשל מיקומם ובתרומה ייחודית לאזור בו הם קיימים מאידך ולטפל במפעל פרי הגליל בחצור הגלילית ודומיו באזור הפריפריה".

רוחמה אברהם-בלילא: מה השתנה מאז אדוני היושב ראש?

משה גפני: תכף נשמע.

רוחמה אברהם-בלילא: עברו חודשים, פסח עוד לא הגיע, אבל מה השתנה מאז?

רוחמה אברהם-בלילא: האם הממשלה עשתה איזשהו דיון והאם היא קבעה איזשהו מסלול מענקים מיוחד למפעלי הפריפריה?

רוחמה אברהם-בלילא: תכף נשמע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני באמת קוראת לראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יודעת אם הוא באמת יעזור ואם הוא יתערב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהמפתח נמצא במשרד התעשייה, בידיו של חזי, ואני קוראת לכל הצדדים להתכנס כדי למצוא פתרון מיידי ומועיל על מנת שאותם עובדים שמשתכרים שכר נמוך ממילא ובקושי מסיימים את החודש, שהם לא ייקלעו לסיטואציה בה אין להם ממה להתפרנס.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: עמיר פרץ ואחריו מגלי והבה.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אתמול ביקרתי במפעל פרי הגליל וכפי שאתה יודע, אני יכול גם להשתמש במידה מסוימת מהזיכרון הארגוני.

עמיר פרץ: אני לא צריך את מרכז המחקר והמידע של הכנסת אלא אני יכול לתת לך מה שנקרא שירות.

עמיר פרץ: מפעל פרי הגליל, זאת לא הפעם הראשונה שהוא עולה לצערי על שולחן הדיונים של ועדת הכספים לאורך שנים.

עמיר פרץ: מה שנאמר בחוק השקעות ובחוק עדיפות לערי פיתוח, זאת שאלה שעמדה כאן ושינתה את פניה מספר פעמים.

עמיר פרץ: אנחנו זוכרים את הימים שכל עיר פיתוח שהוגדרה אזור פיתוח א', גם בלי יצוא – והיום התנאי הוא 25 אחוזים – היה לגביה מסלול של מענקים בלי שום צורך להוכיח יצוא.

עמיר פרץ: עצם העובדה שהייתה הכרזה והבחנה בין אזור פיתוח א' לאזור פיתוח ב', בהחלט נתנה את הזכות לקבל את אותו מענק.

עמיר פרץ: אני חושב שהסיכוי לשנות את החוק הזה הוא סיכוי קטן.

עמיר פרץ: אני לא מציע להשלות כאן את העובדים.

עמיר פרץ: אני יודע שגם האוצר וגם משרד התעשייה יעמדו על הרגליים האחוריות לא בגלל מפעל פרי הגליל אלא בגלל השלכות הרוחב של הנושא.

עמיר פרץ: הגענו למבנה – שאני לא חושב שהוא היה נכון – אבל המבנה היום הוא מבנה של מסלולים תחליפיים.

עמיר פרץ: יש לי הצעה לפתרון.

עמיר פרץ: אני בדקתי עם הנהלת המפעל.

עמיר פרץ: החישוב של מה שנקרא לתת מענק על פי חוק עידוד השקעות הון, להכיר בהם כאילו הם עמדו בסף היצוא למרות שלא עמדו, יעלה בין 16 ל-18 מיליון שקלים.

עמיר פרץ: זה הסכום שיעלה למדינה.

עמיר פרץ: אבל יש את המסלול האחר שהמפעל ברוב תמימותו, או שהוא נדבק לרגע של חזון, ויתר עליו.

עמיר פרץ: הרי המפעל ב-2009 קיבל מפעל חדש, כל העובדים שעבדו קודם בחברה הקודמת פוטרו, קיבלו פיצויים ונקלטו מחדש כעובדים חדשים.

עמיר פרץ: כל העובדים במפעל זכאים לסיוע של מסלול תעסוקה.

עמיר פרץ: כולם.

עמיר פרץ: אין אף אחד שלא זכאי.

עמיר פרץ: זאת לא שאלה להבחין בין עובד לעובד.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, בדקתי מה עלות מסלול התעסוקה.

עמיר פרץ: עלות מסלול התעסוקה הוא בין שישה לשמונה מיליון שקלים.

עמיר פרץ: שאלתי את הבעלים האם הם מסכימים לעובדה שאם אנחנו מתמקדים במסלול התעסוקה, הוא יהיה הפתרון עליו אתם מתחייבים לגרום לכך שלא רק שמחזירים את המפוטרים אלא מתחייבים למצבת עובדים שקיימת היום, של כ-200 עובדים, והיא הופכת למצבת יציבה לתקופה עליה יסוכם.

עמיר פרץ: הם מסכימים.

עמיר פרץ: אני לא נגד עריכת שינויים בחוק עידוד השקעות הון, להפך, הלוואי, אבל זה ייקח זמן וחבל על הזמן.

עמיר פרץ: זה בטח לא יפתור את בעיית פרי הגליל.

עמיר פרץ: צאיג, אתה תתנגד לעניין של שינוי בחוק עידוד השקעות הון כי זה יגרור השלכות רוחב.

עמיר פרץ: הם היו בטוחים שהם יעמדו ביצוא, אבל בינתיים מחירי הטונה השתנו, מחירי חומרי הגלם השתנו, שער הדולר ירד, הכדאיות שלהם לעשות יצוא ירדה באופן דרמטי ולכן יש להם היום 95 אחוזים ייצור מקומי אבל לך אין השלכות רוחב בהצעה שלי כי אין הרבה מפעלים כאלה.

עמיר פרץ: מה שאתה נדרש זה בסך הכול לאשר שרטרואקטיבית אתה מאשר את מסלול התעסוקה החל משנת 2009 וזה נותן להם שישה עד שבעה מיליון שקלים.

עמיר פרץ: הם מוכנים תמורת הסכום הזה להתחייב לכל מה שאנחנו דורשים ואין השלכות רוחב.

עמיר פרץ: כל הטענה של השלכות רוחב לא קיימת.

עמיר פרץ: לכן הצעתי היא להתמקד בעניין הזה.

עמיר פרץ: לפי דעתי זה פתרון שאפשר לסיים אותו היום.

עמיר פרץ: דבר נוסף.

עמיר פרץ: אמרו לי העובדים שם שהשר לשעבר פואד בן אליעזר התחייב התחייבויות מסוימות.

עמיר פרץ: אני הרמתי אליו טלפון.

עמיר פרץ: כשאני נכנס לנושא, אני נכנס אליו כמו שצריך.

עמיר פרץ: שאלתי אותו אם הוא יהיה מוכן להופיע בפני ועדת הכספים ולהעיד.

עמיר פרץ: זאת התחייבות שלטונית.

עמיר פרץ: הוא אמר שהוא מוכן.

עמיר פרץ: שיקראו לו, הוא יבוא.

עמיר פרץ: אם החברים כאן לא יסכימו למסלול אותו אני מציע, אני מציע להזמין את השר לשעבר פואד בן אליעזר.

עמיר פרץ: אני חושב שחשוב מאוד להוכיח שההתחייבויות השלטוניות הופכות לדבר חסר ערך אבל אני מקווה שנגיע להסכמה על המסלול האלטרנטיבי ולא נצטרך להגיע לעימות מסוג זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אותי אישית לא מעניינת הממשלה ולא הבעלים של המפעל.

מגלי והבה: אותי מעניינים העובדים שנמצאים כאן.

מגלי והבה: ראינו כולנו את הסרט וכל פעם מחדש הפכו אותם לשחקנים בעל כורחם ומעמידים את אותם עובדים ואת אותן משפחות בפני מבחן.

מגלי והבה: הדיו עדיין לא יבשה על אזרחות הכבוד שקיבל ראש הממשלה לפני שלושה שבועות מהעיר חצור אבל אם יש לו קצת בושה והיה לפחות רואה מה שקורה בפרי הגליל, היה מיד מתקשר לראש העיר ואומר לו שהוא פותר לו את הבעיה.

מגלי והבה: היה אומר לו שהוא נתן לו אזרחות כבוד בשם העובדים האלה אבל הוא לא הסתכל ולא הגיב.

מגלי והבה: אני רואה כאן את בנצי מקריית שמונה שהוא חבר מועצה המייצג מפעלים וגם את יושב ראש הוועד ואני רואה את הדמעות שלהם, זה אומר שאנחנו צריכים למצוא פתרון ושהוא יהיה פתרון מיידי.

