ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 18, פרוטוקול מספר 22, 2011-11-22 12:00

אחמד טיבי: בוקר טוב.

אחמד טיבי: אני מברך אתכם, ועדת החקירה מתכנסת שוב, כדי לדון הפעם בנושא תעסוקה במגזר הערבי, דו"ח הוועדה לשינוי כלכלי חברתי, המכונה דו"ח טרכטנברג.

אחמד טיבי: נתונים כלליים.

אחמד טיבי: השתתפות המיעוט הערבי בכוח העבודה, 12.7%, נמוך ביחס לחלקו באוכלוסייה.

אחמד טיבי: שיעור תעסוקת נשים ערביות הוא נמוך, 26% בלבד.

אחמד טיבי: שכר העבודה המשולם לערבים, נמוך בכ- 40%, בהשוואה ליהודים.

אחמד טיבי: הגברת תעסוקת ערבים בכלל, נשים ערביות בפרט, ובשכר אשר אינו מתחת לקו העוני, הוא אינטרס ציבורי ולא אינטרס סקטוריאלי של המיעוט הערבי לבדו.

אחמד טיבי: דו"ח הוועדה לשינוי חברתי כלכלי, הרי הוא דו"ח טרכטנברג, מקדיש חשיבות מיוחדת לעידוד תעסוקת ערבים ומייחד לכך פרק נפרד.

אחמד טיבי: ועדת החקירה הפרלמנטארית לקליטת ערבים בשירות הציבורי, ציפתה לדו"ח בתקווה שאכן יצביע על החסמים העיקריים, המונעים תעסוקת ערבים ומכאן גם מונעים את תרומתם למשק וימליץ לממשלה על צעדים ממשיים ואופרטיביים, לתיקון לטובת האזרחים הערביים והמשק כולו.

אחמד טיבי: לצורך לימוד תוכנית הדו"ח, הוועדה מבקשת מכותבי הפרק על עידוד תעסוקה במגזר הערבי, להציגו בפניהם, כולל נתונים או בעיות שניצבו בפניהם ולפרט בין השאר: א.

אחמד טיבי: תמונת המצב הקיימת לגבי תעסוקת ערבים במשק.

אחמד טיבי: מאפייני תעסוקה, כלומר השתקפות בכוח העבודה, השכלה, ענפי תעסוקה, שכר, מגזרי תעסוקה.

אחמד טיבי: חסמים עיקריים לפי סדר עדיפות, תוך ציון המקורות והנתונים, הערכות.

אחמד טיבי: ב.

אחמד טיבי: יעדי התעסוקה בהתאם לתוכנית פיתוח בחתכים הבאים: תאריכי יעד, תוספת מועסקים, נפשות, שיעור מועסקים, גברים ונשים, יעדי תעסוקה, צורת תעסוקה, משך תעסוקה, מקצועות עיקריים, הכנסה ממוצעת למועסקת ולמועסק.

אחמד טיבי: ג.

אחמד טיבי: אילו פעולות נדרשות להתגבר על החסמים, המצויים כיום – חוסר אמון הדדי, רמת שכר נמוכה, הדרה משירות ציבורי בכלל וממשלתי בפרט.

אחמד טיבי: מה תפקידה של הממשלה בכל התהליך ומה האחריות הנובעת מכך.

אחמד טיבי: הוזמנו לישיבה אנשים רבים, מהם פרופ' טרכטנברג, שלא מצא לנכון להגיע, מה היתה הסיבה הרשמית?

אחמד טיבי: מה הוא אמר?

קריאה: הוא לא יכול להגיע, הוא עסוק.

אחמד טיבי: עסוק.

אחמד טיבי: תעסוקת טרכטנברג.

אחמד טיבי: הוזמן גם נציג של בנק ישראל, מה הוא אמר?

קריאה: רק אחרי השעה ארבע.

אחמד טיבי: הכנסת תעבוד על-פי צרכיו של נציג בנק ישראל.

אחמד טיבי: הוזמנה הגברת אסתר דומיניסיני, מנכ"לית הביטוח הלאומי.

אחמד טיבי: מה היא אמרה?

קריאה: משתתפת בדיון בתל-אביב.

אחמד טיבי: דיון בתל-אביב.

אחמד טיבי: אני אסתפק בשלוש הדוגמאות האלה ונמשיך בדיון.

חמד עמאר: מה, הם לא אישרו הגעה קודם?

אחמד טיבי: לא, הם לא אישרו.

אחמד טיבי: ניסינו להסתגל, אפילו, ללו"ז שלהם, כדי להביא אותם, והם לא מצאו לנכון.

אחמד טיבי: אגב, על-פי חוק, ואתם מכירים את החוק, פקיד ממשלה המוזמן לדיון של ועדה בכנסת, חייב להתייצב, אלא אם השר הודיע שהוא יבוא במקומו.

אחמד טיבי: זה התקנון.

אחמד טיבי: ושני המקרים לא התקיימו, במקרה זה, וצר לי על כך.

אחמד טיבי: אני חושב שזה מראה, אולי, אולי, לכאורה, על היחס לנושא.

אחמד טיבי: נמצא כאן, הגיע נציג אגף התקציבים, רן רידניק, רפרנט התעסוקה באגף התקציבים.

אחמד טיבי: אני מברך אותך.

אחמד טיבי: נאמר לנו שאתה האיש שניסחת את הפרק הרלוונטי או פרקים רלוונטיים בדו"ח ולכן אחרי ההקדמה שלי, אני מבקש ממך לפתוח ולהציג את הדברים מנקודת ראות שלכם.

אחמד טיבי: בבקשה.

רן רידניק: שלום.

רן רידניק: שמי רן רידניק, רפרנט תעסוקה באגף תקציבים במשרד האוצר.

רן רידניק: ברשותך, אני אתן שתי דקות טיפה תפישת מדיניות כוללת בשוק העבודה, אני חושב שגם ממנה התחילו לעסוק בנושא הזה באופן ספציפי בדו"ח, לאחר מכן טיפה אפרט את הצעדים שכבר נעשו בשנה וחצי, שנתיים האחרונות, ולאחר מכן ננסה להגיע ליישום, להמלצות הדו"ח וליישומן.

רן רידניק: מבחינת תפישת מדיניות כללית, אני חושב שגובשה באופן מקיף, במסגרת דיוני הוועדה לבחינת מדיניות תעסוקה של פרופ' אקשטיין, שנת 2010, נקודת המוצא העיקרית שאל"ף, השיפור שחל בשוק העבודה, בשנים האחרונות, וחל שיפור מהותי, עדיין שיעורי ההשתתפות בתעסוקה בישראל נמוכים באופן מהותי לעומת המדינות המפותחות בעולם ואחד ממנועי הצמיחה העיקריים, אם לא העיקרי שבהם, הוא הגדלת שיעורי ההשתתפות כמו במדינות המפותחות, זה המטרה לשפר את רמת התוצר והצמיחה במשק, ובמטרה לשפר את מצבן של האוכלוסיות עצמן, שמשתתפות פחות.

רן רידניק: רק בשביל לסבר את האוזן, אז תחולת העוני בקרב משקי בית שיש בהם שני מפרנסים, היתה בשנת 2009 פחות מ- 4% ותחולת העוני בקרב משקי בית שלא היה בהם אף מרנס עמדה על כ- 70%, 69%.

רן רידניק: מזה אפשר ללמוד שהגדלת שיעורי התעסוקה, תורם במידה רבה גם להטבת מצבם של האוכלוסיות עצמן, שמתחילות לעבוד יותר, וכמובן לרווחתה של המדינה וליכולת שלך להשקיע במנועי צמיחה במקום לתשלומי העברה.

רן רידניק: זה מבחינת תפישת המדיניות הכללית.

רן רידניק: ניתוח ספציפי של שיעור ההשתתפות בתעסוקה בקרב אוכלוסיות ספציפיות, אפשר לראות שיש שיעורי השתתפות בתעסוקה נמוכים מאוד בקרב גברים חרדים, נשים בנות מיעוטים, אנשים עם מוגבלות.

רן רידניק: זה שלוש אוכלוסיות שוועדת אקשטיין שמה עליהן דגש מיוחד במהלך דיוניה.

רן רידניק: בנוגע לנשים בנות מיעוטים, שיעורי התעסוקה בגילאי 25 – 64 עמדו על כ- 25% בשנת 2009, שיעורי תעסוקה נמוכים במיוחד, אני חושב שעל כך אין מחלוקת ועל כך שצריך לטפל בכך, אני חושב שגם אין מחלוקת.

רן רידניק: לא ארחיב הרבה בנושא הזה, אני חושב שזה די ברור.

רן רידניק: מבחינת יעדי תעסוקה, הממשלה אימצה לפני כשנה, ב- 15 ביולי 2010, יעדי תעסוקה מקיפים, הן למשק כולו והן לפי יעדי משנה לפי קבוצות אוכלוסייה, כשהמטרה היא שוב להגיע לרמת תוצר של המדינות המפותחות ביותר.

רן רידניק: בין היתר היעד לקבוצת האוכלוסייה של נשים בנות מיעוטים, היה 41% בשנת 2020, לצורך הגעה ליעד, יש פעולות אקטיביות רבות שעלינו לבצע.

רן רידניק: זה מבחינת מדיניות כללית שאני חושב שאליה, אני חושב שיש הסכמה, יש מספר רב של החלטות ממשלה בנושא.

רן רידניק: טיפה על הצעדים שבוצעו.

רן רידניק: בשנה וחצי האחרונות בוצעו צעדים לא מבוטלים בנושא הזה.

רן רידניק: אז התקבלו, אני יכול לפרט, חמש החלטות ממשלה גדולות בשנה האחרונה, ואני טיפה אפרט, ברשותכם, בנוגע להגדלת שיעורי התעסוקה בקרב המגזר הערבי, באמצעות מספר רב של זה, החלטה ראשונה היתה החלטה שאיימן היה שותף אליה, מלפני כשנה וחצי, תוכנית החומש למגזר הערבי.

רן רידניק: החלטה שנייה התקבלה מספר חודשים לאחר מכן גם כן לגבי עידוד תעסוקה, וזו היתה החלטה בסך של 780 מיליוני ש"ח על פני חמש שנים, החלטה 1539.

דני גרא: מה הקודמת?

רן רידניק: שוב, אני אפרט.

רן רידניק: החלטה ראשונה, 1539, התקבלה במרץ 2010, הקצתה 780 מיליוני ש"ח, לטובת בין היתר פעולות לעידוד תעסוקה למגזר הערבי.

רן רידניק: ההחלטה השנייה התקבלה ב- 13 לפברואר 2011, החלטה 2861, והקציבה 680 מיליוני ש"ח, להפעלה של מגוון יישומים לתמיכה בין היתר לעידוד תעסוקה, ביישובי הדרוזים והצ'רקסים.

רן רידניק: ההחלטה השלישית התקבלה ב- 15 למאי 2011, והקצתה כ- 350 מיליוני ש"ח, לשיפור מצבם ועידוד תעסוקה של אוכלוסיות הבדואים בצפון.

רן רידניק: החלטה רביעית התקבלה לפני מספר חודשים בנוגע, בין היתר, לעידוד תעסוקה, של אוכלוסיות הבדואים בדרום, הקצתה כ- 1.2 מיליארד ש"ח, לטובת הדבר הזה.

רן רידניק: ההחלטה החמישית, החלטה שעסקה בהרחבת מערך המתנדבים בשירות האזרחי בקרב המגזר הערבי, היא יותר מהכפילה את מספר התקנים לטובת העניין, במטרה להגיע לכ- 3,200 מתנדבים בשנת 2013 – 2014.

חמד עמאר: מה הסכום שלה?

רן רידניק: העלות התקציבית בשנה נתונה, כתוצאה מתוספת התקנים, עמדה למיטב זיכרוני על למעלה מ- 100 מיליון שקלים שנה.

רן רידניק: אם תרצה, אני יכול מספר מדויק, תשלחו לי, אני אשמח לפרט בנושא.

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיך.

קריאה: ה- 100 מיליון זה התוספת או העלות הכוללת?

רן רידניק: אני חושב הגדלה של אותם, היום, ברגע שהתקבלה החלטה, היו כ- 1,550 מתנדבים בשירות אזרחי לאומי.

רן רידניק: ההחלטה עצמה אמרה שתוך שלוש שנים, מספר המתנדבים יגדל לכ- 3,200.

רן רידניק: הגידול עצמו הוא יותר מהכפלה, סדר גודל של 100 מיליון שקלים.

רן רידניק: אם תרצו, אני מבטיח לבדוק את זה בצורה יותר מסודרת, אתן לכם מספר מדויק מה העלות התקציבית של הצעד הזה.

קריאה: כמה בנות נמצאות היום בשירות לאומי?

רן רידניק: כיום, נכון לשנה שעברה, היו 1,550 מתנדבים בשירות אזרחי לאומי, מתוכם כ- 90% היו בנות.

רן רידניק: הרוב זה בנות.

רן רידניק: דיברתי עם מנהל המינהלת לפני מספר ימים, הוא אמר לי שהנתון לשנה הנוכחית, יש גידול מהותי, על סדר גודל של 2,100 מתנדבים.

רן רידניק: מתוכם, קרוב ל- 90% זה בנות.

אחמד טיבי: אני מבין מהצגת הדברים שלך בנקודה הזאת שאתה מתייחס לנושא מתנדבים, כאל מועסקים, ערבים.

רן רידניק: לא לא לא, בוודאי שלא.

רן רידניק: אני מתייחס.

אחמד טיבי: מה הקשר לנושא שאנחנו דנים בו בכלל?

אחמד טיבי: לא קשור.

אחמד טיבי: אני מבקש לדלג על הנקודה הזו.

רן רידניק: אני, ברשותך, אגיד על זה שלוש מילים, או חמש.

אחמד טיבי: אין קשר בין תעסוקה לבין מה שאתה מכנה מתנדבים.

רן רידניק: רק אני אגיד, לתפישתנו, השירות האזרחי משמש כמנוף תעסוקתי.

רן רידניק: הן בגלל שאתה יכול לספק מעטפת תעסוקתית לאותם מתנדבים במהלך השירות ועם תום השירות, הן בשל ההטבות ללימודים אקדמאיים ולהכשרות שמתקבלות בתום השירות.

רן רידניק: מעבר להליך עצמו, מאחר וזה לא הנושא, כמנוף תעסוקתי, אני חושב שזה ערך לא מבוטל, אבל זה לא הנושא של הדיון.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: תמשיך.

רן רידניק: בסדר גמור.

רן רידניק: אז בהמשך למה שתיארתי, התקבלו חמש החלטות ממשלה בשנים האחרונות שמקצות מעל שלושה מיליארד שקלים לנושא.

רן רידניק: ועדת טרכטנברג, שוב, בייחוד צוות השירותים החברתיים, בראשות הממונה על התקציבים, דן בנושא והחליט להציב את סוגיית הטיפול בשוק העבודה בראש סדר העדיפויות שלו.

רן רידניק: במסגרת זה, סוגיית הטיפול ועידוד תעסוקת מיעוטים, כאחד הנושאים החשובים ביותר שם.

רן רידניק: שוב, מבחינת ניתוח נתונים, טיפה נתתי תיאור רקע ונתונים.

רן רידניק: אם תרצו יותר – אפשר לפרט.

רן רידניק: אתם יכולים לפרט את המחקרים שנסקרו והוצגו בוועדה, במהלך הכתיבה.

רן רידניק: אתם רוצים שאני אפרט?

אחמד טיבי: OK.

רן רידניק: בסדר גמור.

רן רידניק: בין היתר, התבססנו על, כמו שאמרתי, דו"ח אקשטיין 2010, שעסק באופן נרחב בנושא.

רן רידניק: התעסקנו עם מחקריו של ערן ישיב וניצה קסיר, לגבי דפוס ההשתתפות של ישראלים בשוק העבודה.

רן רידניק: למען הגילוי הנאות, אני בעבר עבדתי בבנק ישראל, עסקתי במחקר הזה מטעמם.

רן רידניק: עוד מספר רב של מחקרים, מספר רב של נתונים שסופקו על-ידי הרשות לפיתוח כלכלי, שעשו עבודת מחקר מאוד מקיפה לגבי איסוף נתונים, נתונים של הלמ"ס, נתונים של זה, מחקרים למשל של השפעת מתן חינוך חובה בגילאים האלה.

רן רידניק: מחקר של מומי דהן וצביקה אקשטיין על צעירים ערבים, תמונת מצב ועוד כהנה וכהנה.

רן רידניק: מבחינת תמונת המצב המחקרית.

אחמד טיבי: תודה.

רן רידניק: לעניין ההמלצות עצמן.

אחמד טיבי: אחריך ידבר עימאד.

רן רידניק: אני מציע פשוט, אז אני מאימאן ידבר.

אחמד טיבי: אימן סייף הוא, בהקשר הזה, הוא היה גם חבר בוועדה המייעצת של ועדת טרכטנברג.

אחמד טיבי: ראשית כל, אני רוצה, אני הבנתי אז שבהתחלה, לא מינו ערבי לוועדה, ל- 14 החברים, אחר-כך זרקו שם של ד"ר רביעה בסיס.

אחמד טיבי: היא הגיעה, היא תדבר אחר-כך.

אחמד טיבי: בבקשה.

איימן סיף: אני הייתי חבר בוועדת השירותים החברתיים של ועדת טרכטנברג וד"ר רביעה היתה חברה בפורום ה- 15, בעצם המליאה של ועדת טרכטנברג, בנושא של עידוד תעסוקה.

איימן סיף: בהחלט כפי שרן ציין, הנושא הזה היה אחד הנושאים החשובים שהוועדה דנה בהם.

איימן סיף: דנו בנושא הזה של נתונים, של חסמים, שמונעים השתלטותה הנאותה של האוכלוסייה הערבית בשוק העבודה.

איימן סיף: דיברנו גם על החסמים וד"ר טיבי, שאלת לגבי בעצם החסמים, דרך אגב יש גם מצגת שהצגנו בפני הוועדה, נשמח להעביר אותה לוועדה.

אחמד טיבי: בהחלט.

איימן סיף: היא כוללת נתונים, כוללת גם ניתוח של חסמים.

איימן סיף: אבל אני חושב שאחד החסמים המרכזיים שהיום מונעים השתלבות נאותה של האוכלוסייה הערבית בשוק העבודה, זה היעדר מקומות עבודה זמינים.

איימן סיף: זה הדבר הכי חשוב והכי בולט בעצם, לאי-השתתפותה של האוכלוסייה הערבית וכמובן כל מה שקשור בנגישות התעסוקתית של האוכלוסייה הזאת.

איימן סיף: כמובן, הסוגיה של ההכשרה המקצועית וההתאמה של כוח האדם הזמין, לדרישות של שוק העבודה.

איימן סיף: הוועדה שמה דגש מיוחד על שילובן של נשים ערביות בשוק העבודה ובחנו לעומק מהם בעצם החסמים המרכזיים שמונעים השתלבותן של נשים לשוק העבודה.

איימן סיף: חשוב לי גם לציין, מי שקרא את הדו"ח, שהשילוב של האוכלוסייה הערבית בכלכלה הישראלית זה היה גם אחד מעקרונות היסוד של הוועדה ואני מניח שד"ר רביעה תדבר על הדבר הזה וזה היה בהחלט מאוד קל לנו כאנשים שהציגו בעצם את הבעיות של המגזר הערבי, לשכנע את חברי הוועדה במצוקות של האוכלוסייה הערבית בכל מה שקשור לשירות תעסוקתי וגם כן לקבל מענים.

איימן סיף: אנחנו בוועדה, דנו בעצם גם בצד של ההיצע וגם בצד של הביקוש.

איימן סיף: זאת אומרת, איך משפרים מצד אחד את ההיצע, של כוח האדם שנמצא בתוך המגזר הערבי עם דגש על נושאים, אבל גם איך מעודדים ביקוש, איך יוצרים בעצם יוזמות כלכליות בתוך היישובים הערביים.

איימן סיף: אז אני ברשות

איימן סיף: כם רוצה כאן לפרט את ההמלצות האופרטיביות שהתקבלו בעצם בהחלטה.

איימן סיף: בסך-הכל התקציב שהוקצה לטובת המגזר הערבי, האוכלוסייה הערבית, בחמש השנים הקרובות זה 785 מיליון שקל, שיוקצו בחמש השנים הקרובות, לשילוב האוכלוסייה הערבית בשוק העבודה.

איימן סיף: אני מדבר על תקציבים חדשים.

איימן סיף: תקציבים שהם מעבר לתוכניות קיימות, מעבר לתקציבים קיימים במשרדי הממשלה.

איימן סיף: זה דבר אחד.

איימן סיף: המרכיבים העיקריים של התוכנית הזאת, אחד הדברים המרכזיים, ואני עכשיו מדבר על צד ההיצע.

איימן סיף: הפרישה של מרכזי הכוון תעסוקתי.

איימן סיף: אז בדו"ח אנחנו בעצם קיבלנו עוד שני מרכזים חדשים, מעבר ל- 20 מרכזי הכוון תעסוקתי שהממשלה מתכוונת לפתוח בעצם בשנים הקרובות.

איימן סיף: חברים, מרכזי ההכוון התעסוקתי האלה, זה פלטפורמה חדשה, מאוד מאוד חשובה, שהיא לא קיימת היום במגזר הערבי.

איימן סיף: זה מרכזים פיסיים בתוך היישובים הערביים, שמטרתם להגיע לאותן נשים, צעירים, ערבים, להביא אותם בעצם לתוך המרכזים, לבנות תוכנית אישית עבור כל אחד בעצם מהאנשים שמגיעים לתוך המרכזים האלה ובסופו של דבר, אם ה- Soft skills ו- Hard skills וכל הכלים האחרים שאנחנו בעצם ניתן למרכזים האלה לשלב אותם גם כן בשוק העבודה, זאת אומרת מדד ההצלחה יהיה בעצם השמה בשוק העבודה.

איימן סיף: אני רואה חשיבות מאוד גדולה למרכזים האלה ויש לנו תקציבים ממשלתיים מאוד גדולים לטובת הנושא הזה.

איימן סיף: הדבר השני שהוא מאוד מאוד חשוב, זה הסוגיה של השוברים להכשרה וההכשרה המקצועית.

איימן סיף: אנחנו מכירים את החולשות הקיימות בכלים הקיימים בכל מה שקשור להכשרות מקצועיות ולכן אנחנו כאן בעצם פיתחנו כלים חדשים, כמובן התמ"ת הוא המוביל בקטע הזה, של המתן שוברים לאוכלוסייה הזאת.

איימן סיף: זאת אומרת, נותנים כאן שובר לאותה אישה והיא יכולה בעצם לבחור איזה הכשרה היא רוצה לעשות באיזה מוסד בעצם שהיא רוצה ופה יש לנו כאן 55 מיליון שקלים, שהולכים לטובת השוברים האלה.

איימן סיף: הדבר הנוסף זה הרחבת אשת חיל, למי שמכיר, אשת חיל היום, טבת שנמצאת כאן בג'וינט יחד עם משרד התמ"ת ואתנו, מפעילה תוכנית אשת חיל עבור נשים שיש להן השכלה של אפס עד שמונה שנות לימוד ומכניסה גם אותן לשוק העבודה.

איימן סיף: הולכים להרחיב את התוכנית הזאת ל- 36 קבוצות נוספות, בעלות כוללת של 45 מיליון שקל.

איימן סיף: דבר נוסף שהוא מאוד מאוד חשוב לתעסוקה של נשים ערביות.

איימן סיף: חברים, זה הסוגיה של סבסוד מעונות יום לנשים ערביות.

איימן סיף: היום, אישה ערבייה וזה דרך אגב רוב הנשים הערביות היום.

איימן סיף: רוב הנשים הערביות היום עובדות במשרה חלקית והיום על-מנת לקבל סבסוד במעון היום, אתה צריך לעבוד בעצם 24 שעות לפחות והנשים הערביות שעובדות במשרה חלקית, הן מקבלות בעצם קנס על זה שהן עובדות משרה חלקית ולכן השינוי המשמעותי ביותר כאן ולדעתי גם הבשורה המשמעותית ביותר עבור הנשים הערביות זה שהיום, גם אם אישה ערבייה עובדת במשרה חלקית, היא תקבל סבסוד בגובה של אישה מהמגזר היהודי שעובדת ב- 36 שעות, זאת אומרת במשרה מלאה.

איימן סיף: היא תקבל בדיוק אותו סבסוד.

חמד עמאר: אתה מתייחס למעונות יום, כמה מעונות יום יש במגזר הערבי?

איימן סיף: זה גם אחת מההמלצות, אני תכף אתייחס לזה, ברשותך.

חמד עמאר: זה עכשיו לא קיים?

איימן סיף: לא לא, זה קיים, אבל יש גם בהמלצות של טרכטנברג, גם כן הרחבה מאסיבית של מעונות היום.

איימן סיף: אז תכף אני אתייחס גם לכל הסוגיה של מעונות היום.

איימן סיף: אני רק אסיים פה את הקטע של הסבסודים.

איימן סיף: והדבר הנוסף, אז אמרתי כאילו לגבי הסבסוד הזה, זה בשורה מאוד מאוד חשובה, למגזר הערבי.

איימן סיף: יש עוד דבר בצד של הביקוש.

איימן סיף: אמרתי עכשיו כל מה שאמרתי כרגע זה בעצם בצד של ההיצע.

איימן סיף: בצד של הביקושים, איך אני מעודד יזמים לבוא ולהשקיע בתוך היישובים הערביים?

איימן סיף: איך אני מביא מפעלים לתוך היישובים הערביים?

איימן סיף: באנו והקצינו 250 מיליון שקל, מתוך הסכום הזה, לעידוד ביקושים.

איימן סיף: על מה ילכו ה- 250 האלה?

איימן סיף: קודם כל, יש ועדה.

איימן סיף: אנחנו, יחד עם אגף התקציבים במשרד התמ"ת, שיגבשו את התוכנית הזאת ויגישו ובעצם ליישום.

איימן סיף: זה ילך על אזורי תעשייה ודיברנו על הבעיה בעצם המרכזית במגזר הערבי שזה בעצם הסוגיה של אזורי התעשייה.

איימן סיף: זה ילך על נגישות לאשראי, על עידוד יזמים, על עידוד העסקת סטודנטים ועוד כלים כאלה שמעודדים בעצם ביקושים.

איימן סיף: אז זה דבר נוסף.

איימן סיף: בנוסף לדברים האלה, יש תוכנית גם כן שמשרד הבריאות מוביל אותה, זה לתמרוץ ועידוד של לימודי סיעוד לבנות מהמגזר הבדואי בדרום לשם כך הוקצו 20 מיליון שקלים.

איימן סיף: השלמת השכלה למבוגרים והשכלת יסוד, תוכנית שמשרד החינוך מוביל אותה.

איימן סיף: היום, חברים, אמרנו, הסוגיה של היעדר מקומות עבודה זה אחד החסמים, אבל גם רמת ההשכלה הנמוכה של אנשים, זה גם כן חסם ולכן בתוכנית הזאת, אנחנו בעצם כאן רוצים להשלים השכלה למבוגרים ולתת בעצם לנשים להשלים את ההשכלה שלהם וזה יעזור להם בעצם בשילוב בכוח העבודה והדבר הנוסף גם כן, החינוך הטכנולוגי, לצורך כך יש כ- 150 מיליון שקל, לעודד חינוך טכנולוגי במגזר הערבי ועוד דברים נוספים.

איימן סיף: לגבי סך-הכל העלות הזאת, 785 מיליון שקלים, כפי שאמרתי, לפי הפירוט כאן ועכשיו, כיום, כותבים את המחליטים לממשלה ומביאים אותו ב- 4 לדצמבר בעצם להחלטת הממשלה.

איימן סיף: מילה אחת, ברשותכם, על מעונות היום.

קריאה: התקציב הזה, לכמה זמן?

איימן סיף: חמש שנים.

איימן סיף: חמש שנים.

איימן סיף: ברשותכם, רק מילה אחת לגבי מעונות היום.

איימן סיף: וכל מה שציינתי כאן זה ייעודי למגזר הערבי, אבל ההמלצות של טרכטנברג דיברו גם כן על האוכלוסייה הכללית ופה גם המגזר הערבי נהנה, כמובן, מההמלצות האלה.

איימן סיף: למשל, הסוגיה של מעונות היום.

איימן סיף: יש כאן תקציב מאוד משמעותי שהממשלה הולכת להקצות לבנייה של מעונות יום.

איימן סיף: היום, לשאלתך, חבר הכנסת חמד עמאר, יש 56 מעונות יום במגזר המיעוטים, מתוך 1,600 מעונות יום שקיימים במדינת ישראל.

איימן סיף: אחוז מזערי, קטן, אין לנו בעצם מעונות יום במגזר הערבי, אז לכן התוכנית הזאת עכשיו שמה דגש על בניית מעונות בתוך המגזר.

חמד עמאר: איזה תקציב הושקע בנושא?

איימן סיף: יש, לדעתי, אם אני לא טועה, כמעט מיליון שקל.

רן רידניק: הסכום שהוקצה לבינוי מעונות יום חדשים הוא בדיוק מיליארד שקלים על-פני חמש שנים.

רן רידניק: יוקצה, סליחה, ועל פני החמש השנים הקרובות, לבינוי מעונות יום.

רן רידניק: יש אמירה ברורה של הוועדה לגבי מחליטים, שיהיה בין היתר מיקוד ביישובים בהם יש מעט מעונות יום, בעיקר יישובי מיעוטים.

חמד עמאר: לאיזו תקופה-?

רן רידניק: כל ההמלצות של ועדת טרכטנברג, מדובר על תוכנית חומש.

קריאה: מתי מתחילה התוכנית הזאת?

קריאה: 2012.

רן רידניק: ככל שתתקבל החלטת ממשלה בדצמבר, בעוד כשבועיים, אז זה יהיה החל מ- 2012, כאשר כבר עכשיו היתה הקצאה לבינוי מעונות יום של כ- 190 מיליון שקלים שאושרה לפני כמה שבועות.

רן רידניק: אני יודע שהיה גידול בכמות יישובי המיעוטים שאליהם הוקצו מעונות יום במסגרת בינוי, אני יכול לברר בדיוק בכמה מדובר.

אחמד טיבי: תמשיך.

איימן סיף: חינוך חינם מגיל 3, בטח אתם מכירים את זה, זה כמובן תקף לכולם, אז זה גם כן יחול משנת 2012 וכמובן שהמגזר הערבי ייהנה מזה.

איימן סיף: יום לימודים ארוך.

קריאה: זה קיים, לא?

איימן סיף: לא.

איימן סיף: זה קיים באשכולות 1 עד 2.

איימן סיף: אבל לא ברוב האשכולות.

איימן סיף: אתה יודע שיש גם, כמובן, יישובים ערביים שהם באשכולות 3 ו- 4 וזהו, אין באשכולות יותר גבוהים.

איימן סיף: אז זה גם יחול, כמובן, עליהם, וכך בעצם היישובים האלה ייהנו מחוק חינוך חינם.

איימן סיף: ויום לימודים ארוך, כפי שאמרתי, גם תקציב מאוד מאסיבי לטובת העניין הזה, צהרונים ועוד דברים אחרונים.

איימן סיף: נקודה אחרונה זה גם לתת שתי נקודות זיכוי לגבר שעובד, עבור כל ילד שהוא בגיל של אפס עד שלוש.

איימן סיף: היום, חברים, זה לדעתי הטבה מאוד מאוד משמעותית.

איימן סיף: זו הטבה כללית.

אחמד טיבי: היא קיימת ליהודים גם.

איימן סיף: לכולם, זה לכולם.

איימן סיף: וזה כמובן יעזור, ד"ר טיבי, במיוחד לגברים ערביים, כשנותנים נקודת זיכוי לנשים, שזה מה שקיים היום, אז אתם יודעים שנשים ערביות אצלנו כמעט ולא עובדות, אז כשנותנים את זה לגבר, זו בהחלט הטבה מאוד משמעותית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

רן רידניק: רק להוסיף דבר נוסף, גם מס הכנסה שלילי.

רן רידניק: היתה כאן הגדלה של בדיוק 50% מסכום המענק הניתן לנשים עובדות, כך שאם עובדת, למשל, מרוויחה שכר מינימום, אם יש לה שלושה ילדים, יכולה לקבל סכום מענק שגדל ב- 50%, מקרבם 800 שקלים מדי חודש, במסגרת מענקי מס הכנסה שלילי, זה רלוונטי לכל האוכלוסייה, כמובן, אבל גם כמובן לנשים בנות מיעוטים, עובדות.

אחמד טיבי: אני מודה לאיימן סיף.

אחמד טיבי: לפני שאני מעביר את זכות הדברים לד"ר רביעה בסיס, אני רוצה להקריא כמה נקודות מהדו"ח עידוד התעסוקה במגזר המיעוטים שבזמנו התייחסנו אליו, גם הוועדה וגם ד"ר דני גדירה, באופן ציבורי.

אחמד טיבי: אחר-כך אולי ד"ר רביעה תתייחס אל ההערות האלה.

אחמד טיבי: בנקודה הראשונה כתוב ככה – ניתן לזהות מספר חסמים לצאתן לעבודה של נשים מהמגזר.

אחמד טיבי: העיקריים שבהם: אחד – טיפול בילדים רבים ובגיל צעיר, יחסית.

אחמד טיבי: למה אני רוצה לומר את הנקודות האלה?

אחמד טיבי: כי יש רושם מהקריאה בדו"ח, שהוועדה אמנם אומרת שיש מצוקה, אבל היא מטילה את האשמה על האישה הערבייה עצמה.

אחמד טיבי: כלומר, איך היא מטילה את האשמה על האישה הערבייה או על הערבים עצמם?

אחמד טיבי: אל"ף, טיפול בילדים רבים ובגיל צעיר יחסית.

אחמד טיבי: אל"ף, אני לא יודע אם הוועדה יודעת, יש ירידה דראסטית בשיעור הילודה בקרב ערבים, במיוחד אצל נשים אקדמאיות ערביות.

אחמד טיבי: שנית, גם יהודיות הן אימהות לילדים.

אחמד טיבי: שלישית, דווקא בציבור הערבי, מגורים דווקא בקרבת המשפחה – הסבתות, מאפשר שמירה קלה של בייביסיטר יותר על הילדים, מאשר בחברת הרוב.

אחמד טיבי: שתיים.

אחמד טיבי: בעיית השכלה, שפה וכישורים מקצועיים, ככה כתוב.

אחמד טיבי: לאחר שהנציבות, זה מה שאנחנו אומרים, לאחר שהנציבות טענה כי מועמדים ערביים אינם בעלי כישורים טובים לפחות כמו של היהודים, ואף למעלה מזה ונמצאת כאן הגב' הניה מרקוביץ', והדברים האלה נאמרו כאן לוועדה על-ידי הנציבות, חסם זה נראה כניסיון נוסף לאפיון של עולם שלישי, שלישי פלוס רביעי.

אחמד טיבי: הפיתרון לאור חסם זה הוא כמעט להסב ערביות למקצועות בעלי כישורים נמוכים בלבד.

אחמד טיבי: יש 60% מהסטודנטים הערביים באוניברסיטאות זה סטודנטיות.

אחמד טיבי: 40% הם סטודנטים.

אחמד טיבי: יש שינוי חברתי ברור, מובהק, שמתרחש בחברה הערבית, לאורך העשור האחרון ואני מקווה, אני לא יודע אם החברה, אם הוועדה שמה את הנתונים החדשים האלה מול עיניה.

אחמד טיבי: נקודה שלישית זה פריפריאליות והיעדר נגישות תחבורתית מספקת למוקדי תעסוקה.

אחמד טיבי: פריפריאליות – זה נכון, ערבים גרים בפריפריה, אבל הערבים הם הפריפריה של הפריפריה, במדינת ישראל.

אחמד טיבי: כלומר, תהמיש, תהמיש, תהמיש אל מהמשין, ולכן, סכנין למשל, היא הפריפריה של כרמיאל וכרמיאל, כאילו, היא פריפריה, אבל יש יחס אחר לפריפריה כזאת מאשר לפריפריה השכנה, של נחף, של סכנין, של בענה, דיר אל אסד ויישובים אחרים.

אחמד טיבי: מאפיינים תרבותיים וערכיים, ככה כתוב, מאפיינים תרבותיים וערכיים.