מגלי והבה: בעלי המפעל, עם כל הכבוד, אם יש להם דרישות מהשלטון בגובה של 18 מיליון שקלים או 16 מיליון שקלים, לא על חשבון העובדים.

מגלי והבה: לעובדים צריך להבטיח פרנסה ועבודה כל הזמן.

מגלי והבה: אנחנו מנסים לשקם את חצור ואת הכפרים מסביב – את טובא זנגריה ומקומות אחרים – שאין להם פרנסה.

עמיר פרץ: גם אין להם היכן להתפלל.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: תודה על הסיוע.

מגלי והבה: אנחנו מקיימים דיון וזה הדיון הרביעי או החמישי שאנחנו מקיימים על המפעל הזה וכל פעם מנסים בדחילו ורחימו למצוא פתרון.

מגלי והבה: אני רואה את האטימות של האוצר, אני רואה את האטימות של הבעלים, ולא יכול להיות שלאנשים לקראת החורף לא תהיה להם פרנסה.

מגלי והבה: את זה אנחנו לא נקבל.

מגלי והבה: לכן אנחנו צריכים כאן לקבל החלטה שהעובדים היום חוזרים עם פתרון לפיו אין פיטורים אלא ימצאו פתרון בסיוע למפעלים האלה כי אחרת אני אדרוש ממך, אדוני ראש המועצה, עוד היום להוציא מכתב לראש הממשלה שאתה מבטל את אזרחות הכבוד.

מגלי והבה: אין כבוד ואין אזרחים לאלה שלא מכבדים את העובדים האלה שהקימו את המדינה הזאת ועדיין מחזיקים את הדגל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ציון פיניאן.

ציון פיניאן: אדוני היושב ראש, אני מציע, אם רוצים לפתור את הבעיה, לא להפוך אותה למלחמה בין קואליציה לאופוזיציה.

ציון פיניאן: בנושא הזה אין קואליציה ואין אופוזיציה אלא צריך לפתור את הבעיה.

ציון פיניאן: הנושא ייפתר אם כולנו נתאחד סביבו.

ציון פיניאן: לגבי ראש הממשלה.

ציון פיניאן: עד כמה שידוע לי, ראש הממשלה רוצה לפתור את הבעיה ואני בטוח שהוא גם ייכנס לנושא.

ציון פיניאן: הנושא כאן הוא בעייתי כי על פי חוק עידוד השקעות הון חייב להיות משהו חריג.

ציון פיניאן: אם אינני טועה, בנושא של איתוראן מצאנו משהו חריג ומה שמצאנו שם, אפשר ליישם גם כאן.

ציון פיניאן: יש בעיה של 25 אחוזים ליצוא.

ציון פיניאן: מעטים המפעלים בפריפריה, צפון ודרום, שהם מייצאים 25 אחוזים.

ציון פיניאן: קרי, בעוד שנה, בעוד שנתיים, בעוד קדנציה או בעוד שתי קדנציות, גזר דין מוות יבוא גם עליהם.

ציון פיניאן: לכן צריך למצוא משהו מיוחד וחריג.

ציון פיניאן: צריך למצוא את הפתרון ואם לא, צריך לעשות זאת דרך חקיקה.

ציון פיניאן: אני מציע לתת לצדדים לשבת חודש ימים - גם לאוצר, גם למשרד התעשייה וגם לבעלים - ולהביא לנו פתרון.

ציון פיניאן: אם לא יימצא פתרון, אנחנו נמצא את הפתרון שיהיה קשה לכולם.

ציון פיניאן: כאן אני פונה לבעלים.

ציון פיניאן: כשהולכים למשא ומתן - תגיד לי שהייתם במשא ומתן אבל עכשיו אנחנו באים באמת בדרך אחרת, לצערי של איומים וחבל שאנחנו מגיעים לזה – יש לבטל את כל מכתבי הפיטורים לחודש ימים ולבדוק את הנושא הזה ביחד.

ציון פיניאן: תשבו עד שיימצא פתרון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אילן גילאון ואחריו חנא סוייד.

אילן גילאון: אדוני, זה ברור שהשורה התחתונה כאן צריכה להסתיים בכך שחמישים העובדים שקיבלו מכתבי פיטורים יכולים לחזור לעבודה והמלחמה צריכה להיות בין הבעלים לבין הממשלה.

אילן גילאון: לגבי התחייבויות של השר פואד בן אליעזר.

אילן גילאון: אני גם יכול להעיד, כי הייתי באותו מקרה – זה היה לפני שלוש שנים – שותף למשא ומתן הזה יחד עם העובדים מולו ובאמת הייתה התחייבות שאפשר היה להבין אותה כמשהו בסדר גודל של 18 מיליון שקלים ללא התניה בחוק עידוד.

אילן גילאון: אפשר למצוא פתרונות בירוקרטיים אבל בסופו של דבר ובשורה התחתונה לממשלת ישראל יש אחריות לגבי עבודתם של אנשים.

אילן גילאון: המתווה שמציע כאן חבר הכנסת פרץ הוא המהיר יותר, המתווה שמציעה חברת הכנסת שלי יחימוביץ יכול להיות שהוא ארוך יותר אבל הוא גם מתווה טוב.

אילן גילאון: בסופו של דבר, השורה התחתונה חייבת להיות במקרה הזה שאנשים יחזרו לעבודתם.

אילן גילאון: זה לא יכול להיות שכל פעם אחרי כל כמה חודשים האנשים האלה צריכים לחיות בפחד המקפיא הזה שהם הולכים להיות מפוטרים.

אילן גילאון: על מה הם נלחמים?

אילן גילאון: באותו בוקר שהם קיבלו את מכתבי הפיטורים, הייתה כתבה בטלוויזיה על תערוכה של אסלות בית שימוש ותיארו שם שיש אנשים שקונים אסלות מזהב, אסלות מדוגמות, אסלות ברמה של מעצבים אבל כאן מדובר באנשים שנלחמים כדי לזכות במקום של 3,500 שקלים בחודש.

אילן גילאון: מי הם האנשים האלה?

אילן גילאון: אני הייתי שם במפעל אצל מוטי לפני שבוע, אתה רואה את האנשים וזה פשוט לא יאומן שאפשר כך להרע עם התמימים.

אילן גילאון: כאן צריכה להיות קריאת הוועדה.

אילן גילאון: באופן מיידי, קודם כל להחזיר את המכתבים.

אילן גילאון: דבר שני, למצוא את הפתרון התקציבי.

אילן גילאון: אני חושב שמה שאתה מציע, עמיר, נראה לי שזה באמת מקור מיידי שאפשר למצוא אותו.

אילן גילאון: בכל אופן, יש מספיק רזרבות תקציביות לקראת סוף שנת תקציב וכמו שאפשר לעשות תספורת להוא ותספורת לזה, גילוח לשני ולשלישי, צריך למצוא כאן את הפתרון.

אילן גילאון: יש דבר אחד שבזמנו נקרא דמי הבראה שהעובדים שילמו ואני לא יודע מה עלה בגורל הכסף הזה.

אילן גילאון: הייתה צריכה לקום איזושהי קרן שמסייעת ואולי אתה יודע ותעדכן אותי.

אילן גילאון: אגב, הקרן הזאת, בלי קשר לפרי הגליל, חייבת בסופו של דבר לקום כי הבעיה המרכזית היא בדיוק עם מפעלים כאלה שנמצאים באיזושהי עיירה וכל העיירה מתקיימת עליהם.

משה גפני: אני בדיונים עם האוצר על כך ויש התכתבויות.

משה גפני: חבר הכנסת חנא סוייד ואחריו חבר הכנסת דב חנין.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, מפריע לי שמשתמשים בעובדים ובעובדות כבני ובנות ערובה.

חנא סוייד: לא יכול להיות מצב שבו החרב המתגלגלת של פיטורים מונפת מעל העובדים והעובדות בגלל סיבה כלשהי.

חנא סוייד: אנחנו כבר רגילים למצב שבו בעלים של מפעלים וחברות מתעללים בעובדים.

חנא סוייד: אם אלה חברות גדולות, רוצים לעשות תספורות ולגלח לאנשים, ואם אתה עובד, רוצים לפטר אותך ולהפעיל עליך לחץ בכל מיני דרכים ושיטות.

חנא סוייד: זה לא יכול להיות.

חנא סוייד: זאת לא שיטה של חיים וזאת לא שיטה לפיתוח כלכלי וניהול משק.