אחמד טיבי: זה מה שכתוב, זאת הכותרת שכתובה.

אחמד טיבי: אני לא מצליח, אני כמובן יכול לנתח את זה בעצמי, אני בשלב זה לא רוצה, ואני אתן לחברי הוועדה להסביר לנו מה זה מאפיינים תרבותיים וערכיים, כאשר מדברים על תעסוקה או תת תעסוקה, שיעור תעסוקה נמוך.

אחמד טיבי: אפליית מעסיקים בלתי פורמאלית, ככה כתוב, חמש.

אחמד טיבי: מחקרים רבים מצביעים על כך שקיימת אפליית מעסיקים בלתי פורמאלית, המתבטאת הן באי-קבלה לעבודה של בני מיעוטים והן בפערי שכר של עובדים בני מיעוטים לעומת עובדים אחרים.

אחמד טיבי: אל"ף, זה לא רק בלתי פורמאלי, האפליה היא פורמאלית ובפועל.

אחמד טיבי: לא של מעסיקים בעלמא, אלא גם ובעיקר של המעסיק הגדול ביותר במשק – שזה הממשלה.

אחמד טיבי: אנחנו 20% מהאוכלוסייה, אנחנו רק כ- 7% מהמועסקים ואם זה לא אפליה פורמאלית בילט-אין, אני לא יודע מה זה אפליה.

אחמד טיבי: בגלל זה גם הוועדה הזאת, אגב, בגלל האפליה הפורמאלית הזאת.

אחמד טיבי: שכר נמוך והיעדר אכיפת חוקי עבודה – זה נכון.

אחמד טיבי: וכדומה, אחר-כך נתייחס לצעדים המומלצים.

סעיד נפאע: אני חושב שמר סיף לא בכדי אתה דילגת על מה שכתוב בסעיף ד' בהמלצות שלכם.

סעיד נפאע: נדמה לי שעשית את זה בכוונה תחילה.

סעיד נפאע: בכל אופן, אני מדבר על כל מה שקשור לעניין השירות האזרחי.

סעיד נפאע: אני לא אכנס כאמור, אני לא אכנס לעמדת הרוב במגזר הערבי לגבי השירות האזרחי, הלאומי.

סעיד נפאע: אבל לפחות אחת הסיבות העיקריות, להתנגדות לשירות האזרחי הוא דווקא שזה בא על חשבון האפשרויות למתן תעסוקה בכלל, במגזר הערבי, גם לגברים וגם לנשים.

סעיד נפאע: אותה מתנדבת או מתנדב, שהולך לתפוש איזה שהוא מקום עבודה במתנ"ס בסכנין, זה יבוא על חשבון איזה שהוא בחור שזקוק לעבודה הזו.

סעיד נפאע: לכן, אני רואה שפה נכנס מין בשאינו מינו, וזה ממש דבר והיפוכו.

סעיד נפאע: אנחנו באים לעודד תעסוקה, אני לא יודע איך בכלל משחילים את כל עניין השירות האזרחי בנושא הזה.

אחמד טיבי: נתרכז בנקודה הזאת.

אחמד טיבי: תסתפק בהערה הזאת שלך, אחר-כך תרחיב.

אחמד טיבי: רביעה, בבקשה.

רביעה בסיס: צהריים טובים לכולם.

אחמד טיבי: תציגי את עצמך לפרוטוקול.

אחמד טיבי: מאפיינים.

אחמד טיבי: מאפיינים ערכיים ותרבותיים, בבקשה.

רביעה בסיס: קוראים לי ד"ר רביעה בסיס, אני מלמדת בשתי מכללות להכשרת מורים – במכללת גורדון בחיפה ובמכללה הערבית וזה שבוע ימים אני גם מנהלת אגף החינוך בדליית אל כרמל.

רביעה בסיס: אני הייתי חברה מן המניין, אמנם באיחור של שבוע נכנסתי, ויש לי כאן השגה, חבר הכנסת טיבי, על השימוש במילה נזרק שם.

רביעה בסיס: לא אהבתי את השימוש הזה.

אחמד טיבי: לא, נזרק שם, לא שלך.

אחמד טיבי: אלא של מישהי מנחף, גברתי.

אחמד טיבי: נזרק שם והשם הזה נזרק בגלל הלחץ הציבורי שלנו, שהקימו ועדה 14, נטולת ערבים, תרתי משמע.

עאידה תומא: והיתה עתירה.

אחמד טיבי: והיתה עתירה ובתשובה לעתירה אמרו – נמנה אישה, אחר-כך זרקו שם של גברת מנחף, לא השם שלך, ולכן אמרתי והשם הזה נזרק ונשאר באוויר.

רביעה בסיס: אני רוצה להתייחס גם כן למנדט, בוא נאמר, שהוועדה היתה אמורה כן לעסוק בו.

רביעה בסיס: המנדט של הוועדה בעצם היה על בסיס המחאה החברתית שהיתה וכל מה שנקרא המחאה הציבורית שהיתה בקיץ האחרון.

רביעה בסיס: אני יכולה להגיד ולצערי הרב, למרות המצוקות ואני, איך אומרים?

רביעה בסיס: בתוך עמי אני חיה, אני בת המגזר הערבי ואני מכירה היטב את המצוקות של המגזר הזה.

רביעה בסיס: המגזר הערבי, לצערי הרב, ויכול להיות שיש סיבות מוצדקות, אני לא חולקת על זה, אבל הוא לא היה שותף על אף המצוקות הקשות שמהן הוא סובל ועל אף האפליה במה שנקרא וחוסר השוויוניות.

רביעה בסיס: וכשאני נכנסתי, בעצם היתה הצגה מה שנקרא של במה תעסוק, כל הנקודות שתעסוק בהן הוועדה, ובעצם, האמירה היתה שעיסוק הוועדה יהיה מה שנקרא בבעיותיו של מעמד הביניים, ובהדגש גם על משפחות עובדות, כששני ההורים עובדים ויש להם ילדים קטנים.

רביעה בסיס: זה היה עיקר העיסוק שהוועדה שמה לנגד עיניה.

רביעה בסיס: וכשאני בעצם השתתפתי במפגש הרשמי הראשון של הוועדה, אני קמתי אחרי דבריו של פרופ' טרכטנברג ואמרתי – לא ייתכן שהמגזר הערבי, שיש לו בעיות ייחודיות והוא סובל מהרבה בעיות, שמקורן בחוסר השוויוניות, לא יתייחסו לבעיות שלו ולא יהיו המלצות לפתרון בעיותיו.

רביעה בסיס: ואני יודעת שפרופ' טרכטנברג ועוד הרבה מחברי הוועדה שהיו, גילו באמת אוזן קשבת והנושא הזה נלקח בחשבון וההמלצות גם התייחסו למצוקות של המגזר הערבי.

רביעה בסיס: אני יכולה גם להגיד, כמי שכיהנתי בוועדה הזאת 50 ימים, הוועדה לא יכולה, מה שנקרא, לתת המלצות ולפתור את כל התחלואים של 62 שנים של קיומה של מדינת ישראל, שבעצם המגזר הזה אפשר להגיד תמיד נשאר בצד, אולי לא לקחו את מצוקותיו כראוי ולא היתה התייחסות שוויונית.

רביעה בסיס: אני חושבת שגם יש כאן מקום, חברי הכנסת, שזה באמת לדעתי התפקיד גם שלכם ושל כל אדם שממלא תפקיד בכיר מהמגזר הערבי, שהוא באמת יטפל בזה, להתייחסות לחסמים.

רביעה בסיס: לגבי הנקודה הראשונה, טיפול בילדים רבים, היתה בעצם מה שנקרא נקודת מוצא שהמשפחות הערביות במרביתן זה נכון, הנתון.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול כאן, אני אחתוך אותך.

רביעה בסיס: כן-?

חמד עמאר: האם נעשתה בדיקה היום, במספר ילדים?

חמד עמאר: או שלפתם את זה.

חמד עמאר: כי אני באמת, אני קורא את החסמים, אני חושב שהחסמים האלה נכתבו אולי לפני עשר, 15 שנים, לא עכשיו.

חמד עמאר: כי לא נעשתה שום בדיקה.

חמד עמאר: בדקתם את הגידול הטבעי במגזר הערבי היום?

עפו אגבאריה: את הילודה, בזמן האחרון.

חמד עמאר: את הילודה, בדקתם את זה, בעשר השנים האחרונות?

חמד עמאר: כי אני מכיר את זה וכולנו כאן שיושבים כאן מכירים את זה, שבעשר השנים האחרונות, הגידול הטבעי, אצל הדרוזים, זה פחות מ- 2%.

רביעה בסיס: נכון, חלה ירידה ואני העליתי את הנקודה.

חמד עמאר: אז לא יכולים לשים אותו כחסם.

רביעה בסיס: זה נכון.

רביעה בסיס: אבל עדיין, בעצם, התייחסו למשפחות הערביות, כמו משפחות חרדיות.

רביעה בסיס: הם הסתמכו על נתונים שכן קיימים.

חמד עמאר: מאיזה שנה?

רן רידניק: בוועדה נבחנה מדיניות תעסוקה בשנת 2010, נעשתה עבודה מאוד מקיפה ויסודית.

רן רידניק: זה תואר כחסם רציני.

חמד עמאר: הנתונים של ילדים, אני מדבר עכשיו, נעשתה ב- 2010?

רן רידניק: הבדיקה נעשתה ב- 2010, על תעסוקה.

חמד עמאר: על איזה שנה?

רן רידניק: אשמח להשלים.

רן רידניק: נכון שיש ירידה בילודה, תכף גם המגזר החרדי וגם במגזר הערבי, זה עדיין מתואר כחסם אפקטיבי.

רן רידניק: יש מחקר.

גאלב מג'אדלה: במגזר החרדי יש ירידה?

גאלב מג'אדלה: יש גידול, אין ירידה.

רן רידניק: בסקר האחרון של הלמ"ס, מראה ירידה קטנה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מבינים גם בחרדים קצת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מסתובבים, בחרדים יש עלייה.

רן רידניק: אני רואה סקרים.

גאלב מג'אדלה: הראיה – ראש המוסד לשעבר אמר, הבעיה של מדינת ישראל זה החרדים, לפני שבוע.

רן רידניק: אני בבעיות מבין מעט מאוד.

אחמד טיבי: הוא לא דיבר על הריבוי הטבעי, אכן, יש סקר שהראה ירידה קטנה קטנה, בפריון, גם אצל החרדים, יכול להיות שזה זמני.

קריאה: לא ירידה בפריון, ירידה בילודה.

אחמד טיבי: בילודה, סליחה.

אחמד טיבי: בילודה.

רן רידניק: שוב, יש כאן שאלה רצינית, האם זה חסם אפקטיבי ואם לא, למה אתם משקיעים בכך כסף בכלל, אולי היה עדיף להשקיע במשהו אחר.

רן רידניק: למה להשקיע במעונות יום.

רן רידניק: כמו שאמרתי, גם ועדת אקשטיין הצביעה על זה כחסם אפקטיבי, שאין מעונות יום.

רן רידניק: גם יש מחקר של ד"ר אנליה שלוסר, מ- 2006, שבדקה במגזר הערבי את ההשפעה.

חמד עמאר: 2006, זה לפני כמה שנים.

אחמד טיבי: פריון – זה נכון, פוריות – זה לא נכון.

חמד עמאר: שש שנים, מה אתה מדבר אתי על 2006?

רן רידניק: שנייה, אני אתאר מה המחקר הזה אמר.

קריאה: השאלה היא מה הסיבה, הסיבה היא תעסוקה או ילודה?

קריאה: חוסר התעסוקה הוא כנראה מביא הרבה ילדים.

אחמד טיבי: מישהו הפקיע את זכות הדיבור?

רן רידניק: השאלה אם נעשתה בדיקה, אם זה חסם אפקטיבי, נעשתה בדיקה מקיפה ב- 2010.

רן רידניק: יש תמיכה מחקרית ולכן הוחלט להשקיע כסף בבינוי מעונות יום.

דני גרא: של מי?

דני גרא: מי עשה את הבדיקה המחקרית הזאת?

רן רידניק: המחקר, יש מחקר.

דני גרא: של מי?

רן רידניק: ד"ר שלוסר, בנוגע להשפעה.

קריאה: והוא הסתמך על נתונים של 2004.

דני גרא: הוא מתייחס לתחילת העשור הקודם.

אחמד טיבי: יש רושם בוועדה שהנתונים או היחס המאפיין, האפיונים של הערבים ושל החברה הערבית, הם אנכרוניסטיים.

רן רידניק: אני רק אסביר.

רן רידניק: זה גם חסם אפקטיבי לנשים יהודיות, שלא יהיה ספק.

דני גרא: אני יכול להפקיע דקה מהגברת, להסביר את זה?

אחמד טיבי: לא לא.

אחמד טיבי: תן לה, אתה תדבר אחר-כך.

אחמד טיבי: תן לה.

אחמד טיבי: תמשיכי, בבקשה.

רביעה בסיס: נקודת ההנחה היתה באמת, בהשוואה למשפחות יהודיות, אני לא מדברת על המגזר החרדי, שעדיין המשפחות הערביות, מה שנקרא משפחות שיש להן מספר ילדים גדול יותר והאם עסוקה יותר או שקועה יותר, מה שנקרא, בגידול ילדיה הקטנים.

רביעה בסיס: מה עוד שאין מסגרות גם לאותם ילדים, וזה בהחלט חסם רציני, כשלעצמו.

רביעה בסיס: בעיות השכלה, שפה וכישורים מקצועיים, אנחנו, נכון, יכולים להגיד שהנתונים האחרונים מצביעים על כך שבמיוחד במגזר הערבי, ואם אני כבחורה דרוזית גם כן יכולה להגיד בסקטור הדרוזי, כ- 60% אם לא יותר, זה דווקא בנות שבאמת הולכות ולומדות.

חמד עמאר: אני אתקן אותך, 72% של בנות במגזר.

רביעה בסיס: לומדות, כן, וממשיכות את השכלתן הגבוהה.

רביעה בסיס: אבל עדיין, בואו נאמר, אנחנו לא נייפה את המציאות.

רביעה בסיס: המציאות מדברת בעד עצמה.

רביעה בסיס: עדיין יש לנו בעיות במגזר הערבי בכללותו, מה שנקרא בעיות של השכלה, במיוחד, לא מדברת על הצעירות כיום, אני מדברת על דור שהוא מה שנקרא דור לפני או דורות לפני.

רביעה בסיס: לגבי היות המגזר הערבי בפריפריה, אנחנו יודעים שבעצם כמעט או כל הכפרים והיישובים הערביים, אכן נמצאים בפריפריה.

רביעה בסיס: נגישות תחבורתית ונגישות למקומות תעסוקה, לא קיימים ואני הוספתי עוד דבר – שבעצם, הועלה הנושא הזה, אני לא הייתי, אגב, חברת משנה בוועדת החינוך והרווחה או התעסוקה, הייתי דווקא בוועדה עוד יותר מסובכת וקשה – ועדת הדיור.

רביעה בסיס: לגבי הנושא הזה, בעצם אני אמרתי עוד דבר.

רביעה בסיס: אתם רוצים שהנשים הערביות תצאנה ותצטרפנה למשק העבודה?

רביעה בסיס: אז בבקשה, צריך באמת להקים מה שנקרא מקומות עבודה.

רביעה בסיס: לדאוג לכך שיהיו מקומות עבודה ביישובים הערביים ואז הנשים גם כן לא תצטרכנה לצאת מהיישובים שלהן וכאן מגיעה הנקודה, חבר הכנסת טיבי, המאפיינים החברתיים והתרבותיים.

אחמד טיבי: בבקשה.

רביעה בסיס: יש נשים שמרניות במגזר שלנו, אנחנו עדיין מה שנקרא מגזר שהוא שומר ולא כל אישה, במיוחד נשים דתיות ונשים שמרניות או מסורתיות, קשה להן באמת לצאת אל מחוץ ליישוביהן ולהשתלב במשק העבודה וזו בעצם הנקודה הזו, לזה התייחסו.

רביעה בסיס: אפליית מעסיקים בלתי פורמאלית או פורמאלית, אפשר גם להגיד, בהחלט, כי בעצם יש פערים בשכר שמקבלים עובדים ערביים, גם גברים וגם נשים, ובמיוחד בקרב נשים, ואני יודעת אפילו כשהיו בתוך היישובים הערביים מפעלים, לצערי הנשים הופלו לרעה, מבחינת שכר.

רביעה בסיס: אני רוצה גם כן, ברשותכם, להתייחס לנקודות שאיימן העלה לגבי המלצות.

רביעה בסיס: אני חושבת שנכון שהיו המלצות ספציפיות למגזר הערבי, וזה בגלל שבאמת יש מצוקות ייחודיות, אבל גם ההמלצות הכלליות בנושא החינוך, אני חושבת שהן באמת יכולות להיות טובות גם למגזר הערבי.

רביעה בסיס: זה שיהיו מסגרות חינוך לילדים מגיל אפס עד שלוש, שלצערי לא, במרבית היישובים אולי לא קיימים, אבל צריך באמת על-פי המלצות של הוועדה, שידאגו לבנייתם ולהתאמתם, של מסגרות כאלה.

רביעה בסיס: מצד שני, החלת חוק חינוך חינם מגיל שלוש-ארבע, שהיום גם אם יש מסגרות, זה בעצם בתשלום בהרבה יישובים, וגם דאגה לילדים מגיל שלוש עד תשע, למה שנקרא צהרונים או מסגרות של אחר-הצהריים.

דני גרא: אגב, היישובים הערביים היו כבר בפנים בגיל שלוש, כבר מזמן.

דני גרא: מרבית היישובים הערביים, היו בחינוך מגיל שלוש מזמן, משום שהם באשכולות 3, זה מוחל עכשיו על 4 וזה כמעט כל היישובים הערביים.

רביעה בסיס: לא כולם.

רביעה בסיס: לא כולם.

קריאה: אבל זה יום חינוך ארוך, אתה מדבר, זה לא מעונות.

קריאה: אתה מדבר על יום חינוך ארוך.

קריאה: אתה מדבר על יום חינוך ארוך?

אחמד טיבי: נא לסכם, בבקשה.

רביעה בסיס: כן.

רביעה בסיס: מה שאני חושבת, למרות אולי הנימה הביקורתית הנשמעת בעצם נגד ההמלצות, לדעתי כחברה בוועדת טרכטנברג, אני חושבת שההמלצות במאה אחוז לא יפתרו את הבעיות והמצוקות שהן הצטברו במשך עשרות שנים במגזר הערבי, אבל עדיין אפשר להגיד שהן המלצות טובות ואולי באמת איזה שהוא פתיח להתחלה טובה יותר והתחלה שוויונית יותר.

רביעה בסיס: זה מה שאני מקווה.

רביעה בסיס: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כל, אני רואה בחומרה את אי-הגעתם של הנציגים שהוזמנו והנתונים מדברים בעד עצמם.

חמד עמאר: אני חושב שהוועדה צריכה להשתמש בכל הסמכויות שלה על-מנת לחייב את האנשים שיוזמנו לוועדה, שיגיעו וזה נושא שנוגע ל- 20% מהאוכלוסייה.

חמד עמאר: זה לא נוגע לאחוז בודד, זה נוגע ל- 20% מהאוכלוסייה, ומסקנות ונתונים קשים, 25% בלבד מהנשים המועסקות, אם אני אגיד לך במגזר הדרוזי פחות מ- 10%, מישהו שיתקן אותי.

חמד עמאר: כשאני אמרתי החסמים שקראתי כאן

חמד עמאר: ואני באמת קראתי את החסמים, קראתי את כל הדו"ח, אני חושב שנכתבו, חשבתי שנכתבו לפני עשר שנים.

חמד עמאר: לא חשבתי שנכתבו עכשיו.

חמד עמאר: ואם אני שומע שהסתמכו על נתונים מ- 2006, נכתבו על מחקר שנעשה ב- 2006, שהסתמך על נתונים שנעשו בשנת 2000.

חמד עמאר: לכן אני חושב החסמים, טיפול בילדים רבים, זה אנחנו הוכחנו היום והנתונים מעדיים שזה לא חסם.

חמד עמאר: השכלה של בנות.

חמד עמאר: אני מסתובב הרבה אצל סטודנטים ואני נפגש הרבה עם סטודנטים, במיוחד במגזר הדרוזי ואני אומר לכם, רק לא מזמן ישבתי עם 120 לא סטודנטיות, שסיימו, עם תואר אקדמאי, ביישוב במרר.

חמד עמאר: בוגרות.

חמד עמאר: 120 לא מועסקות.

חמד עמאר: זה שהצלחתי לשבת איתן ואני לא מדבר על מספרים.

חמד עמאר: אני ביקרתי במכללת צפת, ראיתי שיש לי יותר מ- 320 בנות דרוזיות לומדות במכללת צפת.

חמד עמאר: אני לא רוצה לדבר על כל המגזר הערבי, אני מתמקד עכשיו במגזר הדרוזי, יש 320 סטודנטיות לומדות במכללה.

קריאה: כמו תחום ההתמחות שלך.

חמד עמאר: תחום ההתמחות שלי.

חמד עמאר: אני ידעתי להתמחות.

חמד עמאר: אם כל אחד מאיתנו ייקח משהו ויתמחה בו, אולי יעזור בתחום ההתמחות.

חמד עמאר: אני שמעתי גם צעדים והמלצות לעשות.

חמד עמאר: לא שמעתי על להמליץ לסטודנטים.

חמד עמאר: כי אני יושב עם סטודנטים ואני רואה, אצלנו במגזר, בנות הולכות ללמוד מודה.

חמד עמאר: מורה, מורה, ועוד מורה.

חמד עמאר: מורה ועוד מורה, מורה ועוד מורה, ואחרי זה צריך לדאוג להן לעבודה, איפה יעבדו?

חמד עמאר: היא למדה, סיימה תואר אקדמאי והיא לא עובדת.

חמד עמאר: אני חושב, אחת ההמלצות שצריך לקחת אותן ולרשום את זה, גם הכוונה לסטודנטים, מה ללכת ללמוד, מה הדרישה.

רביעה בסיס: זה מופיע.

איימן סיף: זה מופיע.

רביעה בסיס: הכוון השכלתי וגם תעסוקתי.

חמד עמאר: ומתי אתם מתחילים עם ההכוונה?

איימן סיף: 2012.

חמד עמאר: בכיתות י"ב?

איימן סיף: בכיתות י"ב, כן.

חמד עמאר: זה מאוד חשוב, לקחת את הנושא הזה ולקדם אותו.

איימן סיף: נכון.

חמד עמאר: הכשרה מקצועית.

חמד עמאר: הכשרה מקצועית, זה מאוד טוב, אבל הכשרה מקצועית, ישבו כאן חברת החשמל לפני אולי חצי שנה ודיברו על הכשרה מקצועית שהם עשו לקבוצה של 40, 50, מהמגזר הערבי, וקלטו אותם בחברת החשמל.

חמד עמאר: אני חושב, אחת ההמלצות שלכם עם ההכשרה המקצועית, שתהיה חברה שמוכנה לעשות את ההכשרה במימון שלכם, ותתחייב לקלוט את אותם אנשים.

חמד עמאר: כך אנחנו יכולים לעודד יותר קליטת עובדים מהמגזר הערבי.

חמד עמאר: לעניין אזורי תעשייה, אני לא אוהב לשמוע כי אנחנו יודעים, אזורי תעשייה, לפתח אזורי תעשייה.

חמד עמאר: רוב היישובים, הייתי בפקיעין, קסרה, סמיה, יש אזור תעשייה שם, מאוד יפה.

חמד עמאר: הושקע בו, אני אגיד לך, מיליונים.

חמד עמאר: אפילו מפעל אחד אין שם.

חמד עמאר: אני לא יודע למה השקיעו את המיליונים האלו.

חמד עמאר: מפעל אחד אין שם.

חמד עמאר: מה זה לעודד אזורי תעשייה?

חמד עמאר: הרי אנחנו יודעים, כל משקיע שבא להשקיע, אם לא משתלם, אם אני לא נותן לו 50% הנחה במיסים, אם אני לא נותן לו את הטעם לבוא ולהשקיע באזור תעשייה במגזר הערבי, הוא לא יבוא.

חמד עמאר: הוא לא יבוא.

חמד עמאר: ולא ה- 250 מיליון שקל שאנחנו מדברים עליהם.

חמד עמאר: מדובר על מיליונים, על הטבות, שצריך לבוא בשביל לעודד אזורי תעשייה.

חמד עמאר: אחרת – לא יהיה אזורי תעשייה במגזר הערבי ואנחנו רואים שאין כמעט אזורי תעשייה.

חמד עמאר: יש מקומות בודדים שיש בהם אזורי תעשייה ואם יש אזורי תעשייה ואזורי מסחר, זה יוזמה עצמית שלהם.

חמד עמאר: קח את ירכא, זה יוזמה עצמית של התושבים, של האנשים, לא של המדינה ולא של אף אחד.

חמד עמאר: זה שלהם.

חמד עמאר: תחבורה ציבורית.

חמד עמאר: אני מסכם את דבריי בתחבורה ציבורית.

חמד עמאר: אם לא תהיה השקעה בתחבורה ציבורית, שלא אוטובוס יצא בחורפייש או מבקה אל גרבייה בשעה שש בבוקר ושבע בבוקר, ויחזור אוטובוס בחמש בערב וזהו.

חמד עמאר: לעודד תחבורה ציבורית ואנחנו יודעים את כל הנושא של ההפרטה של התחבורה הציבורית.

חמד עמאר: להגיד זה יפה, לעודד תחבורה ציבורית ויש הפרטה.

חמד עמאר: מי יעודד את התחבורה הציבורית?

חמד עמאר: אם לא תהיה תחבורה ציבורית אינטנסיבית, שכמו שנוסע לקריית אתא כל חמש דקות יש לי אוטובוס מחיפה לקריית אתא, כל חמש דקות ואני לא דורש כל חמש דקות, שיהיה לי אוטובוסים שיגיעו למגזר הערבי וייתנו את השירות הזה של תחבורה ציבורית, אנשים לא יצאו לעבוד ובנות לא ישתלבו בעבודה.

חמד עמאר: וזה אחד הדברים החשובים ביותר ושצריך לשים עליהם את ההדגש.

חמד עמאר: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

קריאה: ברשותך, אפשר להגיב על דבריו?

אחמד טיבי: אני אתן לך, אני אתן לך.

אחמד טיבי: פרופ' אביה ספיבק, אחר-כך חבר הכנסת מג'אדלה.

פרופ' אביה ספיבק: כן, אני אחד משני יושבי-הראש של צוותי המומחים ואנחנו היינו שמחים אם היו קוראים לדיון הזה דיון בדו"ח טרכטנברג ובדו"ח האלטרנטיבי.

פרופ' אביה ספיבק: אני אתן ממש קצת, על קצה המזלג, לא רוצה לעייף אתכם.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

פרופ' אביה ספיבק: ממה שאני שומע פה, קודם כל, אנחנו באמת היתה לנו הרבה ביקורת על הדו"ח של טרכטנברג, נתנו לו הרבה ביקורת.

פרופ' אביה ספיבק: אבל היו כמה חלקים לביקורת הזאת.

פרופ' אביה ספיבק: חלק אחד היה שלא השתנתה הגישה, זאת אומרת, אם קוראים את הצעדים שמציעים, אז חלק מהם זה המשך של מה שהיה מקודם.

פרופ' אביה ספיבק: למשל, עוד הפרטה ועוד הפרטה ועוד הפרטה, כפיתרון לתחלואי הממשלה, שזה דבר די מוזר, אם אתה רוצה ממשלה יותר טובה, אז אתה צריך לשפר את הממשלה ולא להוציא את הפעולה שלה החוצה.

פרופ' אביה ספיבק: אז פה יש הרבה המשך של הביקורת שניתנה להמשך הדבר הקודם.

פרופ' אביה ספיבק: חלק מהמשך הדבר הקודם הוא למעשה ההקטנה של ה, המשך ההקטנה של הסקטור הציבורי, כאשר ברור שכל האנשים שיצאו לרחובות ובתוכם היו מיוצגים, הייתי אומר, כל השכבות בחברה הישראלית, כולל ערבים, כולל דתיים, אמנם פחות ממה שקיווינו אבל היו, וכולם, כולם רוצים בעצם ממשלה שתתפקד יותר טוב ותפתור את הבעיות ומבחינה זאת, אנחנו לא ראינו את שינוי הגישה.

פרופ' אביה ספיבק: אבל בכל-זאת, זה לא שכל מה שכתוב בדו"ח הוא גרוע.

פרופ' אביה ספיבק: זה פשוט מאוד מעט, מאוד מאוד מעט והבעיה היא שאפילו המעט הזה, כמו שזה נראה כרגע, כמו שזה נראה בעצם מלכתחילה, כי הבעיות היו ידועות מלכתחילה, אפילו המעט הזה, יש סימן שאלה גדול אם הוא יבוצע.

פרופ' אביה ספיבק: וסימן השאלה מורכב משני חלקים.

פרופ' אביה ספיבק: חלק אחד הוא התוכנית החמש-שנתית.

פרופ' אביה ספיבק: מה שקרה בעצם בתוכנית הזאת, זה שוועדת טרכטנברג החרימה, אפשר לומר, את כל הגידול בהוצאות האזרחיות.

פרופ' אביה ספיבק: היא לקחה לעצמה את כל הגידול בהוצאות האזרחיות.

פרופ' אביה ספיבק: זה לא כל-כך, לא כל-כך סביר שהכוחות מסביב יתנו להם באמת להמשיך עם הדבר הזה.

פרופ' אביה ספיבק: זה חלק מההוצאות האזרחיות, אנשים ירצו בעצמם למקומות אחרים.

פרופ' אביה ספיבק: זה דבר אחד.

פרופ' אביה ספיבק: דבר שני, האמצעים של ועדת טרכטנברג, לפי איך שזה נכתב, הם למעשה אמצעים שבאים על חשבון מקומות אחרים בתקציב, מקורות אחרים בתקציב.

פרופ' אביה ספיבק: לתקציב 2012, צריך לקחת מתקציב הביטחון וצריך לקחת מתקציבים אחרים.

פרופ' אביה ספיבק: מתקציבים אחרים לא ברור לנו מאיזה תקציבים לוקחים.

פרופ' אביה ספיבק: יכול להיות שלוקחים מתקציבים טובים, יכול להיות שלוקחים מהתקציב של פיתוח הרכבת או פיתוח הכבישים או מה, לא, לא היה כתוב מאיפה לוקחים, והחצי השני זה מתקציב הביטחון.

פרופ' אביה ספיבק: החצי מתקציב הביטחון, אני לא, לא מומחה לתקציב הביטחון ואני לא יודע אם צריך להוריד את תקציב הביטחון או לא, אבל מבחינת ההיתכנות, מבחינת המעשיות, יש סימן שאלה גדול אם באמת זה יקרה.

פרופ' אביה ספיבק: לכן, מה שאנחנו הצענו זה, ואנחנו הולכים להציע את זה עכשיו כשטרכטנברג יגיע לממשלה, אנחנו שומעים ב- 4 בדצמבר, קודם לכ לפני כן זה היה מיועד לבוא בשבוע הבא, אני מבין שזה נדחה בשבוע אחד.

פרופ' אביה ספיבק: מה שאנחנו הולכים להציע זה, תראו – אתם הרי העליתם מיסים בתוך התוכנית של הוועדה, העליתם מיסים ב- 5.7 מיליארד שקל, חלק מהמיסים האלה אפשר פשוט לקחת ולהוציא אותם כדי שלפחות נהיה בטוחים שמשהו מהתוכנית ממומש.

פרופ' אביה ספיבק: אם אני מסתכל על – 785 מיליון שקל לחמש שנים, אז זה סובל משתי הבעיות האלה.

פרופ' אביה ספיבק: אחת – זה לחמש שנים.

פרופ' אביה ספיבק: צריך לחלק לחמש, בשביל לדעת על מה מדובר.

פרופ' אביה ספיבק: רבותיי, גבירותיי ורבותיי, צריך לחלק לחמש.

פרופ' אביה ספיבק: חשוב מאוד לחלק לחמש, כי אנחנו חיים בעולם שנתי.

פרופ' אביה ספיבק: אז אם אתם מחלקים לחמש, זה 150, נכון?

פרופ' אביה ספיבק: 750 לחלק לחמש זה 150.

פרופ' אביה ספיבק: 150 מיליון שקל בשנה, לפיתרון הבעיות, זה לא הרבה כסף.

פרופ' אביה ספיבק: יש אנשים שאני מכיר שהיו באגף התקציבים ואמרו לי במין חצי בדיחה, אבל זה מבטא את רוח המקום, שמספרים פחות ממיליארד הם מעגלים למטה או למעלה, אז 150 מיליארד שקל, 150 מיליון שקל, זה סדר גודל קטן.

פרופ' אביה ספיבק: ממש מועט, בתוך התקציב.

פרופ' אביה ספיבק: אם תקציב ההוצאות שלנו הוא בערך 270 מיליארד שקל בשנה, אז 150 מיליון, ממש מעט.

פרופ' אביה ספיבק: וזאת בעצם הבעיה הכוללת.

פרופ' אביה ספיבק: זה לא יכול לפתור בעיות, ה- 150 מיליון.

פרופ' אביה ספיבק: זה לא יכול לפתור בעיות.

פרופ' אביה ספיבק: איך שאתם מסתכלים על זה.

פרופ' אביה ספיבק: זה נכון שחלק מהכסף מגיע גם מהתוכניות האחרות ואת הגישה הזאת של הוועדה אני מאוד מברך, זאת גם הגישה שלנו.

פרופ' אביה ספיבק: הגישה שלנו אומרת שחלק מהבעיות של החברה הערבית ייפתרו כמכלול.

פרופ' אביה ספיבק: אם אתם מסתכלים, אז באמת הסכום הזה הוא לא מספיק.

פרופ' אביה ספיבק: אני מתחבר למה שנאמר פה, שבעצם הבעיות הגדולות הן הביעות של נגישות, בעיות של תחבורה ציבורית, כדי שאנשים יוכלו לצאת מהיישוב.

פרופ' אביה ספיבק: יש סימן שאלה לגבי הנושא של תעסוקה, האם התעסוקה צריכה להיות בתוך היישוב או מחוץ ליישוב, זה לא כל-כך בטוח.

פרופ' אביה ספיבק: זה גם לגבי האופי של היישוב, וכן הלאה.

פרופ' אביה ספיבק: ומה שחשוב להבין פה, עוד דבר, וזה משהו שאנחנו גם כן נכתוב לממשלה ולכנסת, לעניין של גני הילדים ואני אדבר על גני הילדים את הדקה האחרונה שיש לי.

פרופ' אביה ספיבק: תראו, מצד אחד זה טוב מאוד להרחיב את גני הילדים.

פרופ' אביה ספיבק: באמת טוב.

פרופ' אביה ספיבק: הכמות שיש שם, של הבינוי וזה מדובר בהרבה מאוד כסף, אם כי לחמש שנים יש לה, יש לה גם בעיה שזה גם לא מספיק לכל האוכלוסייה וזה גם הרוב הוא בחלק השני של החמש שנים, שזה עושה אותו פחות ופחות בטוח.

פרופ' אביה ספיבק: אבל הבעיה השנייה זה שהתקנים של כמה ילדים יש לגננת, מהו הכוח וכן הלאה, כוח-האדם וכן הלאה, התקנים של מה שקורה היום, הם מאוד מאוד נחותים בהשוואה בינלאומית, יש לנו דו"חות של מומחים בינלאומיים לילדים בגיל הרך והם ממש מראים את זה.

פרופ' אביה ספיבק: המחקרים החינוכיים מראים בשנים האחרונות, ב- 20 השנים האחרונות, מצאו שההתפתחות בגיל אפס עד שלוש היא התפתחות קריטית ולכן, גן הילדים צריך להיות גן ילדים טוב, עם תקנים טובים ומילה אחרונה בעניין הזה – אם צריך לעשות דירוג, כי אין מספיק כסף, אז קודם כל צריך לתת את הגן, גני הילדים האלה, למקום שהאוכלוסיות יותר חלשות כי במקום שהאוכלוסיות חזקות, הבית מפצה על זה.

פרופ' אביה ספיבק: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מג'אדלה, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אני בתחושה שהממשלה עובדת תחת לחץ ציבורי וגם תחת לחץ שלנו.