חנא סוייד: אני רוצה לומר לראש המועצה.

חנא סוייד: לפני כשבועיים-שלושה ראש הממשלה דיווח על שיחה בינו לבינך בעניין התחבורה וכמה רשת הכבישים החדשה שהממשלה בונה מיטיבה עם הפריפריה.

חנא סוייד: אנא, הרם אליו טלפון ותגיד לו שמה שמפריע לך עכשיו זאת לא האוטוסטראדות אלא העובדים במפעל הזה שהישוב קם עליו.

חנא סוייד: שלא יספר סיפורים על מערכת כבישים לך, לכל עם ישראל ולכל מדינת ישראל.

חנא סוייד: אני חושב שהפתרון הוא בכך שאת מכתבי הפיטורים צריכים למשוך ושהעובדים ילכו לעבוד.

חנא סוייד: אחר כך אנחנו נמשיך.

חנא סוייד: בעלי המפעל ינהלו את המשא ומתן.

חנא סוייד: אם הפתרון באמת הוא שינוי חקיקה, שינהגו בחוק הזה כמו חוק אילטוב שכנראה תוך שבוע משנים את סדרי בראשית.

חנא סוייד: שיתקנו את החוק הזה תוך שבוע ואני בטוח שהעובדים יחכו.

חנא סוייד: אני חושב שהפתרון הרציני ביותר והאמין ביותר הוא שצריך למשוך את מכתבי הפיטורים ואנחנו נמשיך לנהל עם הבעלים את הדיונים.

חנא סוייד: עם כל הכבוד, אני לא מכיר את הבעלים אבל יחד עם זאת הם לא יכולים להשתמש בעובדים ובעובדות כבני ובנות ערובה.

חנא סוייד: זה דבר שלא ייעשה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: דב חנין ואחרי מסעוד גנאים.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מסכים עם כל הדברים שנאמרו על ידי חבריי ואני אשתדל לא לחזור עליהם.

דב חנין: אני רוצה להבחין בין שתי נקודות.

דב חנין: ברמה הנקודתית, אני לחלוטין תומך בהצעה של חבר הכנסת עמיר פרץ.

דב חנין: אני חושב שהיא מציעה מסלול מהיר, אפשרי, הגיוני, נכון משפטית ואני בטוח שמשרד האוצר, אם יש לו טיפת שכל, יאמץ אותה בשתי ידיים.

דב חנין: אני בעד זה.

דב חנין: זה פתרון נקודתי נכון לרגע זה.

דב חנין: יחד עם זאת, אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו בוועדה הזאת חייבים לחשוב גם מערכתית.

דב חנין: משהו כאן לא מתקבל על הדעת.

דב חנין: אנחנו חוזרים לסרט הזה פעם אחר פעם, לכך שעובדים הם בני ערובה, שעובדים נזרקים החוצה, שישוב שלם הופך להיות ישוב בסימן שאלה מכיוון שמקום התעסוקה המרכזי, המפעל המרכזי סביבו הישוב בעצם מאורגן, עומד להיסגר והנושא הזה, אדוני היושב ראש, מחייב החלפת דיסקט במדינה במדיניות המדינה ובאחריות המדינה.

דב חנין: אחריות המדינה לתעסוקה בפריפריה, מה זה אומר?

דב חנין: איזה מנגנונים מייצרים באופן מעשי כדי לא להשאיר את העובדים האלה טרף לשוק החופשי שפעם הוא ככה ופעם הוא אחרת.

דב חנין: בישובים קטנים שוק חופשי הוא לא פתרון, בישובים קטנים, ביישובי פריפריה, המדינה צריכה לתת פתרונות והמדינה צריכה לקחת אחריות.

דב חנין: על הנושא הזה אני מציע שהוועדה תקיים דיון מיוחד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, אני רוצה להצטרף לחבריי בקריאתם לחזור מהפיטורים של העובדים.

מסעוד גנאים: אני חושב שזה המקרה שעל המדינה להוכיח שהיא למען האזרח ולא על חשבונו.

מסעוד גנאים: פריפריה מחזקים לא רק דרך כבישים ודרך כביש 6 אלא דרך שמירה על פרנסתם של האנשים בחצור, בטובא ובכל הפריפריה.

מסעוד גנאים: אסור שהעובדים והפועלים האלה יהיו על תנאי של הסכם בין הבעלים לבין הממשלה.

מסעוד גנאים: זה המקרה שעל הממשלה ועל המדינה להתערב באמת לטובתם של הפועלים, של העובדים ושל האזרח הפשוט.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ראש המועצה המקומית.

שמעון סויסה: שלום לכולם.

שמעון סויסה: אני מגיע לדיון הזה מתוך ציפייה שאולי אחת ולתמיד הדיונים האלה יסתיימו במשהו ממשי.

שמעון סויסה: הערה אחת לגבי התוכנית על חצור באישור ראש הממשלה.

שמעון סויסה: אני חושב שדווקא ממשלת ישראל וראש הממשלה אישרו לחצור תוכנית לראשונה בהיסטוריה, תוכנית שתהפוך אותה לעיר מתוך כוונה ליצור מינופים כלכליים ובעצם אחת ולתמיד לפתור את המצוקה הגדולה.

שמעון סויסה: אני מאמין בתוכנית והיא דווקא באה לתת מענה לעניין הזה.

שמעון סויסה: לעצם העניין.

שמעון סויסה: בפעם הקודמת שהייתי כאן אמרתי שהיינו במשבר מאוד גדול לפני שנתיים וחצי.

שמעון סויסה: הבעלים החדשים של המפעל נכנסו במלוא המרץ, עמדו בדברתם ויצרו מפעל שבהחלט אנחנו גאים בו, אלא שהיום אנחנו עומדים פני שוקת שבורה ואני אומר את זה בצורה שלא משתמעת לשתי פנים.

שמעון סויסה: אנחנו לא נאבקים נגד הבעלים של המפעל אלא אנחנו רוצים לעזור להם, אבל תבינו, אני אמרתי את זה הרבה פעמים, מפעל פרי הגליל לא רק מעסיק את תושבי חצור וטובא אלא המגדלים ועוטף עזה, את כל הגידולים שלהם מביאים למפעל הזה.

שמעון סויסה: בכל הארץ יש שרשרת מזון שמתפרנסת מהמפעל.

שמעון סויסה: אני גם חושב שהבעלים האלה מסוגלים לייצר עוד מאתיים מקומות עבודה, אם נהיה יצירתיים ונאפשר דרך משרד התעשייה לעזור לבעלים האלה.

שמעון סויסה: אני אומר את האמירה שלי בצורה הכי פשוטה.

שמעון סויסה: צריך למנות אדם אחד שיוביל את ההחלטה וילווה אותה.

שמעון סויסה: לחזי יש הרבה עיסוקים, לשר הזה יש הרבה עיסוקים, אבל צריך אחד שיוביל את ההחלטה שבשלושים ימים היא תתממש.

שמעון סויסה: הדבר השני שאני מציע הוא שכל סיוע למפעל – ואני אומר את זה כאן בצורה גלויה – יותנה בכך שהעובדים לא נפגעים.

שמעון סויסה: הדבר השלישי שאני רוצה להציע הוא שהבעלים של המפעל יודיע כרגע על השהיית הפיטורים, יאפשר לנו במלוא המרץ להיכנס למשא ומתן ולפתור את בעיית העובדים כי אנחנו לא יכולים להסכים עם העובדה שחמישים עובדים מפוטרים כי זה יהיה סיפור של גיבור סברינה בקריית שמונה.

שמעון סויסה: כך זה התחיל ובסוף אין מפעל.

משה גפני: תודה רבה אדוני ראש המועצה.

משה גפני: מוטי חזיזה, אתה רוצה להתייחס עכשיו או אחרי שנדבר עם המשרדים?

מוטי חזיזה: נשמע את המשרדים.

משה גפני: אני רוצה לעשות סבב ולשמוע גם את הבעלים, גם את משרד האוצר וגם את משרד התעשייה.

משה גפני: קודם כל, אני רותח מזעם.

משה גפני: אני רותח מזעם כי ועדת הכספים קיבלה החלטה ולא שמעתי עד עכשיו שמשהו מההחלטות יושם.

משה גפני: בפנינו יש כמה ברירות.

משה גפני: יש ברירה אחת לבוא ולומר שאם אתם לא מיישמים את ההחלטות שלנו, לא ניישם החלטות שלכם.

משה גפני: אני מתכוון לכל הממשלה.