גאלב מג'אדלה: ואסור שנעבוד תחת לחץ, כי תצא מתחת ידינו עבודה לא טובה.

גאלב מג'אדלה: קודם כל, אנחנו לא מטילים ספק בכוונות הטובות של כל אלה שיושבים כאן ובנציגיהם, שבאמת רוצים לעשות לטובת העניין.

גאלב מג'אדלה: אני גם מכיר את כב' הפרופסור טרכטנברג, שכן שלי שנתיים בממשלת אולמרט, שכנות יש לה גם זכויות, כך שיש לו גם זכויות אצלי.

גאלב מג'אדלה: אבל תראו, אנחנו מחפשים משהו מתחת לסלע.

גאלב מג'אדלה: הרי זה מונח פה על השולחן, למה לחפש מתחת לסלע?

גאלב מג'אדלה: אמר אימן, מקומות עבודה זמינים ויצירת מקומות עבודה.

גאלב מג'אדלה: אני יכול לתת לך את זה הרבה יותר קל.

גאלב מג'אדלה: קח, וכאן נגעו בזה מזוויות שונות, קח את ציבור המורים והמורות, ששם 70%, אפילו יותר, מורות.

גאלב מג'אדלה: תקלטו אותם בהוראה.

גאלב מג'אדלה: יש לך 13,000 בית, משכונת נוספת, 13,000 בתים, עלו מייד מתחת לקו העוני.

גאלב מג'אדלה: אוטומאטית.

גאלב מג'אדלה: בלי להזמין סקרים אצל שום סוקר וחוקר.

גאלב מג'אדלה: כדי לקלוט אותם, תעשו חשבון כמה זה עולה לקלוט אותם.

גאלב מג'אדלה: אבל כדי לקלוט אותם צריך כיתות ואז מפחיתים את מספר התלמידים בכיתה, כמו שאמר כבוד הפרופסור, מ- 40 ל- 30.

גאלב מג'אדלה: ואז צריך לבנות בתי-ספר וכאן יצרת מקומות עבודה – בנית עוד איזה 70, 80 בתי-ספר, יצרת מקומות עבודה.

גאלב מג'אדלה: אם אתה לוקח גם את הגנים, כדי שלאימהות יהיה מקום שייקלטו הילדים, כשהן הולכות, אגב, כל אלה מרביתן, ה- 13,000 שאני אומר לך, אין להן בעיות של גנים, מרביתן צעירות, מרביתן עוד לא התחתנו, כך שאין בעיית ילדים.

גאלב מג'אדלה: אבל הבעיה של הילדים תמשיך להיות כאלה, לאלה שיותר מבוגרות.

גאלב מג'אדלה: אז אם אתה תבנה, חסר ביישוב הערבי, קרוב ל- 700 ומשהו, בזמנו, כשפרופ' יולי תמיר היתה שרת החינוך היו לי הנתונים, 700 ומשהו גני ילדים.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע מה זה, אם אתה בונה 4,000 כיתות לימוד, ועוד 700 גני ילדים ואתה קולט 13,000 מורים ומורות במערכת החינוך, אתה עשית מהפכה.

גאלב מג'אדלה: בלי חמש החלטות, בדיון צפון, בדיון דרום, אוכלוסייה ערבית, חמש שנים, תוכנית משלימה עוד 250 מיליון שקל, רק אתם מבלבלים את עצמכם ואותנו, ויד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל והכוונה הטובה שלכם, באיזה שהוא מקום, אם אני שואל אותך, איימן, שאלה בעייתית, מורכבת, סבוכה, ביצוע.

גאלב מג'אדלה: מאז שנתיים, מאז כהונת נתניהו, והחלטתם על התוכנית של החומש, שאבישי ברוורמן היה השר לענייני ערבים, מה הביצוע?

גאלב מג'אדלה: לא תוכל לתת לי תשובה, כי כמעט לא היה ביצוע, כי יש חסמים ויש ויש.

גאלב מג'אדלה: הנה, אני אתן לך נושא.

קריאה: אני יכול לתת לך תשובה, אם אתה רוצה.

גאלב מג'אדלה: התשובה היא לא טובה.

גאלב מג'אדלה: הביצוע לא היה טוב.

קריאה: איך אתה יודע?

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך.

קריאה: אני אחראי על הביצוע.

קריאה: איך אתה אומר שהוא לא טוב?

גאלב מג'אדלה: אני אגיד לך למה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מג'אדלה הוא רשאי להשמיע את התשובה.

גאלב מג'אדלה: לא, להשמיע – בוודאי.

גאלב מג'אדלה: איזה שאלה, הוא אומר לי את זה, להפך.

קריאה: בוא אני אעזור לחבר הכנסת מג'אדלה, הרי אתה חבר ועדת הכספים, או שנינו, בעצם, ויודעים על כל שקל שעובר, מאותה תוכנית.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להגיד לך שהיום הביאו.

קריאה: כמה כסף עבר, זו השאלה.

דני גרא: עזבו כסף, מה נעשה?

דני גרא: מה אתה רואה?

קריאה: אתם רוצים תשובה או ככה סתם באוויר?

גאלב מג'אדלה: אל תקלקלו.

גאלב מג'אדלה: איימן, היום, היום, הנה, אין לי את החומר, שלחתי אותו כבר.

גאלב מג'אדלה: היום, מהרשות לבדואים, רצו להעביר כסף מהסעיף הזה, כי לא נוצל הכסף, למקום אחר.

גאלב מג'אדלה: היום, עכשיו, בעשר בבוקר.

גאלב מג'אדלה: כי השנה נגמרת, לא נוצל הכסף, מעבירים אותו לפריט אחר שהוא רץ.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר – בואו נחזור לסדר היום.

גאלב מג'אדלה: יש לך נושא אחד, מקומות עבודה זמינים.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע מה לעשות.

גאלב מג'אדלה: הכל ברור.

גאלב מג'אדלה: רק צריך לתת את התקציב.

גאלב מג'אדלה: שם התקציב הוא לא 700 מיליון, שם שני מיליארד ומשהו.

גאלב מג'אדלה: בשביל לבנות 4,000 כיתות לימוד שחסרות, ובשביל להוריד את התלמידים מ- 40 ל- 30, ובשביל לקלוט 13,000 מורים ומורות, שאגב, נתון של משרד החינוך, 13,422 מורים ומורות מוסמכים בכירים, בוגרי סמינרים למורים ערביים ואחרים, כמו אורנים ואחרים, יושבים היום בבית, מובטלים, עם b.e.d ביד.

גאלב מג'אדלה: זה עוול וחטא על פשע, שאחרי שלמדה ארבע שנים, ולא צריך להגיד לך כמה היא עוברת בארבע השנים האלה, וגם משלמת, היא גם יושבת בבית מובטלת.

גאלב מג'אדלה: הנה, זה נושא אחד, בשביל מה ללכת להתפרש, על כל העולם ובנו.

גאלב מג'אדלה: יש לנו משימה ואני אין לי צל של ספק, שד"ר בסיס תרמה רבות בהיותה בוועדה ואני חושב שטרכטנברג ניסה להתמודד עם הבעיה.

גאלב מג'אדלה: הוא לא יכול להתמודד עם בעיה של 64 שנים, בוועדה אחת, עם כל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: ויותר חשוב מזה, הוועדה הזאת סיימה, נתנה את ההמלצות, והלכנו שלום ולהתראות.

גאלב מג'אדלה: וגם אמרו שם בוועדה דבר שמגן עליהם.

גאלב מג'אדלה: פתרונות ייחודיים ליישוב הערבי.

אחמד טיבי: נא לסכם, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: כלומר, הם אומרים בעצמם, הוועדה אומרת – פתרונות, ככה כתבתי, אני עכשיו מצטט.

גאלב מג'אדלה: פתרונות ייחודיים.

גאלב מג'אדלה: זאת אומרת, שלחו אחרים להציע את הפתרונות הייחודיים בוועדות משנה אחרות או צוותים נוספים, בצדק, כי הם רצו להיות ביושר עם עצמם.

גאלב מג'אדלה: בצדק.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר, חברים יקרים, אני יודע שאתם רוצים, יש לכם רצון טוב ויש לכם את כל היכולת להתמודד עם הבעיות.

גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו צריכים ללכת לתפוש את השור בקרניו.

גאלב מג'אדלה: לקחת, מה שאמר חמד עמאר, אזורי תעשייה, אין אזורים ואין תעשייה.

גאלב מג'אדלה: יצירת מקומות עבודה ברמה של יישובים, איימן, כמו שאתה מכיר, זה דבר, למה עוברים, מוסך בנצרת הערבית, למה עובר לנצרת עילית?

גאלב מג'אדלה: כי שם יש תשתית.

גאלב מג'אדלה: המוסך בנצרת הערבית ייראה עלוב, הלקוחות לא יבואו.

גאלב מג'אדלה: בנצרת עילית, שם אזור תעשייה, עם תשתיות, מסודר.

גאלב מג'אדלה: אתה באת כאילו נכנסת לבית מרקחת.

גאלב מג'אדלה: לכן, הוא נאלץ לעבור במוסך שלו, מנצרת הערבית לנצרת עילית.

גאלב מג'אדלה: לא מפני שהוא רוצה ליצור מקום עבודה בנצרת עילית, אלא מפני שהתנאים שם יותר טובים.

גאלב מג'אדלה: יש גם הקלות, יש גם הלוואות, יש גם מענקים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים לתת כלים.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, מילה אחרונה.

גאלב מג'אדלה: תראו, חבר'ה, קודם כל משפחות ברוכות ילדים זה ברכה.

גאלב מג'אדלה: למרות שאני לא הלכתי בדרך של אבא שלי, אבי, עליו השלום, ואמי, שתיבדל לחיים ארוכים, הביאו לעולם 14 ילדים.

גאלב מג'אדלה: ואני בן בכור.

גאלב מג'אדלה: אני – ארבעה.

גאלב מג'אדלה: תתחילו לחיות עם הנתונים החדשניים, העדכניים, של החברה הערבית.

גאלב מג'אדלה: הרבה יותר, הנתונים הם הרבה יותר עדכניים וחדשניים מהסוקרים אפילו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: דני גרא, יועץ הוועדה, בבקשה בקצרה.

דני גרא: כמה וכמה דברים שנוגעים לחומר שאנחנו רואים.

דני גרא: כשמתכננים עוד תוכנית, אדוני יושב-ראש הוועדה, קודם צריך לצלם את המצב ולראות אותו כמו שהוא.

דני גרא: גם אם הוא לא יפה.

דני גרא: כשמנתחים אותו, אז צריך לראות מה היעדים ולראות מה הכלים.

דני גרא: ומה שאנחנו רואים כאן, יש לנו כמה בעיות.

דני גרא: הבעיה הראשונה היא שצילום המצב הוא לא נכון.

דני גרא: למה צילום המצב הוא לא נכון?

דני גרא: משום שהחברה, משום שאו הנתונים לא נכונים, בבסיס, חלק מהנתונים שציינת, הם, אנחנו יודעים, שיש בהם אי-דיוקים, ולא איכנס כאן, מי שיודע – יודע.

דני גרא: בזה אמרתי מספיק.

דני גרא: ובמקומות אחרים, פשוט לא מתמודדים עם המצב כמו שהוא.

דני גרא: אתן דוגמה.

דני גרא: הרי מה הבעיה של תעסוקה ערבית?

דני גרא: האם הבעיה היא שאישה, אין לה סידור לילדים?

דני גרא: לא, זו לא הבעיה.

דני גרא: ומי שאומר את זה, פשוט לא יודע על מה הוא מדבר.

דני גרא: אין לו מושג.

דני גרא: הבעיה היא שאין לה עבודה.

דני גרא: בואו נדבר דוגרי.

דני גרא: ולמה אין לה עבודה?

דני גרא: משום שהיא לא מוכשרת?

דני גרא: שיעור בוגרות התיכון גבוה משיעור בוגרי התיכון בחינוך הערבי, 60% סטודנטיות.

דני גרא: אז רגע, מה קורה כאן?

דני גרא: אולי האוניברסיטאות נותנות להן, עושות איזה סחר בתארים ונותנות לבנות ערביות תארים מבלי שהן עוברות מבחנים?

דני גרא: לא.

דני גרא: לא סביר.

דני גרא: אז למה הן לא עובדות?

דני גרא: ולמה?

דני גרא: רגע אחד, זה רק נשים ערביות?

דני גרא: לא, זה גם גברים ערבים.

דני גרא: רגע, אז מה קורה כאן?

דני גרא: כלומר, לא מקבלים אותם לעבודה.

דני גרא: מי לא מקבל אותם לעבודה?

דני גרא: הממשלה, אדוני היושב-ראש, זה לא 7%, תיקח את החברות הממשלתיות פנימה, תגיע ל- 5%.

דני גרא: בעיריית עכו – לא, תת ייצוג, בעיריית רמלה, בעיריית לוד.

דני גרא: רגע.

דני גרא: איפה כן?

דני גרא: איפה שצריכים אותם – מטפלות, עובדות סיעוד, עובדות ניקיון, רגע.

דני גרא: מעט בתחום הרפואה.

דני גרא: מה קרה?

דני גרא: בתחום הסיעוד, משרד הבריאות מקבל אותן.

דני גרא: מדוע משרד הבריאות מקבל אותן בתחום הסיעוד, ולא מקבל במשרד האוצר, שבו אתה עובד?

דני גרא: כמה עובדים עובדים אצלכם, במשרד האוצר?

דני גרא: מעט מאוד.

דני גרא: אנחנו יודעים את המספרים.

דני גרא: כלומר, יש כאן בעיית אמת.

דני גרא: אותה צריך לשים על השולחן.

דני גרא: אז מה עשו?

דני גרא: במקום, ישנה בעיה בתחבורה, במקום רכב, נתנו צעצוע, נתנו מעון ילדים.

דני גרא: אבל זו לא הבעיה.

דני גרא: הולכים להוציא כסף על מעונות ילדים, זו הבעיה, איימן?

דני גרא: לא.

דני גרא: עולה כאן עוד נקודה אחת חשובה והיא נקודה שהיא בסופו של דבר, בשביל מי אנשים עובדים?

דני גרא: אני בטוח שאתם אנשים טובים ואם קווי מדיניות נכונים, אדוני היושב-ראש, אני מניח שהאנשים האלה היו יודעים גם לתת תוכנית טובה.

דני גרא: מהתוכנית הזו מצטיירים קווי מדיניות לא נחמדים.

דני גרא: הם לא טובים משום שמדובר כאן בעיקר על האוכלוסייה, העדפה ברורה לאוכלוסייה שמשרתת שירות לאומי ונשאלת השאלה אם זה נכון, מה פתאום לימודי שפה רק לכאלה שמתנדבות בשירות הלאומי?

דני גרא: האחרות לא בסדר?

דני גרא: תגידו את זה.

דני גרא: אז תעשו תוכנית לשירות האזרח.

דני גרא: לשירות הלאומי.

דני גרא: תגידו שאחרות לא בסדר, זה בסדר.

דני גרא: עוד דבר, הקצאת התקציבים היא שלושה מיליארד שקל.

דני גרא: שלושה מיליארד שקל, נכון, הוקצו למגזר הערבי, למעלה מ- 75% ממנו, לאוכלוסייה המשרתת שירות חובה.

דני גרא: כלומר, מאחר שמרבית האוכלוסייה הערבית איננה משרתת שירות חובה.

קריאה: על מה אתה מדבר?

דני גרא: אני אסביר.

דני גרא: אם עשית את זה ככה, אני אסביר.

דני גרא: מרבית האוכלוסייה הערבית איננה חייבת בשירות חובה.

מגלי והבה: אבל הלוואי, הלוואי, כמו שאתה אומר, ש- 75% מהשלושה מיליארד, הולכים.

דני גרא: רגע אחד.

דני גרא: רגע.

אחמד טיבי: הוא לא מדבר נגד ההקצבה.

אחמד טיבי: הוא שואל אותך איך.

אחמד טיבי: תסביר איך, ותסיים.

דני גרא: אז אני אסביר.

דני גרא: שלושה מיליארד.

דני גרא: ישנה התוכנית של בדואים צפון, נכון?

דני גרא: מה- 15 למאי.

דני גרא: 350 מיליון.

דני גרא: שירות צבאי.

דני גרא: אוכלוסייה שמשרתת.

קריאה: זה ייחודי עבור אוכלוסייה בדואית, מה זה קשור?

קריאה: אני לא מבין.

דני גרא: רגע.

דני גרא: אבל האוכלוסייה הבדואית, היא אוכלוסייה שחייבת בשירות צבאי.

אחמד טיבי: לא חייבת.

דני גרא: אבל היא משרתת.

דני גרא: לא חייבת, אבל משרתת.

קריאה: אחוזים מזעריים, אני חושב בזה אתה טועה.

עפו אגבאריה: קצת פחות מהאחוזים מאשר אצל הדרוזים.

אחמד טיבי: לא, הרבה פחות.

אחמד טיבי: הרבה פחות.

אחמד טיבי: הדרוזים זה חובה.

קריאה: אבל משרתים, אתה יודע שלא משרתים.

קריאה: לא מגיע ל- 50%.

אחמד טיבי: תמשיך.

דני גרא: רבותיי, בואו נעשה את זה ראש לראש.

דני גרא: בתוכנית לדרוזים ולצ'רקסים, מפברואר השנה, 73,000 איש קיבלו 680 מיליון ש"ח.

דני גרא: אוכלוסייה של 73,000 איש, שכלולים בתוכנית הזאת, יישוב אחרי יישוב אחרי יישוב, בדקתי את זה, 73,000 איש בסך-הכל, כי חלק לא נכללים בה.

דני גרא: קיבלו 680 מיליון ש"ח.

דני גרא: בתוכנית ברוורמן, ההחלטה 1539, שבה כלולים כ- 400,000 איש, שבהם 15% חלוקה של גם דרוזים, אם מוציאים את זה החוצה, ישנם פחות מ- 800 מיליון.

דני גרא: כלומר 2,000 ש"ח לאדם.

דני גרא: זאת בעצם החלוקה.

דני גרא: כשאתה רואה את זה מצד אחד, ואז כשאתה רואה שישנה כאן העדפה לשירות לאומי וזה בסדר, אין לי בעיה שהממשלה תחליט לתת לשירות לאומי, זה בסדר גמור.