משה גפני: אנשים נחמדים כולם, דרך אגב, אבל לא ניישם החלטות.

משה גפני: דיברה קודם שלי יחימוביץ על החוק ועמיר פרץ דיבר על מסלול מיידי.

משה גפני: אי אפשר להחזיק את המקל משני קצותיו.

משה גפני: אי אפשר לומר השלכת רוחב ולתת למפעל כמו פרי הגליל – שהוא מפעל עוגן בחצור – ליפול רק בגלל שעל פי הקריטריונים הוא לא עומד בעניין.

משה גפני: הגמרא אומרת שלא חרבה ירושלים אלא שהעמידו דבריהם על דין תורה.

משה גפני: זאת אומרת, אתם הולכים להפיל את חצור רק בגלל שכך כתוב בחוק ואין לעניין פתרון.

משה גפני: אני לא בא בטענות לבעלים.

משה גפני: אין לי שום טענה אליהם.

משה גפני: הם קנו את המקום, הם יכולים לעשות מה שהם רוצים.

משה גפני: הם ישבו כאן בדיון והיה סיכום שבתוך שבוע יהיה פתרון לעניין הזה אבל לא נעשה כלום.

משה גפני: אני מרוגז על כך שהבעלים פיטר עובדים, אבל מה אני יכול לעשות?

משה גפני: אין לנו כוח כדי לעזור לו.

משה גפני: אין לנו מכיוון שהמשרדים תקועים עם הנושא של החקיקה.

משה גפני: אני אציע לחבריי שאם לא יהיה פתרון בתוך שבוע ימים פשוט לא להעביר יותר כסף תמורת חוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: אם החוק לא משיג את מטרתו בחצור הגלילית, הוא לא ישיג את מטרתו גם בחולון.

משה גפני: רק אלה שמייצאים יוכלו לקבל את הכסף?

משה גפני: אנחנו מעבירים כאן מאות מיליוני שקלים, מעבירים מיליארדי שקלים, אז אם זה המצב, אם חבריי יסכימו, נחליט שיש נתק בין הממשלה לבין ועדת הכספים.

רוחמה אברהם-בלילא: האופוזיציה תומכת.

משה גפני: לא ואני אגיד לך למה.

משה גפני: זאת הזדמנות לומר.

משה גפני: יש מקרים בהם הממשלה הנוכחית אשמה.

משה גפני: יש מקרים וזה בסדר.

משה גפני: כל ממשלה, יש לה כל מיני באגים בהם היא אשמה.

משה גפני: נושאים כמו פרי הגליל, שזה משבר מתמשך על פני כל כך הרבה שנים ועדיין לא נגמר, זאת לא הממשלה אלא בכל המערכת כאן משהו לא מסודר.

משה גפני: אלה גם לא נושאים שצריך ליפול עליהם.

משה גפני: אני מתנצל.

משה גפני: הייתי אמור לבוא באחד מימי ראשון לחצור הגלילית, לבוא אליכם למפעל.

משה גפני: ביקשתי מראש המועצה לבוא כי רציתי לבוא אליכם אבל לא הסתייע בידי.

משה גפני: בעזרת השם אני אבוא.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, ההזמנה עדיין קיימת והיא פתוחה 24 שעות, מתי שתרצה לבוא.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, מחר ב-9:30 אני אהיה שם.

שלי יחימוביץ': אתה מוזמן להצטרף אלי.

משה גפני: אני צריך לנהל את הוועדה.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לקיים ישיבת ועדה בפרי הגליל.

משה גפני: תכף נשמע אותם ולפי זה נראה.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, לפני שאני שומע את נציגי האוצר, תרשה לי – אבל אל תסמיק – לומר שלמדתי ממך, ואני רואה אותך כגוף דומיננטי אמיתי.

משה גפני: מה אני שווה?

משה גפני: אני לא מצליח למצוא פתרון.

מוטי חזיזה: אדוני, אני לא מצהיר הצהרה פופוליסטית.

מוטי חזיזה: אתה יכול להיות המורה והמדריך של הרבה ועדים בארץ כי הדומיננטיות שלך והנחישות בדברים האלה, אנחנו יודעים להעריך זאת.

מוטי חזיזה: אני מאוד מעריך את זה.

מוטי חזיזה: ראיתי את זה בשיחות שהתנהלו אתך ואנחנו מאוד מכבדים זאת.

משה גפני: תודה רבה.

מוטי חזיזה: לעצם העניין.

מוטי חזיזה: חבל שכמה חברי כנסת שאמרו שיהיו בישיבת הוועדה, לא הגיעו, אבל גם מי שנמצא כאן, אני מברך אותו ותודה רבה על כך.

משה גפני: רבים מחברי הכנסת הגיעו לדיון.

משה גפני: יש דיונים שיש הרבה פחות חברי כנסת.

משה גפני: באו רבים מחברי הכנסת.

משה גפני: אל תשכח שבאותו זמן יושבות הרבה ועדות שפועלות בו זמנית.

משה גפני: אל תדון אותם לכף חובה.

מוטי חזיזה: רק לזכות אבל שגם יבואו לבקר בפרי הגליל ויראו את העובדים.

מוטי חזיזה: אלה שלא הספיקו לראות את העובדים, נמצאים 150 עובדים ואני מבקש שיבואו לראות במי מדובר.

מוטי חזיזה: אני מפנה את הדברים האלה לאוצר ולכל גורם שיבוא לראות במי הוא בא לפגוע.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, מה חטאו של העובד במדינת ישראל שרוצה לעבוד אבל שוללים ממנו את הזכויות?

מוטי חזיזה: מה טוב למדינה, שהוא ייפול עליה לנטל?

מוטי חזיזה: שיהיה עוד פרזיט?

מוטי חזיזה: עוד אחד ישב בחצור הגלילית?

מוטי חזיזה: ואני לא מתבייש לומר לכם.

מוטי חזיזה: מה יש לחפש בחצור הגלילית אם אדם לא מועסק 12 שעות ביום ולא שמונה שעות?

מוטי חזיזה: מה יש לו לחפש שם?

מוטי חזיזה: להיות לנטל?

מוטי חזיזה: להציק לאחרים?

מוטי חזיזה: זה הרי מה שבעצם גורם לתסכול הכי גדול שיכול להיות.

מוטי חזיזה: אני אומר דבר אחד.

מוטי חזיזה: היינו כאן.

מוטי חזיזה: אני הייתי נוכח בישיבה עם פואד.

מוטי חזיזה: ישבנו אתו ודיברתי אתו גם במפגשים של מפלגת העבודה.

מוטי חזיזה: הוא אמר: חזיזה, אנחנו עוזרים למפעל הזה והוא יקבל הכול.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני מכיר את השקפת עולמך.

מוטי חזיזה: ל"הבימה", יש להם למחוק 18 מיליון שקלים לשחקנים שאני לא פוגע בכבודם.

מוטי חזיזה: למה?

מוטי חזיזה: כי הם שחקנים.

מוטי חזיזה: אנחנו עובדי ייצור ולא שחקנים.

מוטי חזיזה: אנחנו אלה שמשלמים בבריאות ומשתכרים 4,000 שקלים.

מוטי חזיזה: מה ההבדל בין "הבימה" שם מרוויחים 4,000 ביום?

מוטי חזיזה: מה תגיד לאדם שמרוויח 3,500 שקלים בחודש ואם הוא יעבוד משמרות, הוא יגיע ל-4,000 שקלים?

מוטי חזיזה: אני שואל איפה הצביעות, איפה השוויון, איפה הזכויות, על מה מצהירים לי כל פעם?

מוטי חזיזה: אני מתקומם בגלל דבר אחד.

מוטי חזיזה: אומרים פריפריה, יש כוונות וכולי, אבל מה עם הכוונות במכולת?

מוטי חזיזה: מה עם העובדים האלה יומיים לפני חתונה?

מוטי חזיזה: העובדת לא יודעת אם היא תחזור לעבודה או לא תחזור לעבודה.

מוטי חזיזה: זה מה שאתם רוצים לראות בטלוויזיה?

מוטי חזיזה: זאת המציאות.

מוטי חזיזה: המדינה נותנת לגיטימציה לאנשים.

מוטי חזיזה: מזילים דמעה וזה מספק את היצרים של מישהו במדינה הזאת?

מוטי חזיזה: למה?

מוטי חזיזה: למה העוול הזה לפרי הגליל?

מוטי חזיזה: כי אנחנו גרים בחצור?