דני גרא: אבל שיאמרו את זה.

דני גרא: אבל זו לא התוכנית למגזר הערבי.

דני גרא: הבעיה שלמגזר הערבי אין עבודה, לא רוצים לקבל אותם לעבודה, לא משנה מה ילמדו, כמעט.

דני גרא: במרבית המקצועות ישנה בפועל אפליה.

דני גרא: לא את זה אני אומר.

דני גרא: מנשיא המדינה ומטה.

דני גרא: נא לטפל בזה.

דני גרא: זו תפקידה של ממשלה ולזה היא צריכה, את זה היא צריכה לעשות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לאפשר עכשיו לרסול סעדה, ראש מדור קידום סטודנטים ערבים בהתאחדות הסטודנטים בישראל.

אחמד טיבי: בבקשה.

רסול סעדה: שלום, אדוני.

רסול סעדה: ברור ממה שעלה עכשיו וברור ולא צריך להתווכח על זה, שתעסוקה והשכלה כיום הולכים ביחד.

רסול סעדה: אבל למרות זאת, כשמדברים על תעסוקה, לדעתי, יש לדבר בשני סקטורים, הראשון זה תעסוקה לאותו דור מבוגר, אני אקרא לו, שפספסו או עדיף להשתמש במונח הזה, פספסו את הזדמנות ההשכלה והדור היותר צעיר שכיום רובו משכיל.

קריאה: לא פספסו, נאלצו, זה היה אילוצים.

רסול סעדה: כן, בגלל זה אני אמרתי.

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיך, רסול.

רסול סעדה: שיעור התעסוקה באוכלוסייה הערבית היא 33% לעומת 50% בקרב יהודים, לא כולל חרדים.

רסול סעדה: הסיבה לפער היא שיעור ההשתתפות נמוך יחסית של נשים ערביות, זה נכון, שעולה ככל שרמת ההשכלה עולה.

רסול סעדה: השתלבות הנשים נעשתה במקצועות "נשיים" כגון אחיות, מורות, עובדות סוציאליות.

רסול סעדה: ישנן כיום כ- 13,500 אקדמאים ערבים בלתי מועסקים, מתוכם 9,000 נשים.

רסול סעדה: תוך חמש שנים יהיו 30,000 אקדמאים ערבים בלתי מועסקים.

רסול סעדה: ליהודים יש פרמיה גבוהה יותר להשכלה מאשר לערבים וההבדל הזה משמעותי יותר בסקטור הפרטי, מאשר בסקטור הציבורי.

רסול סעדה: האקדמאים הערביים אינם מצליחים למצוא עבודה מחוץ לשוק העבודה הערבי, עקב חוסר הזדמנויות בסקטור היהודי.

רסול סעדה: חלק מבעלי תעודות הבגרות נמנעים מלימודים גבוהים מתוך ידיעה שההשכלה לא תיפתח בפניהם הזדמנויות משופרות בשוק העבודה.

רסול סעדה: סטודנטים ממעטים לבחור במקצועות המדעיים והטכנולוגיים בשל היעדר אמון ונכונות הקליטה של שוק העבודה הישראלי.

רסול סעדה: לעומת כל הנתונים שאני מציג עכשיו, יש לנו כיום כ- 11% של סטודנטים ערביים במערכת ההשכלה הגבוהה, היא עומדת על 11%, עדיין נמוך בהרבה משיעורם בקבוצת הגיל שהיא מעל 20%.

רסול סעדה: אחוז הסטודנטים הערבים הלומדים לתואר ראשון באוניברסיטאות עדיין נמוך יחסית, פחות מ- 10% ואילו שיעור הלומדים לתואר שני ותואר שלישי, נמוך מאוד, 6.6% ו- 3.27%.

רסול סעדה: אי-השוויון במערכת החינוך הקדם אוניברסיטאית המתבטא בפערים גדולים בזכאות לתעודת בגרות, רק אחד מכל שלושה בוגרים ערבים בממוצע זכאי לתעודת בגרות, לעומת שניים מתוך שלושה יהודים.

רסול סעדה: בייחוד תעודת הבגרות, רק 70% מהזכאים הערבים בממוצע עומד בתנאי הקבלה, לעומת 90% מהיהודים ובבחינת הפסיכומטרי, פער יותר של 100 נקודות בממוצע.

רסול סעדה: אי-שוויון זה מציב את המועמד הערבי בנקודת זינוק נחותה מזו של עמיתו היהודי.

אחמד טיבי: נא לסכם, רסול.

רסול סעדה: כן.

רסול סעדה: גם אותם מועמדים ערביים, אשר עוברים את המשוכה של הבגרות והפסיכומטרי, נתקלים בקשיים נוספים, אקדמאיים, תרבותיים וחברתיים כלכליים, הן בהליך הקבלה והן במשך הלימודים.

רסול סעדה: אדוני, אני רוצה להזכיר רק ניסיון שהיחידה לקידום סטודנטים ערביים בהתאחדות פעלנו בו שנה שעברה והיא הקמת ירידי תעסוקה באוניברסיטאות.

רסול סעדה: הצלחנו להקים אחד יחסית מוצלח, שאז היה בתמיכתו של השר ברוורמן, השר לענייני מיעוטים דאז, באוניברסיטה העברית, אבל למרות זאת, אין לנו נתונים מדויקים ורואים ואני משער שלא היתה השמה של ממש בידי החברות וגם בנציבות, נציבות שירות המדינה.

רסול סעדה: ניסינו עוד וכאן אני פונה גם לאיימן, שאנחנו פניו שוב לרשות ולא היה מענה חיובי לתמיכה בירידים כאלו בשנה שעברה ועל כן מתבקשים בוועדה גם לתמוך בפרויקטים כאלו.

אחמד טיבי: תודה רבה לרסול סעדה.

אחמד טיבי: אם שמתם לב, יש השתתפות ערה של חברי כנסת ממוצא מסוים, חברי כנסת ערבים בלבד.

אחמד טיבי: אני מברך על כך, אבל צר לי שאף חבר כנסת יהודי לא מצא לנכון, ואני אומר את זה לשידור, להשתתף בדיון החשוב הזה על ועדת טרכטנברג.

אחמד טיבי: אמנם לערבים, אבל גם זה חשוב.

אחמד טיבי: חבל.

אחמד טיבי: חלק מהם יושבים במזנון, חלק בלשכות.

אחמד טיבי: זה גם חשוב.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, האמת, צריך לברך על קיום הישיבה הזאת, ואני, חשוב לי להזכיר שרצו להקים את ועדת טרכטנברג, לא היינו על המפה, לא רשמו אותנו ולא רצו.

מגלי והבה: הודות ליושב-הראש, היינו אצל ראש הממשלה בוועדת הכספים, אצלו בלשכה, הזמין אותנו, חשב שם שהחיים יותר קלים, ושם היתה הבקשה של חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת מג'אדלה, איך זה יכול להיות שאתה בא לדון בעצם באוכלוסיית מדינת ישראל ואין אפילו נציג של האוכלוסייה הערבית.

מגלי והבה: ולשמחתי, הוא נענה והיתה נציגה, ד"ר בסיס, שהיא באמת עשתה את העבודה.

מגלי והבה: חברים, בואו נגיד את האמת, אנחנו ראינו את הדו"ח והביאו אותו לוועדת הכספים.

מגלי והבה: אין לנו הרבה, לא תולים הרבה תקוות בדו"ח הזה, כי הוא באמת הונח ואני לא יודע את שלבי היישום שלו, מתי יהיו.

מגלי והבה: במיוחד, כל עוד שאנחנו מכירים, הרי יש פה ד"ר לכלכלה, ומכיר את הנושאים האלה שאם אין לך תקציב, אז אתה יכול לדבר ולהביא הרבה מחקרים, אבל אם אין כיסוי תקציבי, אז יש בעיה.

מגלי והבה: וראינו שהממשלה, בהרבה תחומים, היא מבטיחה על הנייר הרבה מספרים, ובפועל זה לא מתקיים.

מגלי והבה: אני שמעתי את מנהל הוועדה או היועץ המקצועי, הוא הלך, דיבר על שלושה מיליארד והוא זרק מספרים.

מגלי והבה: אז הוא זרק 680, אני אתקן אותו, 681 מיליון למגזר הדרוזי.

מגלי והבה: זו תוכנית ארבע שנתית, שהממשלה החליטה עליה ושאנחנו עושים חשבון פשוט, תכף נרחיב את זה, אבל 681 חלקי ארבע חלקי 12, אז עשינו את החשבון, זה 10.24 מיליון ש"ח, למועצה או לרשות מקומית, בשנה.

מגלי והבה: אני לא יודע אם ד"ר טיבי יסתדר עם עשרה מיליון שקל בתנועה שלו, בשנה.

מגלי והבה: הלוואי.

עפו אגבאריה: אנחנו נסתדר.

עפו אגבאריה: עשרה מיליון?

עפו אגבאריה: אנחנו נסתדר.

מגלי והבה: מאה אחוז.

אחמד טיבי: קודם תביא.

עפו אגבאריה: חד"ש, אנחנו נסתדר.

עפו אגבאריה: טוב מאוד.

מגלי והבה: מה שאני מנסה להגיד, שאיך ממשלה ואיך עושים את התוכניות האלה, דרך אגב?

מגלי והבה: אוספים את התקציבים ממשרדי הממשלה הייעודיים, זה לא תקציב בבסיס התקציב, דרך אגב, אלא אוספים במשרדי הממשלה את המשימות והתוכניות ואומרים – הנה, יש לכם תקציב.

מגלי והבה: זה נקודה חשובה ומצערת ותעודת עניות לכל ממשלה.

מגלי והבה: ואם לא יהיה פה שינוי סדר עדיפויות ברמה הלאומית, שינוי סדר עדיפויות זה להניע תקציבים ממקום למקום, מסעיף לסעיף.

מגלי והבה: אותו דבר, דרך אגב, עם התוכניות של ברוורמן.

מגלי והבה: שמענו וראינו.

מגלי והבה: אנחנו שואלים את ראשי הרשויות שבאים אלינו לוועדת הכספים ואנחנו מסתכלים בוועדת הכספים, גם אין מימוש לתוכניות האלה.

מגלי והבה: יש פה פסיק, שם פסיק, זה לא מי שרוצה לפתור את הבעיה הכללית.

מגלי והבה: וכשאנחנו היום מסתכלים על בעיה של תעסוקת נשים וכשאנחנו מסתכלים על בעיית הדיור ועל בעיות אלה שלא מסיימים את החודש, ששני האנשים עובדים במשפחה ולא מסיימים את החודש, ואני מדבר על כל החברה הישראלית וכשאנחנו מסתכלים על דו"ח העוני, שקרוב ל- 1,800,000 אזרחים ישראלים מתחת לקו העוני, כאשר 35% מילדי ישראל מתחת לקו העוני, אז נכון, הוועדה היא חשובה, אבל כשאנחנו באים ורואים ומנתחים, לכן הדיון היה חשוב, ולא רואים תוצאות, אז אני פסימי והפסימיות הזאת תוכל להשתנות אם אנחנו נראה לא רק בהצהרות, שינוי סדר עדיפויות.

מגלי והבה: הרי ראש הממשלה כל הזמן, שינוי סדר העדיפויות ואני רוצה, לא, אדוני ראש הממשלה, בשביל לרצות צריך לשים בבסיס התקציב את התקציב המיוחד שאפשר באמצעותו נראה שינוי הלכה למעשה.

מגלי והבה: אני מתנצל בפני אלו שלא אוכל לשמוע את תשובותיהם.

מגלי והבה: תודה.

אחמד טיבי: אנחנו מאפשרים לך.

אחמד טיבי: סאמי סעדי, בבקשה, ואחר-כך עפו.

סאמי סעדי: שלום רב לכולם.

סאמי סעדי: אני מצופן, ארגון צופן בנצרת, שהוקם לפני כשלוש שנים שמטרתו לשלב את האקדמאים והאקדמאיות הערביות בתעשיית ההיי-טק הישראלית ופיתוח תעשייה זאת בתוך החברה הערבית.

סאמי סעדי: תרשו לי קודם כל, כי דיברתם על זה שאנחנו נכנסנו בדקה ה- 99, לוועדה, וכנראה שאנחנו לא היינו צריכים להיכנס לשם ויסלח לי ידידי איימן וחברי ממשרדי הממשלה, כי כנראה אנחנו באמת לא היינו צריכים להיות בוועדה הזאת, כי אני לא רואה שום בשורה, לא שום בשורה, אבל אין, אין בשורה בתוך, בהמלצות האלה, כי אני, עם כל הכבוד, אנחנו בשטח כבר יותר משלוש שנים, כפי שאמרתי, הבעיה העיקרית, העיקרית, שאין מקומות עבודה.

סאמי סעדי: לא מייצרים מקומות עבודה בתוך מה שנקרא הפריפריה, ועם כל הכבוד למכוני הכוון ועם כל הכבוד לשוברי הכשרה ולכל הדברים בהמלצות היפים שהגענו, אני לא יכול לכוון את האנשים לשום מקום.

סאמי סעדי: אם יש לי מקומות תעשייה בהיי-טק, בחברה הערבית, אז אני יכול לעשות הכשרה לכיוון ההיי-טק.

סאמי סעדי: אם יש לי תעשייה מתקדמת של טבע או של מזון או אלקטרוניקה, אז אני יכול לכוון את האנשים לשם.

סאמי סעדי: כרגע, אנחנו כל העמותות, אפילו הארגון שלנו, צופן, וארגונים אחרים שפועלים בכיוון הזה, יש לנו בעיה עיקרית שאין מקומות עבודה ואין ייצור של מקומות עבודה.

סאמי סעדי: אני רוצה להגיד, אנחנו, עם כל הכבוד להצעות של שילוב האקדמאים והמורות שלומדים חינוך ומדעי הרוח ובבתי-ספר.

סאמי סעדי: אנחנו צריכים לעבור משלב האוכלוסייה הערבית, החברה הערבית, משלב של נותני שירותים שאנחנו מסדרים לנו את מקומות העבודה, לחברה יצרנית.

סאמי סעדי: אנחנו חייבים לצאת מהקופסה הזאת של כל הזמן יאללה, כאילו העיריות והמועצות המקומיות הן המעסיק הגדול בתוך החברה הערבית ומוסדות הממשלה, לא.

סאמי סעדי: אם אנחנו רוצים להגדיל ולהשתלב בכלכלה של החברה הישראלית, אנחנו חייבים להפוך לחברה יצרנית.

סאמי סעדי: בשביל להפוך לחברה יצרנית, חייבים להקים מפעלי עוגן, חייבים להקים את אזורי התעשייה שיהיו אזורי תעשייה נקיים ואני מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת מג'אדלה בקשר לאזור תעשייה נצרת.

סאמי סעדי: אני מכיר כמה חברות הייטק שעברו מאזור נצרת לאזור נצרת עלית ופתחו שם את הסניפים שלהם, כי לא מתאים להם.

סאמי סעדי: אני יודע שאנחנו כבר שלוש שנים מביאים חברות לנצרת ולכפר קאסם, ומראים להם את אזור התעשייה.

סאמי סעדי: עם כל הכבוד, פוגשים אותנו ויש להם כוונות טובות, בסוף רואים שאין אזור תעשייה וחסר איזה 60 – 70 מיליון שקל, בשביל לקדם את אזור התעשייה בנצרת, ואומרים – בסדר, עד שיהיו תשתיות מתאימות ועד שאנחנו נהיה מוכנים, אז תבואו אלינו.

סאמי סעדי: דבר אחר שאני רוצה לשים את הדגש עליו – אנחנו מדברים על 54% מתוך האקדמאים הערביים, שהם לומדים מדעי רוח ומדעי החברה.

מסעוד גנאים: הרוח אולי לא שאר רוח.

סאמי סעדי: רק כ- 9%, שהם לומדים מדעים מדויקים ואני אתמול הייתי במפגש בטכניון, אנחנו מעודדים, אני לא רואה ועם כל הכבוד, היתה תוכנית לסבסוד ושילוב האקדמאים הערבים בתוך התעשייה בזמן הלימודים שלהם, אני למשל בהמלצות האלה לא ראיתי שזה ממשיך וגם לצערי הרב זה לא כל-כך עבד בגלל כל מיני אילוצי זמן ואילוצי בירוקרטיה וכל מיני תנאים שהם לא כל-כך מתאימים לסטודנט הערבי, אני לא ראיתי את זה.

אימן סייף: זה נמצא בדו"ח.

סאמי סעדי: אני לפחות, מהדו"ח שאני הדפסתי, אני לא ראיתי.

אימן סייף: אני אראה לך את זה.

סאמי סעדי: בסדר, זה יהיה מצוין.

סאמי סעדי: אז אני אומר, אנחנו צריכים לעבור בשלב הזה גם לעודד את הלימודים הטכנולוגיים, גם בבתי-הספר שהמגמות של הלימודים, לימודי טכנולוגיה בבתי-הספר יהיו הרוב ולא..

חיר עאבד אלראזק: חינוך והוראה.

סאמי סעדי: כן.

סאמי סעדי: ואני אתן דוגמה.

סאמי סעדי: זהו, משפט אחרון.

סאמי סעדי: לפני שבועיים-שלושה, במקרה ראיתי בטלוויזיה תוכנית על יקנעם.

סאמי סעדי: אני אתן דוגמה, איך הממשלה יכולה באמת להפוך את אזורי החברה הערבית לאזורי תעשייה מתקדמים ולשפר את הכלכלה.

סאמי סעדי: ראיתי תכנית על יקנעם וראש העיר סיפר על יקנעם איך בזמנו ראש הממשלה המנוח, יצחק רבין, בא אליו ואמר לו – מה אתה רוצה?

סאמי סעדי: מה אתה רוצה בשביל להעביר את יקנעם מעיירת פיתוח באמת לעיירה משגשגת ומתפתחת.

סאמי סעדי: אז הוא אמר לו – בוא נעשה כבישים, בוא נעשה אזורי תעשייה, בוא תיתן מענקים לחברות שיגיעו לכאן וכיום 15,000 מכוניות נכנסות כל יום לאזור התעשייה של יקנעם.