מוטי חזיזה: אני לא פוגע בראש המועצה ואנחנו מתנהלים בשיחות.

מוטי חזיזה: בסך הכול אני רוצה שתבינו דבר אחד.

מוטי חזיזה: אנחנו לא רוצים להצטייר כמסכנים, לא באנו לכאן לבקש נדבות, לא באנו לבקש כלום, אבל אם ל"הבימה" הצלחתם לעזור, תעזרו גם לנו.

משה גפני: עזוב את "הבימה".

משה גפני: יש כסף לעניין הזה אלא שהבירוקרטיה מונעת זאת.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני מבקש, אני מתחנן בשם ציבור העובדים.

מוטי חזיזה: אני נפגשתי עם סגן שר האוצר לא פחות מארבע פעמים.

מוטי חזיזה: הוא גילה נכונות, אני לא יכול לומר שלא, אבל לא יצא דבר.

מוטי חזיזה: נפגשנו עם שר התעשייה אישית.

מוטי חזיזה: כבר חושבים שאני נציג בעלי העובדים אבל אני לא הנציג שלהם אלא אני נציג העובדים.

מוטי חזיזה: מעניין אותי דבר אחד שלעובדים תהיה עבודה.

מוטי חזיזה: באינטרס שלכם, של המדינה, שלפחות בעיירה הזאת – אני לא אומר שהיא מסכנה אבל מגיע לה - יהיה סיוע האמיתי.

מוטי חזיזה: אני מבקש אדוני היושב ראש, אני לא רוצה להאריך בדברים כי יש כאן הרבה אנשים שיש להם מה לומר, הייתי רוצה לראות שכל אחד יחוש תחושה שאימא שלו עובדת בפרי הגליל, אחותו ואחיו עובדים שם ואז המצב יכאב לו.

מוטי חזיזה: הוא יראה את האימא יוצאת החוצה ויושבת בגשם.

מוטי חזיזה: אנשים שבוע ימים יושבים באוהלים, בגשם ובקור.

מוטי חזיזה: לא ראיתי שר שבא לכבד אותנו, אבל לא צריך.

מוטי חזיזה: ברוך השם יש לנו את האמונה בקדוש ברוך הוא, את האמונה בעצמנו ואנחנו נחושים.

מוטי חזיזה: אנחנו לא נשברים, לא מתמוטטים ולא ממוטטים אותנו, אבל יש לנו ציפייה מהמנהיגות של מדינת ישראל, מהחברים שבימים מסוימים מגיעים אבל לא תמיד – ואם הם מגיעים, הם עוברים על פרי הגליל, פוסעים מעל פרי הגליל והדופק שלהם לא עולה וזה לא דוחף אותם להסתכל ורק לשאול מה קורה עם האנשים האלה.

מוטי חזיזה: חבר'ה, לאן אנחנו הולכים?

מוטי חזיזה: איפה המנהיגות המדינית שלנו?

מוטי חזיזה: איפה החברים שלנו?

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני לא אמשיך לנאום.

מוטי חזיזה: נאמתי מספיק, בכינו מספיק והציפייה שלנו, של ההסתדרות ושל כל חבריי נתונה לך אדוני היושב ראש.

מוטי חזיזה: אין לי היום מנהיג אחר.

מוטי חזיזה: אתה היושב ראש המנהיג שלנו היום.

מוטי חזיזה: אני דורש ממך שאתה תעשה את הצדק האמיתי לציבור העובדים שהם מסכנים.

מוטי חזיזה: אני מאוד אכבד את זה.

מוטי חזיזה: לא אתן לך תעודה, אבל מלמעלה בשמים יברכו אותך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חזי, בבקשה.

חזי צאיג: קודם כל, אני אעדכן ואומר היכן אנחנו עומדים מאז הישיבה הקודמת.

חזי צאיג: אנחנו הודענו כאן שאנחנו ננסה או נייצר איזשהו מסלול שייתן פתרון לחברות שלא מייצאות גם אם הן לא עומדות בתנאי חוק עידוד השקעות הון.

חזי צאיג: כפי שחברי כנסת אמרו קודם, נכון להיום חוק עידוד השקעות הון מתנה את האישורים שלנו ביצוא של 25 אחוזים.

חזי צאיג: אנחנו ביחד עם משרד האוצר התנענו מהלך, כך שאני מאמין שבשבוע הבא, ממש בימים הקרובים, נפרסם הוראת מנכ"ל שנותנת פתרון לחברות שלא מייצאות.

חזי צאיג: מדובר במתן מענקים גם לחברות שלא מייצאות ולא במסגרת חוק עידוד השקעות הון.

חזי צאיג: יש לנו תקציב לעניין הזה.

חזי צאיג: ההוראה תתפרסם לכל המאוחר בשבוע הבא.

שמעון סויסה: יהיה מענה למפעל פרי הגליל?

משה גפני: רגע.

משה גפני: מר סויסה, רגע.

משה גפני: חזי, כמה כסף על פי הקריטריון החדש שיפורסם בשבוע הבא יכול לקבל מפעל פרי הגליל?

משה גפני: עשיתם את החשבון?

חזי צאיג: עשינו את החשבון.

חזי צאיג: אני אומר את המתווה של המסלול.

משה גפני: לפני שאתה אומר, כמה כסף?

חזי צאיג: על כל השקעה עתידית, הם יוכלו לקבל עשרים אחוזים.

משה גפני: עתידית אבל מה יהיה עכשיו?

חזי צאיג: מהיום והלאה.

חזי צאיג: הבעיה היא לאשר רטרואקטיבית שנתיים ושנה וחצי אחורה.

חזי צאיג: אין לנו אפשרות.

משה גפני: למה אי אפשר?

חזי צאיג: אי אפשר.

חזי צאיג: קודם כל, אנחנו הסכמנו על חצי שנה אחורה.

חזי צאיג: הייתה הסכמה בינינו לבין אגף תקציבים, אבל חוות הדעת המשפטיות – גם של המשפטנים שלנו, גם של משרד האוצר וגם של משרד המשפטים – שלא ניתן ללכת אחורה.

חנא סוייד: גם אם יש הבטחה שלטונית?

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא משנה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה בניגוד לחוק.

משה גפני: אורן, חזי ימשיך, אבל אני רוצה קודם לדעת ממך.

משה גפני: אפשר או אי אפשר ללכת רטרואקטיבית?

אורן משה: אי אפשר רטרואקטיבית.

משה גפני: למה אי אפשר?

משה גפני: בגלל חוסר כסף?

אורן משה: לא.

אורן משה: הבעיה הספציפית של פרי גליל היא לא בעיה תקציבית.

אורן משה: בעיית פתיחת הקריטריונים היא למעשה מאפשרת לעוד מועמדים לגשת להתמודד על התקציב הזה, כי הרי אנחנו לא נגיד שהולכים אחורה רק לפרי גליל אלא אנחנו הולכים אחורה לכל מי שעומד בתנאים האלה ואז נכתוב את אותם תנאים.

משה גפני: אם אני זוכר נכון, אתה הבעלים, נכון?

משה אפרים: כן, אתה זוכר נכון.

משה גפני: אתה מכיר את מה שחזי מדבר עליו?

משה אפרים: כן.

משה גפני: לגבי הנושא של מה שעומד להתפרסם בשבוע הבא, זה מכאן ואילך.

משה אפרים: מדובר בשלושים מיליון שקלים שיכולים להגיש כאן אלפיים מפעלים וכל אחד יקבל 10,000 שקלים אין שום בשורה במה שהם אומרים.

משה אפרים: אלה סתם שטויות.

עמיר פרץ: גפני, שאל אותו על המסלול שהצעתי.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני עכשיו מחכה לשמוע אותו.

משה גפני: חזי, תמשיך.

חזי צאיג: זה לגבי המסלול.

חזי צאיג: אנחנו נפגשנו וניסינו - בלי לשייך את זה לפרי גליל – להתאים את המסלול כמה שיותר על מנת לתת פתרון לפרי גליל.

חזי צאיג: לצערי כרגע אני מבין שהפתרון היחיד שיכול לתת מבחינתם פתרון לנושא של התעסוקה, זה אם יימצא פתרון תקציבי רטרואקטיבי להשקעות שהם עשו.

עמיר פרץ: כאן אין לך השלכות רוחב.

חזי צאיג: לא, אני לא בטוח.

משה גפני: מה לגבי מסלול התעסוקה, מה שהעלה חבר הכנסת פרץ?

עמיר פרץ: לא יכולות להיות השלכות רוחב מכיוון שהם בתמימותם היו בטוחים שהם יצליחו לעבור את סף היצוא והעדיפו מקום בו הם יקבלו יותר.

עמיר פרץ: אין לך מישהו שוויתר על מסלול תעסוקה.

חזי צאיג: יש הרבה.

עמיר פרץ: אין כזה.

חזי צאיג: יש הרבה.

עמיר פרץ: אין כזה.

חזי צאיג: יש הרבה.

חזי צאיג: אני מכיר את הנתונים.

עמיר פרץ: זה לא הגיוני.

חזי צאיג: היום הביקושים במסלול התעסוקה עולים על ההיצע התקציבי שלנו לפחות פי שתיים או פי שלוש.

עמיר פרץ: זה צופה פני עתיד.

חזי צאיג: לא.

חזי צאיג: גם אחורה.

חזי צאיג: גם אלה שקיבלו לפני שנתיים ושלוש.

חזי צאיג: אני רוצה לומר שאם פותחים את זה אחורה, צריך לפתוח את זה לכולם.

חזי צאיג: זה לא יכול להיפתח ספציפית למישהו מסוים.

עמיר פרץ: אין לך מקרים דומים.

עמיר פרץ: אין דבר כזה.

עמיר פרץ: אין הגיון.

עמיר פרץ: מי שחשב ללכת למסלול תעסוקה, הלך.

עמיר פרץ: הם היו בטוחים שהם יעמדו במסלול יצוא גם לאור האווירה שהייתה ממשרד התעשייה כי שר התעשייה הבטיח להם.

חזי צאיג: לא, אבל כל החברות שלא מייצאות, צריך לפתוח את זה גם בפניהן.

משה גפני: חזי ואורן, תגידו כמה מפעלים יש היום שהם מפעלי עוגן ביישובי פריפריה, עיר פיתוח או בעיר כזאת שהיא עיר לא גדולה.

אלי יריב: אין דבר כזה.

אלי יריב: אני מקריית שמונה.

משה גפני: אבל לא נתתי לך רשות דיבור.

משה גפני: אם אתה רוצה לדבר, אני אאפשר לך.

משה גפני: לחברי כנסת יש חסינות, אבל לחברי עירייה עדיין לא ואולי צריך לסדר את זה.

משה גפני: כמה מפעלי עוגן בישובים מהסוג הזה כמו חצור נמצאים במצב כמו פרי הגליל?

אורן משה: אני לא יודע.

משה גפני: אתה יודע?

חזי צאיג: אני לא יודע לומר לך.

חזי צאיג: אני לא יודע מה המצב ואם תשאל את הבעלים, הוא לא יגיד לך שהוא מחר פושט את הרגל וסוגר את המפעל.

משה גפני: אנחנו המדינה, הוא רכש את המפעל והוא אומר שמדינת ישראל אומרת לו להשקיע במפעל בנהריה.

משה גפני: למה?

משה גפני: כי בנהריה הוא משלם פחות ארנונה ממה שהוא משלם בחצור הגלילית.

משה גפני: אגב, זה אותו הדבר כמו חיבור הגז.

משה גפני: מפעלי נייר חדרה מביאים את הגז עד המפעל ולמפעלים באופקים ובירוחם לא מביאים עד המפעל אלא הם צריכים לשלם עבור זה.

משה גפני: זאת אומרת, יש כאן שוויון במדינה שנותנים יותר לעשירים ולעניים נותנים פחות.

משה גפני: לא לעניים ממש אלא לישובים שהם יותר חלשים נותנים פחות.

משה גפני: אני לא יכול להשלים עם המצב הזה.

משה גפני: אני לא יכול להשלים עם זה.

משה גפני: אם אתם באים ועכשיו מתחילים להגיד לי בירוקרטיה, בסדר, אבל אז אני מודיע לכם שבקשה נוספת להעביר כסף על פי חוק עידוד השקעות הון, אני את הדיון בבקשה הזאת אעשה במפעל פרי הגליל בחצור.

משה גפני: שם נקיים את הדיון.

משה גפני: אנחנו נראים כמו מדינת חלם.

משה גפני: זה בסדר, אתם תחסכו הרבה כסף.

משה גפני: אתם יכולים לשמור על הכסף אבל אני לא בטוח שתישאר מדינה.

משה גפני: המציאות הזאת שמקום כמו חצור הגלילית, שמספר האנשים שם הוא קטן, שההוצאות שם הן גדולות יותר מאשר בערים עשירות, לוקחים את המפעל הזה, מפטרים חמישים עובדים, המשמעות של העניין היא קריטית.

משה גפני: היא פשוט לא תאמן.

משה גפני: זה פשוט לא יכול להיות.

משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר, אני הולך לדבר עם שר התעשייה, ואם אין פתרון, יש נתק בין ועדת הכספים לבינם.

משה גפני: הדבר הזה לא יכול להיות.

משה גפני: על מה אנחנו מדברים?

משה גפני: מישהו יכול להגיד כאן השלכת רוחב?

משה גפני: אנחנו מכירים את מדינת ישראל.

משה גפני: תאמינו לי, אנחנו עושים שם.

משה גפני: אני בכלל לא נוסע לחוץ לארץ אלא אני נוסע רק בארץ.

משה גפני: איפה יש עוד מפעל כזה כמו המפעל בחצור הגלילית?

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע משהו ולהתחבר לדברים שלך.

עמיר פרץ: אני מציע לאוצר, מכיוון שאתם חוששים מהשלכות רוחב, לאפשר מסלול תעסוקה, תשלום רטרואקטיבי של שנתיים ובתנאי שהמפעל נמצא באזור פיתוח א'.

עמיר פרץ: כך פתרת את הבעיה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: יש לי בקשה אליך.

משה גפני: אנחנו לוקחים את העניין ברצינות.

משה גפני: אנחנו חברי ועדת הכספים לוקחים את העניין ברצינות.

משה גפני: אי אפשר יהיה לעצור את המדינה עם חוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: בחוק עידוד השקעות הון יש גם בעלים של מפעלים שהם אנשים מאוד עשירים.

משה גפני: הם לא ישתקו לנו.

משה גפני: אני מציע מה שהצעתי עכשיו.

משה גפני: כשתבוא פנייה, וזה הרבה כסף, על פי רוב מדובר ברבע מיליארד שקלים או ב-300 מיליון שקלים או ב-400 מיליון שקלים, נעשה את הישיבה במפעל שלך בפרי הגליל ובתנאי שאתה מחזיר את העובדים לחודש ימים.

משה גפני: אם בתוך חודש ימים יתברר שאנחנו קונילמלך, תעשה מה שאתה רוצה.

משה אפרים: אני רוצה להגיד כמה מלים.

משה גפני: אבל תענה לי.

משה אפרים: אני רוצה להגיד כמה מלים.

משה אפרים: קודם כל, יש כאן חוסר דיוק לאורך ולרוחב.

משה אפרים: ויטה פרי הגליל מעסיקה למעלה מ-800 עובדים כאשר 230 מהם בחצור.

משה אפרים: אנחנו קיבלנו את המפעל עם 140 עובדים בלבד וכולם צריכים לדעת את זה.

משה אפרים: היום יש במפעל 230 עובדים.

משה גפני: תגיד לי, אתה מתמודד בפריימריס באיזו מפלגה?

משה אפרים: אחד אומר שאני קדוש מעונה, אחד אומר לא, אבל אני רוצה להבין.

משה אפרים: אני חושב שעמיר פרץ היה אתמול והבין וההצעה שלו היא גם הצעה שקיבלתי אותה כי באמת זאת הצעה הגיונית.

משה אפרים: אין לי פריימריס ואני עשיתי את כל מה שיש לי בעשר אצבעות.

משה אפרים: לא קיבלתי טובות מאף אחד.

משה גפני: אמרת את זה גם בישיבה הקודמת.

משה אפרים: וגם לא מהממשלה לא לקחתי עשר אגורות מהיום בו הפכתי להיות עצמאי.

משה אפרים: אני רוצה להגיד לך דבר אחד.

משה אפרים: תוקפים אותנו כאן, אבל על מה?

משה גפני: אף אחד לא תקף אתכם.

משה אפרים: מה עשינו?

משה אפרים: אני שומע כאן חברי כנסת.

משה אפרים: חבר'ה, תירגעו, לא עשינו שום דבר רע אלא עשינו רק טוב.

משה גפני: מר אפרים, אף אחד לא תקף אותך.