סאמי סעדי: ולצערי הרב, אנחנו עדיין לא במצב הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עפו אגבאריה, בבקשה.

עפו אגבאריה: אני קודם מצטער שהייתי צריך לעזוב, אבל בקצרה.

עפו אגבאריה: אנחנו כבר שנתיים דנים בעניינים האלה וכל פעם אנחנו מקבלים רק מספרים, אבל בשטח שום דבר לא מתקדם.

עפו אגבאריה: וכנראה מה שהיה במשך 60 ומשהו שנה, אי-אפשר לפתור אותו רק במספרים.

עפו אגבאריה: הבעיה של המגזר הערבי שבאמת אין מקומות תעסוקה ואם אנחנו מדברים על זה שאיפה יעבדו האנשים, למרות כל המספרים מה שאתם נתתם וכמה מיליונים פה וכמה מיליונים שם, אבל אין איפה להשקיע את הכספים האלה.

עפו אגבאריה: איך אפשר להציל את הדבר הזה?

עפו אגבאריה: זה בעצם, שצריך אזורי תעשייה וכולם אומרים על הדברים האלה.

עפו אגבאריה: אבא שלי, זיכרונו לברכה, לפני 26 שנה נפטר, הוא היה סגן ראש עיר באום אל פחם, אז דיברו על אזור תעשייה באום אל פחם, שעד היום איננו.

עפו אגבאריה: לא קיים.

עפו אגבאריה: עד היום.

עפו אגבאריה: זה כבר 30 שנה.

קריאה: ה- 500 שמה.

עפו אגבאריה: אז איפה זה?

עפו אגבאריה: דבר שני, לא מזמן אני וחבר הכנסת טיבי ביקרנו באזור התעשייה בטייבה.

עפו אגבאריה: זה אזור תעשייה?

עפו אגבאריה: שהיה צריך חצי שנה להתחנן בשביל שיסדרו את המרכזייה לטלפונים?

עפו אגבאריה: אז זאת אומרת, יש הזנחה, מבחינה זו שאין איפה שיעבדו האנשים, למרות שאתם רוצים להפנות, אבל לאן להפנות אותם?

עפו אגבאריה: דבר שני, מה לומדים הסטודנטים הערביים?

עפו אגבאריה: בדרך-כלל לומדים רפואה, או בנות לומדות הוראה.

עפו אגבאריה: בהוראה זה כבר כמעט יש איזה שהיא אבטלה פי כמה בין הבנות האלה, שלומדות הוראה, ממה שברפואה.

עפו אגבאריה: כמה ברפואה יש ערבים?

עפו אגבאריה: בסקטור האחיות יש כ- 18%, זה נכון.

עפו אגבאריה: בסקטור הרופאים יש כ- 10% או אפילו פחות.

עפו אגבאריה: יש מצוקת אחיות, שגם לזה לא נותנים מענה.

עפו אגבאריה: לא מזמן היה עוד איזה שהוא מסלול להכשרת אחיות בנגב, איפה שאנחנו רואים שבאמת יש מחסור גדול, וגם זה נסגר, אולי זה היה אתגר לעשות את זה ולהמשיך את זה, לפתוח.

עפו אגבאריה: עובדה שזה עוד לא נפתח וביקשנו עוד משנת הלימודים הזו שזה ייפתח וזה לא נפתח.

עפו אגבאריה: דבר שני, בקשר לרופאים.

עפו אגבאריה: הרופאים שחוזרים חזרה לארץ, הם לומדים בחוץ לארץ, משקיעים כספים רבים, המדינה לא משקיעה בהם, וכשחוזרים בחזרה, אז המדינה מתחילה לעשות להם כל מיני בעיות בשביל שהם לא יעברו את הבחינה.

עפו אגבאריה: הממשלה.

עפו אגבאריה: ואף אחד לא מאשים ולא רוצה שרמת הרפואה תרד.

עפו אגבאריה: אבל בממשלה או מדינה מתוקנת שדואגת לאזרחים שלה, אז היא גם דואגת להעביר אותם קורסים מסוימים, להתאים אותם פחות או יותר למצב פה.

עפו אגבאריה: ועובדה שיש עכשיו מצוקה של מעל 1,000 רופאים ויש לנו מעל 1,000 רופאים שהרוב רובם ערבים, שניגשים לבחינות, ולא עוברים את הבחינה ויש את המצוקה הזו.

עפו אגבאריה: אז מה, באמת, משרד ראש הממשלה או האוצר, יכול לעזור בעניין הזה?

עפו אגבאריה: דבר אחרון למה לא הולכים למקצועות אחרים, למשל, מהנדסי חשמל ומהנדסי מחשב?

עפו אגבאריה: כי כל אחד חושב – מה אני יכול לעבוד אחר-כך?

עפו אגבאריה: איך אני אתפרנס?

עפו אגבאריה: הוא מתפרנס מרפואה, מתפרנס ממשפטים, מתפרנס מדברים שהם לא שייכים לממשלה.

עפו אגבאריה: ברגע שהוא חושב שהוא צריך לעבוד, שהוא מהנדס חשמל והוא צריך להיקלט באיזה שהוא מקום, אז הוא לא נקלט.

עפו אגבאריה: ועובדה, אחרי שאנחנו דיברנו, כבר לפני שנה, היו מספר אנשים שפנו אלינו עם Record מאוד גבוה, מבחינה גם הנדסית וגם מבחינה מדעית, וגם מחקרים וזה גם הגיע אליך, החבר איימן, ועד עכשיו האנשים האלה לא קיבלו מענה.

עפו אגבאריה: לא קיבלו מענה, הגיעו עם התולדות והקורות חיים למקומות במשרדי הממשלה ולא קיבלו שום מענה.

עפו אגבאריה: אז זאת אומרת, כל המספרים הם רק מספרים בשביל להראות שזה יכול אולי שזה קיים, אבל בפועל, שום דבר לא נעשה.

עפו אגבאריה: אני חושב שמה שדיבר היועץ הוועדה, שבאמת את המיפוי הנכון לעשות את זה ולהשקיע במקום הנכון, כדי לפתור את הבעיה בצורה אולי קצת יותר טובה ממה שעכשיו.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: ג'נט שלום, נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

ג'נט שלום: שלום.

ג'נט שלום: אני חייבת להגיד שהיה חסר לי פה בדיון דבר אחד, באחד החסמים שמצוינים בדו"ח זה אפליה שצוינה כמה פעמים על-ידיכם, אני לא ראיתי בצעדי מדיניות שנבחרו גם לא להציג פה וגם מתוך הצעדים, בהצעת המחליטים שאני מכירה אותה, התייחסות להגברת האכיפה בנושא של שוויון הזדמנויות ואפליה פורמאלית ובלתי פורמאלית.

ג'נט שלום: אני חושבת שזה חשוב שזה יצא גם מהוועדה הזאת, שתהיה הגברה של אכיפה במובן הזה בשירות המדינה, כשאני מציינת ואני מציינת פה בצורה ממש ברורה, שהאגף לאכיפה במשרד התמ"ת, לא עוסק כמעט באכיפה של אפליה כי יש קושי מאוד מאוד גדול להוכחה ומי שעושה את זה, זה נציבות שוויון.

ג'נט שלום: אז כן חשוב שתהיה התייחסות ותהיה הגברה של האכיפה הזאת, כי זה לדעתי אחד החסמים המרכזיים שיש שם במשק להשתלבות של האוכלוסייה הערבית במשק שהוא די רחב מבחינת הצעות עבודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: באסם, קרן אברהם, בבקשה.

באסם הנאענה: שלום.

באסם הנאענה: אם ועדת טרכטנברג באה לתת מענה או לפתור את סוגיית התעסוקה בחברה הערבית, לצערנו היא לא עושה את זה, בהמלצות שלה היא מחטיאה את המטרה.

באסם הנאענה: הסיבות, אני רק מתייחס להמלצות שמופיעות בדו"ח.

באסם הנאענה: אל"ף, במצב הטוב, במצב המקסימאלי, הוועדה מתייחסת לפחות מחצי מהאוכלוסייה הערבית, מהתושבים.

באסם הנאענה: כי אם ניקח את ארבעת התוכניות הקיימות, איימן, הן מכסות לכל היותר אולי שליש אולי יותר, פחות מחצי מהיישובים הערביים.

באסם הנאענה: כל ארבע התוכניות שהוזכרו.

באסם הנאענה: זה דבר אחד.

באסם הנאענה: דבר שני, גם הפיתרון שמציעה הוועדה היא מתייחסת גם לכישורי השפה, לכישורי התעסוקה.

באסם הנאענה: היא ממוקדת בעובד או בעובדת הערבי, כאילו חצי, רק חצי הדבר.

באסם הנאענה: החצי השני הוא באמת תפקידה של הממשלה, איך היא מביאה עסקים, איך היא פותחת את שוק העבודה החסום, בפני האזרחים והאזרחיות הערביים.

באסם הנאענה: למשל דוגמה, הזכרתם את העניין של האקדמאים, 13,000 מובטלים.

באסם הנאענה: אם רק נעשה שני דברים.

גאלב מג'אדלה: זה לא אקדמאים, זה מורים ומורות.

גאלב מג'אדלה: אקדמאיים זה 21,700 ומשהו.

באסם הנאענה: OK, מורים ומורות.

באסם הנאענה: אפשר לעשות שני דברים מיידית, אם הוועדה תתייחס אליהם.

באסם הנאענה: אל"ף, לפתוח את שוק העבודה היהודי, את בתי-הספר היהודיים.

באסם הנאענה: יש מקצועות שיש חסר.

באסם הנאענה: למשל מתמטיקה, אנגלית, שמורים או מורות ערביות ילמדו בבית-ספר.

באסם הנאענה: דבר שני, לעשות את זה, וזה כל דו"חות החינוך מדברים על זה, למשל, להקדיש שעות הוראה בבתי-הספר הערביים ולפצל כיתות או לצמצם, לצמצם מספר.

באסם הנאענה: זה יוצר אלפי מקומות עבודה.

באסם הנאענה: ידידנו איימן הזכיר לא מעט דברים חיוביים שקורים בדו"ח, אם כי באמת יש, אבל בואו נזכיר שרוב מה שהזכיר ידידנו איימן, זה לא שייך לטרכטנברג, זה קיים ממילא.

באסם הנאענה: כי קיים לפני טרכטנברג.

באסם הנאענה: כל מה שהזכיר איימן, הוא קיים, הוא עושה את זה לפני כמה שנים.

באסם הנאענה: הוא עושה את זה.

באסם הנאענה: אולי יש תוספת, אבל התוספת היא כל-כך שולית.

באסם הנאענה: פרופ' ספיבק דיבר עליה.

באסם הנאענה: כי 750 מיליון שקל לחמש שנים תוספת, על שלושה מיליארד שקיימים, זה נשמע ממש מחטיא.

באסם הנאענה: הערה אחרונה, בבקשה.

באסם הנאענה: שני דברים, אולי הם לא קשורים, אולי קשורים.

באסם הנאענה: אולי הגיע הזמן, אדוני היושב-ראש, הטרמינולוגיה של הדו"ח.

באסם הנאענה: בני מיעוטים, לשנות אותה.

באסם הנאענה: אנחנו חברה ערבית, זה דבר אחד.

באסם הנאענה: והזיקה שעושים כל-כך ברור וכל-כך צורם בין שירות אזרחי לתעסוקה, זה נורא.

אחמד טיבי: ברור.

באסם הנאענה: ואולי דבר אחרון, כדאי לוועדה, אני מאוד מבקש ומציע, שתזמינו דו"ח של בדק צרכים על מצב התעסוקה.

באסם הנאענה: אנחנו גם מוכנים, כקרן, להירתם לעניין הזה.

באסם הנאענה: לעשות בדק מאוד מקיף וחלקם קיימים בשטח, כמו תעסוקת נשים.

באסם הנאענה: אבל אפשר לעשות את זה, הוועדה, ואז לפי זה לתת מענה על הצרכים.

באסם הנאענה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ד"ר רמזי חלבי, שלטון מקומי, בבקשה, אדוני.

רמזי חלבי: אני רוצה להציג כאן את עמדת השלטון המקומי לגבי העניין של שילוב האוכלוסייה הערבית בכלכלה ובתעסוקה.

רמזי חלבי: כאשר הבעיות ידועות, אבל אני רוצה לדבר רק על עניין אחד והוא עניין הפערים.

רמזי חלבי: לצערנו הרב, יש גם פערים בין הרשויות המקומיות עצמן ויש רשויות שיש להן עודף של כספים ויש רשויות שאין להן הכנסה, גם המצב הסוציו אקונומי של האוכלוסייה הערבית בתוך הרשויות המקומיות הוא רוב הרשויות הערביות הוא מסולם 4.

גאלב מג'אדלה: לא הבנתי.

גאלב מג'אדלה: יש רשויות ערביות שיש להן עודף כספים?

רמזי חלבי: בסך-הכל, כן.

גאלב מג'אדלה: יישוב ערבי?

רמזי חלבי: לא, לא ברשויות הערביות.

גאלב מג'אדלה: אני מדבר על יישוב ערבי.

רמזי חלבי: לא לא, אני אומר, מרבית, מרבית הרשויות הערביות נמצאות במצב לא טוב מבחינה כספית, כאשר אחת הבעיות זה גם שהמצב הסוציו אקונומי של האוכלוסייה הוא מארבע ומטה, בסולם הסוציו אקונומי במדינה וזה כמובן לא מאפשר לרשות לקבל הכנסות עצמיות קבועות, כדי לתת את השירות.

רמזי חלבי: אני גם אומר אמירה כללית – כל העניין של המחאה החברתית ושל Occupying wall street והדברים האלה כנראה בינתיים לא חלחלו לעניינים.

רמזי חלבי: מה אנחנו מציעים?

רמזי חלבי: אנחנו מציעים שלוש רמות של טיפול.

רמזי חלבי: אחד – ברמת הממשלה.

רמזי חלבי: אני ספרתי שבע תוכניות רב שנתיות משנת 2006 עד עכשיו והבעיה המרכזית בתוכניות האלה היא המימוש של התקציבים.

רמזי חלבי: גם כשדובר כאן על 680 מיליון, לא תמיד ה- 680 מיליון או השני מיליארד, או ארבעה מיליארד.

דני גרא: היה 2.7.

רמזי חלבי: נכון.

רמזי חלבי: אחוז המימוש במקרים מסוימים, למשל במשרד התמ"ת, היה קרוב ל- 22%.

רמזי חלבי: אז ככה שכשמדברים על המספרים, צריך לקחת גם בחשבון את העניין של המימוש.

רמזי חלבי: הנקודה השנייה, הרמה השנייה היא ואני אעשה את זה קצר, היא הרמה של הרשויות המקומיות.

רמזי חלבי: אנחנו רואים ברשויות המקומיות הערביות כקטליזאטור לפיתוח כלכלי.

רמזי חלבי: אם הרשויות המקומיות הערביות ימשיכו לעסוק רק בדברים הפשוטים ובענייני פוליטיקה ובעניינים רק איך משלמים את המשכורות בסוף החודש, לא יהיה פיתוח כלכלי ברשויות הערביות, אבל כמובן שזה מחייב תוכנית של הממשלה ואנחנו יודעים שאם לא תהיה השקעה ברשויות המקומיות, מבחינת שחרור קרקעות מהמועצות האזוריות שמקיפות אותן ופיתוח תשתיות, משיכת יזמים, הקמת מסגרות כלכליות כמו חברה כלכלית, כמו עמותה לתיירות או עמותה למסחר, שיתוף פעולה בין רשויות מקומיות.

רמזי חלבי: אנחנו כבר הגענו למסקנה שלא כל רשות מקומית, לא כל כפר ולא כל עיר יהיה לה את אזור התעשייה משלה.

רמזי חלבי: אבל שיתוף פעולה אזורי בין רשויות מקומיות, הוא דבר הכרחי, כולל שחרור קרקעות.

רמזי חלבי: ועל זה דיבר טרכטנברג.

רמזי חלבי: אמר – צריך להרחיב את גבולות היישוב הערבי, כדי שיהיה אפשר להקים אזורי תעסוקה.

רמזי חלבי: נקודה אחרונה היא עידוד היזמות והגדלת ההיצע של העבודה ובזה אני מתכוון, רק בכותרות, לקביעת יעדים שנתיים ומדידים במשרדי הממשלה לגבי קליטת אוכלוסייה ערבית.

רמזי חלבי: נשים ערביות בשוק העבודה, 43% מאלה שלא עובדות לפי המחקר האחרון שלנו, רוצות לעבוד.

רמזי חלבי: מפעלי עוגן, אנחנו מכירים את מפעלי העוגן של אינטל בקריית גת או שבמקומות אחרים, שני מפעלי עוגן ברשויות הערביות, טיפוח היזמות, גם בבתי-ספר יזמים צעירים וגם הרחבה של שירותי מט"י – מרכז טיפוח יזמות.

רמזי חלבי: אנחנו הגשנו את התוכנית הזאת לשר התמ"ת לשלום שמחון, הבטיח שבחודש הבא זה יובא לוועדת שרים בעניין הזה.

רמזי חלבי: אני מציע שאנחנו נהיה במעקב.

גאלב מג'אדלה: איזה ועדת שרים?

רמזי חלבי: יש ועדת שרים, תוקם בדצמבר ועדת שרים למעקב אחר שילוב האוכלוסייה הערבית בכלכלה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: סאמח עיראקי, מוסאוא, אחר-כך מסעוד גנאים ובסוף תינתן זכות התגובה גם לאיימן וגם לד"ר בסיס.

אחמד טיבי: בבקשה.

סאמח עיראקי: אני אגיד את דבריי בקצרה.

סאמח עיראקי: אני אומר שבאמת אנחנו מחפשים את המטבע בחושך כאשר אנחנו גם מתרחקים מהפנס.

סאמח עיראקי: אני חושב שהדו"ח הזה של טרכט

סאמח עיראקי: נברג הוא בעצם עוד ראיה, עוד חולייה נוספת בשרשרת של המדיניות שהולכת והתמשכה משך הרבה שנים.

סאמח עיראקי: הוועדה לשינוי לא הביאה כל שינוי, למרות שהיא הצליחה לסקור כמה תוכניות ואני צריך גם פה לעשות את ההבדל בין השינוי שהיה מיוחל בעקבות הגל הסוחף של דרישה לצדק חברתי, לבין לעסוק בתוכניות שכבר היו ואושרו בתוך הממשלה, כמו תוכנית החומש שבין יתר מנהיה חברנו איימן סיף, שכבר היא פעלה והיא, אגב, בתוך רק 13 יישובים במגזר הערבי ואני אומר שתמשיכו, תצליחו, ואני יכול גם להעיד על חלק מההתקדמות בתוך התוכנית הזו, בכובע אחר שלי כסגן ראש עיריית טירה.

סאמח עיראקי: אני אומר, הדברים שם נעשים בצורה טובה, יחסית.

סאמח עיראקי: אמנם גם נתקלים בהרבה חסמים, אבל בין זה לבין להגיד שבעקבות הדרישה של האנשים שיצאו לצדק חברתי והתקוות, אמנם לא תליתי תקוות בדו"ח טרכטנברג, אבל התקוות שכביכול הוטלו בוועדה הזו, הדברים מדברים בעד עצמם.

סאמח עיראקי: אני חושב שהדו"ח הוא בעצם גם המשך לאותה מדיניות של האוצר, שמתייחס לחברה הערבית.

סאמח עיראקי: אין שינוי בקונספציה.

סאמח עיראקי: אנשים רואים וגם כל העניינים שבאו כעניין של לקשור בין השירות האזרחי לבין עידוד תעסוקה, דבר שלא מובן, האבסורדי הזה, שאנחנו לא רואים כל קשר.

סאמח עיראקי: גם העניין של לחזור שוב ושוב על העניין של החסמים החברתיים בקרב החברה הערבית, זה קונספציה שבנו במשך כל השנים בנק ישראל וכל הדו"חות והמחקרים נבנו על הקונספציה הזאת שישנם, קיימים, חסמים חברתיים.

סאמח עיראקי: אני גם במקרה התעסקתי בדו"ח שהוזכר, של ערן ישיב ושל בנק ישראל ואני יודע שיש שם בסיס הדברים היה בדיוק כי קיימים חסמים חברתיים בקרב החברה הערבית, וזה קונספציה שהנחתה את הדו"ח של טרכטנברג כשהתעסקו בעניין של המגזר הערבי.

אחמד טיבי: נא לסיים.

סאמח עיראקי: אני חושב שמתבקש שינוי קונצפטואלי בלי השינוי הזה, אנחנו נמשיך באותן תוכניות קלאסיות, באותה התייחסות ואני חושב ששוב אני אצטרף לבקשה של באסם.

סאמח עיראקי: אני חושב לא בנק ישראל ולא האנשים בתוך האוצר, הם המומחים לנתח את המצב ואת הדיאגנוזה של המצב במגזר הערבי ולהציע את הפתרונות.

סאמח עיראקי: אני חושב שנציגי הציבור, החברה האזרחית שפועלת בקרב החברה הערבית, הם המומחים שיכולים להכין דו"חות ואפשר שהוועדה תקדם להכין דו"ח כזה.

סאמח עיראקי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה, אדוני.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב-ראש.

מסעוד גנאים: אני מברך אותך ואת הישיבה ומברך את כל החברים והאורחים.

מסעוד גנאים: לפי דעתי, שורש הבעיה, אתה יכול לעשות את התוכנית הכי טובה לפני משחק הכדורגל על הנייר, אבל המציאות של המגרש בסוף היא זו שקובעת.

קריאה: המגרש ומזג האוויר.

מסעוד גנאים: המגרש ומזג האוויר, יופי, את כל התנאים.

קריאה: אנחנו יודעים שבמקרה זה גם תמיד מזג האוויר קודר.

מסעוד גנאים: לפי דעתי, שורש הבעיה זה במדיניות במנטאליות.

מסעוד גנאים: אנחנו יכולים ללמוד רפואה, יכולים ללמוד הכל, אסטרונאוטים, אבל בסוף, אם אין פניית פרסה שהיא אמיתית במדיניות, של פוליטיקאי אמיץ, של ראש ממשלה אמיץ, המציאות לפי דעתי לא תשתנה.

מסעוד גנאים: נקודה שנייה והיא חשובה, לפי דעתי החינוך הוא המנוף בסוף.

מסעוד גנאים: לפי דעתי, הוא המנוף לשינוי.

מסעוד גנאים: והזכיר מישהו את התוכנית שהיתה על רבין וראש עיריית יקנעם.

מסעוד גנאים: הוא שכח להגיד שם שכמה הוא השקיע במערכת החינוך, כדי בסוף לשנות את התעסוקה ואת הכל.

מסעוד גנאים: לצערי הרב, הכל אצלנו על תנאי, אדוני היושב-ראש.

מסעוד גנאים: תעסוקה על תנאי, חינוך על תנאי, דמוקרטיה על תנאי.

מסעוד גנאים: בלי שייפסק התנאי הזה, לפי דעתי המצב לא ישתפר.

מסעוד גנאים: נקודה אחרונה, בקשר ללימוד הטכנולוגי.

מסעוד גנאים: גם לנו יש בעיה, גם אנחנו, כחברה ערבית, יש לנו בעיה בהכוונה המקצועית וההדרכה המקצועית בבתי-הספר שלנו.

מסעוד גנאים: אני אומר את זה גם כמורה בתיכון לשעבר, כולם רוצים להיות מורים ומורות, כולם רוצים להיות כאלה.

קריאה: או רופאים.

מסעוד גנאים: וגם כאשר מדברים על חינוך טכנולוגי, איך אנחנו צריכים לדייק, עם חינוך טכנולוגי לפי מה שקורה אצלנו או מה שחושבים שזה חשמלאי רכב או טכנאי, לא החינוך הזה, הכוונה לא לזה.

מסעוד גנאים: במדינות ה- OECD, שישראל הצטרפה אליהן, 50%, קרוב ל- 50% זה חינוך טכנולוגי.

מסעוד גנאים: אבל איזה טכנולוגי?

מסעוד גנאים: זה לא טכנולוגי של הרכב ושל החשמל ושל האחר, למרות שזה חשוב, אני לא אומר שזה לא חשוב.

מסעוד גנאים: בטח, זה חשוב.

מסעוד גנאים: נקודה אחרונה בקשר לטרכטנברג.

מסעוד גנאים: נכון, לא מספק את כל הדו"ח הזה, אבל יש שם לפחות את ההחלטה בקשר לחוק ה- ח.

מסעוד גנאים: ח.ח.ח.

מסעוד גנאים: של החוק טרום חובה חינם, נכון?

מסעוד גנאים: יש ליישם את החוק הזה בכל הכפרים, בכל הערים הערביות.

מסעוד גנאים: אני מקווה שאת זה יישמו.

מסעוד גנאים: משום שאם הם מיישמים את זה באשכולות לא רק 1 ו- 2 אלא ב- 3 ו- 4, ביישובים הערביים, זה לפחות יתרום קצת.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי, הבמה שלך.

רביעה בסיס: לא אוכל להתייחס לכל הדברים שהועלו, אבל מספר נקודות שבעיני הן חשובות.

רביעה בסיס: חבר הכנסת חמד עמאר אמר שבעצם כביכול הוא הפנה את הדברים לוועדה שבעצם יש לשפר ולשדרג כמה דברים שניתנו או כמה המלצות ואני אומרת – הוועדה כבר סיימה את תפקידה ואני חושבת שהשרביט בידיכם, חברי הכנסת, באמת, גם להוסיף וגם לשפר ולשדרג ולאמץ את ההמלצות האלה כי הוועדה לא תדון יותר ולא תקבל יותר המלצות.

רביעה בסיס: באשר למה שאמר נציג הוועדה המקבילה, בעצם, פרופ' ספיבק.

רביעה בסיס: לגבי גני ילדים איכותיים, גילאי אפס עד שלוש, באמת הוועדה בעצם הציפה את הנושא הזה ונתנה לו נתח מאוד מאוד גדול ובעצם גם בהמלצות של ועדת טרכטנברג, היתה אמירה מאוד חזקה לגבי חשיבות ההשקעה בחינוך גילאי אפס עד שלוש וזה גם תקף לגבי המגזר הערבי.

רביעה בסיס: חבר הכנסת מג'אדלה דיבר בעצם על נושא ההשתתפות אולי או בכלל המלצות וכו'.

רביעה בסיס: אני רוצה להתייחס גם לדבריו וגם לדברים אחרים.

רביעה בסיס: אל"ף, רציתי להתייחס לנושא שנקרא ההוראה או שמרבית הסטודנטיות לומדות הוראה.

רביעה בסיס: אני באמת הייתי רוצה שמה שאמר נדמה לי מר סעדי, שבאמת נהפוך למה שנקרא חברה מייצרת ולא רק חברה שנותנת שירותים ואני חושבת שגם יש אחריות עלינו כחברה, איך אנחנו נעשה זאת.

רביעה בסיס: כי יש המלצות גם להכוון תעסוקתי והכוון השכלתי ושיהיו באמת במגזר הערבי מקצועות אחרים מלבד אלה.

רביעה בסיס: באמת נקודה אחרונה, רציתי להתייחס אליה, זה מה שגם אמרתי בתחילת דבריי.

רביעה בסיס: לצערי, המגזר הערבי לא היה שותף במחאה הציבורית, לא השמיע את דבריו.

רביעה בסיס: היו ערוצים פתוחים בוועדה, הוועדה קיימה מספר מה שנקרא שיחות שיתוף עם הציבור והיתה אפשרות גם להעביר לוועדה הרבה מההמלצות, מהדברים שאנשים מקצועיים יכלו להעביר ולצערי, אני ביוזמתי ומר רמזי חלבי יכול להעיד, הוא נמצא כאן, אני פניתי להרבה אנשים והרבה גורמים, חלק מהם אמרו לי – אנחנו לא מאמינים, עוד ועדה ואז בעצם אין סיכוי שיהיו המלצות שהן לטובת המגזר וכן הצלחתי, הצלחתי גם להזמין מספר אנשים שיבואו וישמיעו את דבריהם, אבל עדיין זה לא היה מספיק.

רביעה בסיס: לדעתי, באמת המגזר הערבי היה צריך כן להשמיע את דבריו, כן להשמיע את מצוקותיו ואז באמת יכולנו לקבל המלצות הרבה יותר טובות גם כן.

רביעה בסיס: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מר אימן סייף, בבקשה, אדוני.

אימן סייף: אני אהיה קצר.

אימן סייף: עלו כאן הרבה הערות, אני לא אתייחס כמובן לכל ההערות, אבל בהחלט יש לי תשובות לכל השאלות שעלו כאן.

אימן סייף: לגבי התוכנית של עידוד תעסוקה במסגרת טרכטנברג.

אימן סייף: אני חושב שלקבל 780 מיליון שקל לחמש שנים, כסף חדש נוסף, לטיפול בבעיה המאוד כאובה הזאת זה דבר מבורך וצריך לברך עליו ואני מסכים בהחלט עם ההערה, עם הטענה, שזה לא מספיק, כי זה צריך להיות כסף הרבה יותר גדול אבל בהחלט ציפור אחת ביד ולא עשר על העץ, אז ניקח את ה- 780 האלה והמבחן שלנו בעצם יהיה בקטע של היישום של הדברים האלה ועל זה אנחנו כמובן ניבחן כמשרדי ממשלה.

אימן סייף: דבר נוסף, חברים, התוכניות האחרות שעלו כאן, אני אחראי כאן על התוכנית של ה- 800 מיליון שקל, 13 יישובים, רוצים בהזדמנות, נדווח גם לכם על היישום של ההחלטה הזאת.

אימן סייף: יש דברים שבהחלט קורים בשטח, יש עבודה ספציפית לגבי אזור תעשייה נגיד באום אל פחם, אז בחודש הבא, בחודש הקרוב, סוף-סוף אני מסכים אתך לחלוטין, אחרי המון שנים, ישווק איזור התעשייה הזה בעצם באום אל פחם, פתרנו כאן את כל הבעיות, יש לנו כאן תקציבים ויש לנו גם הישגים אחרים.

אימן סייף: דבר נוסף, חברים, שצוין בדו"ח ועלה גם כאן, יש גם פיתרון לסוגיה של התחבורה הציבורית לכל יישובי המיעוטים בדו"ח טרכטנברג ויש כאן התייחסות מאוד מאוד מאסיבית של הגברת התחבורה הציבורית וגם הפרק של הדיור, שלא דיברנו עליו כאן, וד"ר רביעה היתה גם חברה בצוות הזה אז גם שם יש 250 מיליון שקל ליישובים שלא נכללים בהחלטות הממשלה, לפיתרון בעיות הדיור.

אימן סייף: כרגע, הממשלה, היום כותבים את החלטות, את הצעות המחליטים.

אימן סייף: כפי שציינתי קודם, זה יובא לדיון בממשלה, אני מקווה, מניח, ההערכות הן שזה יהיה ב- 4 לדצמבר ותחילת היישום בעצם מתחילת השנה הבאה.

אימן סייף: תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה ונשמח לעמוד ברשות

אימן סייף: כם בכל שאלה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לסיכום, אל"ף, אני רוצה להודות לאתר בוקרא שמשדר בשידור חי את הדיון הזה מתחילתו והם עושים את זה הרבה לאחרונה, אני מודה להם.

אחמד טיבי: לסיכום, האוכלוסייה הערבית חיה במציאות של אפליה גם בתעסוקה במגזר הפרטי, אבל גם בציבורי ובעיקר בממשלתי.

אחמד טיבי: שכר הערבי, למשל, הוא נמוך ב- 40% משכר היהודי, ותלמיד ערבי זוכה ב- 16% פחות שעות הוראה מתלמיד בחינוך היהודי.

אחמד טיבי: ומכאן, שיעור הצלחה נמוכים יחסית בבגרות.

אחמד טיבי: אין אזורי תעסוקה או פארקי תעשייה בגושי היישובים הערביים, המהווים את הפריפריה של הפריפריה.

אחמד טיבי: בקצרה, בין הרוב היהודי למיעוט הערבי, שוררים יחסי אי-אמון הדדיים, דבר שפוגע באפשרויות של קליטה ותעסוקה.

אחמד טיבי: התוכנית המוצעת של טרכטנברג, באספקטים רבים, יש בה מאפיינים מאכזבים ולכן ועדת חקירה פרלמנטארית, אחרי שהדברים כאן נסקרו גם על-ידי חברי כנסת, גם על-ידי נציגי החברה האזרחית וגם שמעה את התשובה של נציגי הממשלה ונציגי הוועדה, מציעה שתהיה רוויזיה מחשבתית לתוכנית אולי אחרת, אנחנו כוועדה נשמח לספק נתונים לעיקרי התוכנית.

אחמד טיבי: במצב הנוכחי, אני מטיל ספק אם ועדה כלשהי בכנסת בעיקר, ועדת הכספים, תאשר את מסקנות ועדת טרכטנברג.

אחמד טיבי: אני שב ואומר ומציין את ההסתייגות שלי מאזכור של שירות אזרחי בהקשר של תעסוקה, לדעתי זה דבר והיפוכו, זה קונטרדיקציה.

אחמד טיבי: יש שאומרים ובצדק, כי הדבר בא כדי למנוע תעסוקה ולא כדי לשלב אנשים בתעסוקה אמיתית שבמקורה היא לא התנדבותית כפי שמציעים בממשלה, מלבד ההסתייגויות האידיאולוגיות מהדבר ברבדים רחבים של החברה הערבית.

אחמד טיבי: דובר על תקציבים של 785 מיליון שקל.

אחמד טיבי: הצרכים הם הרבה יותר גדולים.

אחמד טיבי: גם בנושא קרקע, בנושא מצוקות דיור, שהערבים הם האוכלוסייה הסובלת ביותר בנושאי דיור, שיכון וקרקע, שבעטיים צצה ופרצה המחאה החברתית בישראל.

אחמד טיבי: אגב, צדקת במה שאמרת, ד"ר בסיס, היו ערבים רבים גם מפלגות שהשתתפו ותמכו בהשתתפות במחאה החברתית.

אחמד טיבי: היו שהתנגדו ויצאו נגד.

אחמד טיבי: אני חושב שבסופו של דבר, כל דבר שמתקבל באופן אוניברסאלי לכלל הציבור בישראל, לכלל הציבור במדינת ישראל, בסופו של דבר עשוי להיטיב גם עם האוכלוסייה, עם אוכלוסיות המצוקה, עם המיעוט הערבי.

אחמד טיבי: מעונות יום, שיכון לצעירים.

אחמד טיבי: אלא אם אומרים – זה רק ליוצאי צבא והדברים האלה לא נאמרו עד כה.

אחמד טיבי: ולכן, אנחנו נמשיך לדון בנושאים האלה.

גאלב מג'אדלה: ד"ר טיבי, אני מציע שבסיכומים שאתה כרגע ציינת, תוסיף פקטור נוסף, שאנחנו רוצים שאיתו ייפתח ערוץ שיתוף פעולה פורה, זה מרכז השלטון המקומי.

גאלב מג'אדלה: כי זה הפרטנר האמיתי שלנו, שנוגע לחיי האוכלוסייה שלנו, יום יום, שעה שעה, דקה דקה.

אחמד טיבי: הם נמצאים כאן כל פעם.

גאלב מג'אדלה: זה השלטון המקומי, זו הזרוע האמיתית שנוגעת בחיי האזרחים בחיי היום יום.

אחמד טיבי: תודה.

עפו אגבאריה: אבל אנחנו לא כל-כך רוצים שהשלטון המקומי, הוא יהיה המעביד העיקרי במגזר הערבי.

גאלב מג'אדלה: לא מדבר על מעביד.

עפו אגבאריה: אז העובדה שהוא המעביד העיקרי.

גאלב מג'אדלה: ד"ר עפו, לא אמרתי מעביד.

גאלב מג'אדלה: מעסיק.

אחמד טיבי: טרכטנברג ומה שהוא מכתיב, הם נמצאים כאן בכל דיון.

אחמד טיבי: רבותיי, חברי הכנסת.

אחמד טיבי: הם נמצאים, השלטון המקומי נמצאים, אנחנו בשיתוף פעולה אתם בוועדה, הם מגזר חשוב בחיי כל האזרחים במדינת ישראל, בעיקר המגזר הערבי.

אחמד טיבי: אני מודה לכם שהואלתם להשתתף בדיון, תודה רבה לכולם.