משה אפרים: זה שאנחנו ויתרנו בישיבה עם עופר עיני, עת רכשנו את המפעל, הוא ביקש שנמשיך את הוותק של העובדים, העובדים עובדים אצלנו שנתיים וקצת, ואנחנו הסכמנו לכך, זה לא אומר שנעשה משהו לא בסדר.

משה אפרים: הרב גפני, אנחנו ביום הקנייה ישבנו עם עופר עיני, זקי איש שלום ואני ועופר עיני שאל את זקי האם הוא רוצה לפגוע בוותק של העובדים כי היינו צריכים לפטר ולקבל ואז לקבל את המענק של חזי צאיג.

משה אפרים: אז זקי אמר שהוא לא רוצה לפגוע בוותק של שלושים שנים, מה גם שיש כאן עובדות שיכולות להיות אימא שלו.

משה אפרים: אמרתי לו שאנחנו רוצים יומיים לבדוק את זה.

משה אפרים: רציתי לבדוק משפטית.

משה אפרים: הוא אמר, מה פתאום, אין לבדוק.

משה אפרים: עופר אמר שהיום חותמים ואין לבדוק.

משה אפרים: זקי שאל אותי אם אני רוצה לקחת להם את הוותק.

משה אפרים: אמרתי לו שאני לא רוצה, אבל אולי נבדוק.

משה אפרים: מסתבר שאיך שחתמנו, אכלנו אותה וכולם ידעו את זה.

משה אפרים: זה עיקר הבעיה.

משה אפרים: שם זה התחיל ושם זה נגמר.

משה אפרים: אנחנו מייצאים שמונה מיליון דולר.

משה אפרים: מה לעשות, אין לנו יותר מזה.

משה אפרים: החברה הייתה בכינוס, הלקוחות בחוץ לארץ ברחו, ארבעה חודשים כונס הנכסים לא שיווק סחורה לחוץ לארץ, אז מה נעשה?

משה אפרים: עד שהחזרנו את הלקוחות, אנחנו דנים ובינתיים הצלנו עוד מפעל עם מאה עובדים מלוד ונהריה.

משה אפרים: אתם לוקחים את זה לכיוון של נהריה, אבל גם שם יש עובדים, יש הסתדרות, עובדים מאורגנים, לא עשינו שום דבר, לא לקחנו ממישהו משהו.

משה אפרים: אני אומר לכם שזאת חברה שמעסיקה 860 עובדים.

משה אפרים: אני אומר לכם עוד דבר שאולי לא קשור כל כך.

משה אפרים: אם מחר-מחרתיים משרד התעשייה או מי מוועדות קדמי ואחרות יורידו את המכס של הטונה, יהיה לכם עוד גל פיטורים המוני והוא יהיה בטירת הכרמל ובחצור הגלילית.

משה אפרים: אני לא אומר את זה סתם.

משה אפרים: פעם אחת רוצים צדק חברתי, פעם אחת מורידים אבל תבינו מה קורה.

משה גפני: לאן תגיע בסוף?

משה אפרים: אני מפעל טונה קטן.

משה אפרים: אותי לא תרגיש, אבל תרגיש את זה אצל אחרים.

משה גפני: עם כל הכבוד לך, אנחנו הודענו בישיבה שקיימנו בדיזיין סנטר שאנחנו לא מסכימים וכתוצאה מהדיונים האלה עם שר האוצר הממשלה קיבלה החלטה שהיא לא מביאה הורדת מכסים על מה שיש ייצור מקומי.

משה גפני: לא זו אף זו, הודעתי על פי חוות דעת משפטית שעל כל המכסים שמורידים, אני אגיש התנגדות אם לא יהיה דיון בוועדת הכספים.

משה גפני: אתה קיבלת עכשיו מאתנו הודעה שלא מורידים את המכס על הטונה ואתה מחזיר עכשיו את העובדים.

משה אפרים: אני אחזיר.

משה אפרים: אם אתם רוצים לחכות חודש, נחכה.

משה גפני: מאה אחוזים.

משה אפרים: חס וחלילה אני לא נגד העובדים.

משה גפני: רבותיי, לא מוחאים כאן כפיים.

אילן גילאון: הכפיים היו בשבילך.

משה גפני: לא, אין כפיים.

משה גפני: מוטי חזיזה יודע מה הוא עשה.

משה גפני: הוא זרק עלי עכשיו את כל האחריות.

משה גפני: לי אין כסף אלא להם יש.

אילן גילאון: יש מה ללמוד ממוטי חזיזה.

משה גפני: חבל על הזמן.

קריאה: עכשיו אתה מנהיג פועלים.

משה גפני: הייתי תמיד.

משה גפני: באופקים הייתי.

אורן משה: אני אהיה תמציתי.

משה גפני: רק בכיוון של פתרון.

משה גפני: אל תגיד מה לא.

משה גפני: מה לא, זאת לא הישיבה עכשיו.

אורן משה: פשוט להעמיד דברים על דיוקם לגבי דברים שנאמרו כאן.

אורן משה: לגבי הבטחה שהוצג כאילו ניתנה על ידי הממשלה.

אורן משה: אני אומר בסמכות שלא ידוע לנו על כל הבטחה שניתנה על ידי הממשלה.

אורן משה: הממשלה לא נתנה הבטחה.

משה גפני: פואד מודיע שהוא נתן הבטחה והוא מוכן לבוא לכאן ולומר את זה.

עמיר פרץ: הוא הודיע לי היום.

אורן משה: אין הבטחה באופן שבו מרכז ההשקעות יודע לשלם כסף.

אורן משה: לגבי הצעתה של חברת הכנסת יחימוביץ לפתיחת תנאי היצוא.

אורן משה: צריך להבין שבכל תקופה, אבל בטח כמו שחברת הכנסת אמרה בערב של מיתון עולמי, המשמעות של פתיחת תנאי היצוא היא כניסה של יותר חברות, הגדלת הטבות המס שחברי הכנסת בוועדה הזאת מכירים אותן היטב ובטח גם יותר מתחרים על תקציב המענקים המוגבל.

אורן משה: אני מזכיר שאנחנו מדברים על תקופה וכולנו קוראים את הפרסומים על אומדן החסר בגביית המסים.

אורן משה: המשמעות של הדבר הזה היא שכל אחד יקבל פחות ושפשוט החוק הזה שהיום מתיימר לתת עשרים אחוזים מענק למפעלים, יותר מתחרים, זה פחות לכל אחד.

משה גפני: אני לא מקבל את התחזית הפסימית של משרד האוצר.

משה גפני: היה כאן בוועדה ויכוח אתכם ואתם אמרתם שהולך להיות רע ואני אמרתי שהקדוש ברוך הוא מנהל את העולם והולך להיות טוב.

משה גפני: מי צדק?

קריאה: הקדוש ברוך הוא.

אורן משה: אדוני, אני לא מדבר על תחזיות.

אורן משה: אני מדבר גם בתחזית אופטימית.

משה גפני: גם אתמול מילאו לי את הראש עם זה שהולך להיות רע.

משה גפני: יוון כבר אמרנו?

אורן משה: אני לא מדבר על שום שינוי במצב הכלכלי.

אורן משה: יותר מתחרים על אותן הטבות מס ואותו תקציב מענקים, זה פחות לכל אחד ואת זה צריך להבין.

משה גפני: אין משהו אחר אלא יש את חצור הגלילית עם פרי הגליל.

משה גפני: אתם חייבים למצוא לזה פתרון.

אילן גילאון: אפרים, אתה מוכן לקבל את משרד התעשייה כשותף חמישים אחוזים אתך?

משה אפרים: כן.

משה גפני: חזי, אנחנו חייבים לשבת.

משה גפני: אנחנו לא נוותר עכשיו.

משה גפני: זה מפעל אחד בעיר אחת.

משה גפני: אם תגידו שיש עוד מקומות, בסדר, נראה על כמה אנחנו מדברים.

משה גפני: אין השלכת רוחב.

משה גפני: אפשר לקבוע קריטריונים ועם כל הכבוד למשפטנים, המשפטנים נבראו כדי לשרת את המטרה של המדינה ולא כדי להפריע למדינה.

משה גפני: להגיד כל הזמן לא, זה גם אני יודע כי את זה כבר למדתי בכולל.

משה גפני: לשם מה הם למדו משפטים?

משה גפני: הם למדו כדי להגיד כן.

משה גפני: התשובה היא שצריך קריטריון לעניין הזה של מפעל עוגן בעיר כזאת.

חזי צאיג: בזה אין בעיה.

משה גפני: אפרים, אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: הנה, הוא אומר שאין בעיה לעניין הזה, להוספת הקריטריון.

חזי צאיג: גם הפתרון שאנחנו הולכים להציע בשבוע הבא הוא פתרון עתידי.

חזי צאיג: הוא לא הולך אחורנית.

משה גפני: לא.

חזי צאיג: אני פשוט לא רוצה להשלות כאן את האנשים.

חזי צאיג: עד היום לא הצלחנו למצוא פתרון אבל נשתדל לאור החודש שנתת לנו וננסה לבדוק מה אפשר לעשות.

משה גפני: אני אחזור על מה שאמרנו.

משה גפני: כל חברי הוועדה אומרים דבר אחד.

משה גפני: אם יש השלכת רוחב, שזה באמת הולך לרוקן את תקציב המדינה, אז באמת צריך לדון בדיון אחראי, במיוחד אנחנו חברי הוועדה שבקואליציה.

משה גפני: אנחנו כולנו, גם קואליציה וגם אופוזיציה, משוכנעים במיליון אחוזים שאין השלכת רוחב.

משה גפני: אם ייקבעו קריטריונים נורמליים, שכליים, שייתנו מענה לישוב חצור הגלילית ולא יפגעו בתקציב המדינה עם השלכת רוחב, כי כסף יש, במיוחד עכשיו כשאומר בעל המפעל שהוא מוכן להחזיר את מכתבי הפיטורים לתקופה של חודש ואני מבקש בחודש הזה למצוא פתרון.

משה גפני: אם אתם לא תמצאו פתרון, אנחנו מאוד נכעס.

משה גפני: מאוד מאוד, מכיוון שאנחנו חושבים שיש פתרון.

משה גפני: יש פתרון.

משה גפני: אם לא יהיה פתרון, נתחיל לקיים דיונים במפעל פרי הגליל.

משה גפני: אני גם אקיים את ההבטחה שהבטחתי להם שאני בא, גם כל חברי הוועדה לא יצטרכו לנסוע כל אחד לבד אלא ניסע כולנו ביחד וגם עם עידוד השקעות הון נקיים את הדיון שם ונראה איך יש השלכה לעידוד השקעות הון על חצור הגלילית והדיון יהיה שם מול העובדים והעובדות.

משה גפני: נגיד שנותנים הרבה כסף למפעל בחולון כי זה הקריטריון.

משה גפני: כך המשפטנים של משרד האוצר ומשרד התעשייה אמרו.

חזי צאיג: אני רוצה להוסיף עוד מילה לגבי חוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה סתם איום עכשיו.

משה גפני: זה לא רציני.

חזי צאיג: לא לגבי האיום.

חזי צאיג: אני רוצה שתבינו.

חזי צאיג: כל התקציב שלנו הולך לפריפריה ואין לנו תקציב למרכז הארץ.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא העליתי את העניין הזה.

משה גפני: הרי אם ייסגר מפעל פרי הגליל, המשמעות של העניין היא ייצור מקומי כך שיותר ויותר תהיה ריכוזיות במוצרים האלה ומחיר המוצרים יעלה.

משה גפני: כל הזמן הממשלה מדברת על המחאה החברתית, אבל זה לא תורם לפתרון המחאה החברתית.

משה גפני: אני רואה עליו בעיניים שהוא סוחר ממולח.

משה גפני: הוא יראה שלא הולך לו, הוא גם יסגור בנהריה ויפתח מפעל אחר כמו מפעל לייצור נשק.

מישל מלכא: האבסורד הוא שבסוף הכסף יצא מהמדינה אבל דרך האבטלה.

אילן גילאון: אם אפשר להשפיל, למה לא?

עמיר פרץ: גפני, נחדד את זה.

עמיר פרץ: אפשר לגמור את זה היום.

עמיר פרץ: תבקש תשובה.

משה גפני: אתה לא תקבל תשובה מהם עכשיו.

משה גפני: אני מכיר אותם.

עמיר פרץ: האוצר לא פירט לגבי ההצעה של מסלול תעסוקה חלופי.

אורן משה: זה אותו הדבר שחזי אמר בעניין הרטרואקטיביות.

עמיר פרץ: לא, זה לא אותו הדבר.

עמיר פרץ: זה ממש לא אותו הדבר.

אורן משה: אז לא הבנתי את ההצעה.

עמיר פרץ: אין לך מצבים רטרואקטיביים.

אורן משה: אני לא יודע.

עמיר פרץ: אין דבר כזה.

עמיר פרץ: לא יכול להיות דבר כזה.

עמיר פרץ: אין אחד כמו בעל המפעל הזה.

משה גפני: אני כבר חתמתי על החוק של שלי יחימוביץ.

עמיר פרץ: כן, אבל זה טוב לטווח ארוך.

משה גפני: תן לי גם לאיים עליהם.

משה גפני: אנחנו עכשיו מתקרבים לבחירות ולפני הבחירות, מהניסיון שלי ואני הרבה שנים כאן, מעבירים הרבה חוקים שהממשלה מתנגדת להם.

משה גפני: אם אתם רוצים את השלכת הרוחב הזאת, מתקרבים לבחירות, נצביע על זה.

משה גפני: אבל אנחנו רוצים פתרון לפרי הגליל.

משה גפני: העלה חבר הכנסת עמיר פרץ את ההצעה של מסלול התעסוקה.

משה גפני: אתה אומר שיש לזה השלכת רוחב.

משה גפני: אני מבקש שתבדקו את העניין הזה.

משה גפני: במידה וזה הפתרון, אני מבקש ללכת על הפתרון הזה.

משה גפני: במידה וזה לא הפתרון, ללכת על קריטריון ברור שאפשר לעשות אותו.

משה גפני: אני הולך לדבר גם עם שר האוצר וגם עם שר התעשייה.

משה גפני: ללכת על קריטריון של מפעל עוגן בהוראת שעה, לא חשוב באיזושהי צורה, מפעל עוגן שנמצא בישוב שהוא ישוב פריפריאלי, שהוא ישוב לא גדול, שזה בעצם כמעט עיקר התעסוקה בו, לתת לו את האפשרות גם רטרואקטיבית כאשר לזה אין השלכת רוחב.

משה גפני: לקבוע קריטריון או בתקנות או בנהלים שיבוא לאישור ועדת הכספים.

משה גפני: לא תהיה לזה השלכת רוחב.

משה גפני: נעשה הוראת שעה לשנה וחצי.

משה גפני: תוך שבוע אני רוצה תשובה.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, לא שמעתי את ההחלטה.

מוטי חזיזה: אם אפשר, תאמר לי שוב מה ההחלטה לגבי שלושים הימים.

משה גפני: ההחלטה היא כלהלן: באדיבות בעל המפעל ובאדיבות ממשלת ישראל שמיוצגת כאן על ידי חזי צאיג ואורן משה, מחזירים היום את העובדים בחזרה לעבודה.

עמיר פרץ: מבטלים את מכתבים הפיטורים.

משה גפני: מבטלים את מכתבי הפיטורים לחודש ימים.

משה גפני: מחזירים את העובדים, מבטלים את מכתבי הפיטורים לחודש ימים כאשר בתוך חודש ימים יושבים נציגי הממשלה – גם משרד האוצר וגם משרד התעשייה – ובודקים גם את מסלול התעסוקה שהעלה חבר הכנסת עמיר פרץ.

משה גפני: אם יש לזה השלכות רוחב ואין אפשרות ללכת למסלול הזה, ליצור מסלול חדש כפי שנאמר בישיבה הקודמת שעיקרו יהיה מסלול כלפי פרי הגליל כאשר לדעתנו אין דבר דומה לו כי מדובר בישוב קטן שנמצא בפריפריה, רחוק ממרכז הארץ, המפעל הוא מפעל עוגן גם לחצור הגלילית וגם לטובא זנגריה, ואז לתת למסלול הזה אפשרות לפתרון אפילו זמני של הוראת שעה תוך כדי דיונים עם בעל המפעל.

משה גפני: ביקשתי מהם לדווח לי בתוך שבוע האם יש התקדמות בעניין הזה.

משה גפני: במידה שנעבור את החודש ואנחנו נתקרב למסלול הזה שאין להם פתרון וידינו כבולות, אני אקיים את הדיונים על חוק עידוד השקעות הון במפעל פרי הגליל.

מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, לא סתם אמרתי שאתה יכול להיות מנהיג.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא.