הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 129, 2011-11-15 10:00

דוד אזולאי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דוד אזולאי: הנושא שעומד על סדר היום, הוא פניות ציבור בכל מה שקשור לתאגידי המים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: ראשית אני רוצה לקדם בברכה את תלמידי תיכון מקיף אלדד מנתניה.

דוד אזולאי: ברוכים הבאים ואם תרצו לשאול משהו בעניין אני בהחלט אאפשר לכם זאת.

דוד אזולאי: רבותי אני החלטתי לקחת את הנושא של תאגידי המים, לצערי הרב נושא מאד כאוב, נושא שכמעט כל בית במדינת ישראל הרגיש זאת בשנתיים האחרונות מאז העברת תאגידי המים מהרשויות המקומיות לתאגידים.

דוד אזולאי: יש סבל רב לתושבים שגם משלמים מחיר יקר על העברה הזאת ואין ספק במבט לאחור אף אחד לא חשב שההעברה מרשויות מקומיות את כל שירות המים לתאגידי המים שזאת תהיה התוצאה ואין ספק שבבית הזה נעשים מאמצים גדולים על מנת לשרת את המצב הקיים הזה ואני מקווה בעזרת ה' שבשלב מסוים הדברים ישתנו אבל עד שהדברים ישתנו אסור לתת לאזרחים לסבול ובמיוחד הדגש הוא על האוכלוסיות החלשות.

דוד אזולאי: הייתי מגדיר זאת כמחדל מתמשך שפוגע בצרכנים החלשים ביותר בחברה הישראלית, זה אומר נכים , חד הוריות , קשישים זו אוכלוסיה חלשה שפשוט סובלים כתוצאה מתעריפי המים ומישהו בודאי בשנתיים האחרונות ראה שהעלאת תעריפי המים עלתה בצורה דרסטית וזאת בהתחשב בעובדה שפעם אחת הייתה להיות העלאה של היטל בצורת שנדחתה ולא עשו אותה.

דוד אזולאי: בזמנו, אותם אוכלוסיות חלשות כשנושא המים היה ברשויות המקומיות היה הסדר מול הרשות המקומית והאוכלוסיות החלשות יעבירו איך אומרים הכל היה באותו בית, היתה התחשבות ונפתרו בעיות.

דוד אזולאי: היום לצערי הרב אנחנו נמצאים בחומה אטומה שאין עם מי לדבר, גם הועדה הזו קיימה כבר דיון ובמסגרת הדיון הוחלט על הקמת איזו שהיא ועדה שהיתה אמורה להמליץ, הועדה המליצה למשרד האוצר לגבש איזה שהם הסדרים בין האוצר לבין רשות המים בקשר למתן הקלות והנחות לאוכלוסיות החלשות ולצערי הרב עד היום הועדה הזו, פרט לדבר אחד שעשתה כשנגמרה התקופה הם האריכו את התקופה בלי לתת הנחות רק בלי לנתק מים עד ה31.12 וזה רק לנכים בלבד ולא לשאר האוכלוסייה כאשר אף אחד מאיתנו עדיין לא רואה אור בקצה המנהרה.

דוד אזולאי: אני רוצה בהזדמנות הזו להודות למרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהכינו עבודה יוצאת מן הכלל והם היו במשרד האוצר ודברו עם אנשי משרד האוצר ובדקו איתם את הנושא, הם אפילו לא זכרו להיענות לפניה שלהם וכל מה שאמרו להם שכרגע עד ה 31.

דוד אזולאי: 12 ואחרי ה 31.12 ירחם המרחם אבל בינתיים האוכלוסייה ופה מדברים על הנכים בלבד אבל ישנם אוכלוסיות שבכלל כרגע הם לא על סדר היום ואני מדבר על אותם אוכלוסיות שאכן זקוקות להנחות.

דוד אזולאי: מה שלפחות הרווחנו שכרגע אין ניתוקי מים אצל אותם הנכים אבל יכול להיות שאצל משפחות אחרות , ואני בקשתי וגם מרכז המידע בקש נתונים על ניתוקי מים של השנה האחרונה ולצערי הרב לא קיבל נתונים והדברים נשארו בחלל האוויר.

עפו אגבאריה: אבל יש ניתוקי מים.

דוד אזולאי: ודאי שיש ניתוקי מים.

דוד אזולאי: יש לך ספק בעניין?

דוד אזולאי: אתה חושב שכאלה צדיקים הם תאגידי המים, שלא ינתקו?

דוד אזולאי: מנתקים ואני כבר לא מדבר על חשבונות מנופחים ולא על כך שאזרח שנגבה ממנו סכום גבוה בטעות והוא צריך לרדוף אחרי התאגיד כדי לקבל החזרים או לברר חשבונות, אני אומר לכם באופן אישי זה כמעט משימה בלתי אפשרי לתפוס את אותם תאגידי מים .

דוד אזולאי: אני רק אספר לכם ככה למי שלא יודע כדאי שידע שאם יש לכם פיצוץ ליד הבית אז בדרך כלל תגובה טבעית של אזרח הגון זה להרים טלפון למוקד העירוני ולהגיד שיש לנו פיצוץ ליד הבית , אז מי שיגיע במקרה הזה זה אותו תאגיד עירוני ויתקנו את הפיצוץ ובחשבון הקרוב אתם תקבלו את החשבון לידיעתכם.

דוד אזולאי: מי קבע את המחיר, איך נקבע המחיר לאלוקים פתרונים אני לא יודע.

דוד אזולאי: זה המצב היום בתאגידי המים.

דוד אזולאי: אני חושב שההפקרות הזו חייבת להיפסק.

אורי מקלב: האזרח שביקש את העזרה, הוא זה ששילם?

דוד אזולאי: האזרח שביקש, היות והצינור נמצא בסביבת הבית, הוא ישלם.

דוד אזולאי: אני יכול להציג לך עובדות, אם תרצה.

אפשר להציג עובדות אחרות.

לא רק שלא עושים את זה אלא בחוק נאסר עלינו להיכנס לרשת פרטית של צרכן ובודאי לא נעשה לו טיפול ונחייב אותו.

דוד אזולאי: אז אני אדוני, מודיע לך יש בידי עובדות לסיפור הזה ואם יש פה אדם שירצה לקבל את העובדות האלה אני מוכן להציג אותן בפניו.

אורי מקלב: זה שווה ועדה נפרדת.

זה שווה ועדה נפרדת כאשר אזרח הגון שפנה ובקש להודיע על פיצוץ בסמיכות לבית, התאגיד הגיע ביצע את התיקון וכל הדיירים באותו בנין שלמו באותו חודש תוספת עבור תיקון של אותו פיצוץ.

רבותי בודאי שאנחנו צריכים לעשות למצב הזה סוף , אני בכל אופן לא מתכוון להרפות מהעניין הזה בדיון ואחרי העניין הזה אנחנו גם נגיע למסקנות ואני מקווה שנתקדם בנושא הזה.

חברי יו"ר הועדה לשעבר ח"כ אורי מקלב שכבר טיפל בנושא הזה ויש מסקנות מהדיון שלו הקודם אבל אני עדיין לא רואה שום תוצאה פרט לאותה דחייה של עד ה 31.12 אבל משהו מוגדר של משרד האוצר מול תאגידי המים נכון לרגע זה אין.

תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לך אדוני היו"ר.

אורי מקלב: אני אומר בקצרה את הצגת את הנושא, גם בחלק שעדיין הגעתי ובאמת הישיבות המשך האלה, טוב שלא מניחים אותם וזה בשבילנו ובשביל האנשים סביב השולחן, שיודעים שלא מניחים לנושאים.

אורי מקלב: הנושאים של חיובי מים, מתחיל בנכים ששם עדיין הממשלה על אף ההבטחות החוזרות ונשנות בכנסת לא נקבעו הנחות לנכים.

אורי מקלב: לא הייתי קורא לזה הנחות לנכים הייתי קורא לזה הגדלות המכסה לנכים בצריכת המים.

דוד אזולאי: ח"כ אורי מקלב, תרשה לי לשאול אותך שאלה, למה התמקדתם רק בנכים, מה עם שאר האוכלוסיות?

אורי מקלב: אתה דברת על נכים.

דוד אזולאי: גם זקן זקוק לעזרה אמיתית, גם משפחות חד הוריות, גם קשישים, גם אנשים אחרים שהכנסתם נמוכה מאד ואין להם שום סידור.

דוד אזולאי: אולם, כשהדבר הזה היה ברשות המקומית היה להם סדור, היה מענה, היום אין מענה.

אורי מקלב: אני מיד אגיע לנושא של הוועדות.

אורי מקלב: אתה יודע שיש עוד אוכלוסיות, שהן באופן מובנה צורכות יותר מים?

אורי מקלב: חולי סרטן העור, הם צרכני מים יותר גדולים, לא פחות מנכים וכשאנחנו מדברים על נכים, אנחנו מדברים בעיקר על נכי גפיים.

אורי מקלב: אלו חלק מהטענות של הממשלה, האם כל הנכים צורכים אותה כמות של מים?

אורי מקלב: כשישבנו באגף התקציבים של האוצר והם שאלו למה אתם דורשים הנחות מיוחדות או הגדלת המכסה לנכים ולמה בכלל בחשמל הם לא מקבלים צריכה מיוחדת אז למה אתם מדברים דוקא עליהם?

אורי מקלב: אז אמרנו כשלא מדברים דוקא וכשלא קוצבים כמה הקצבה החודשית כמה כמות המים שנדרשת לכל נכה, אתה יכול להגיד כי אתה מקצה או משפר את הנכה אתה נותן לו קצבה כזו או אחרת אבל כשאתה קובע סכום מכסה כמה הצריכה לנפש נניח היום בשלושה וחצי קוב ואתה לא מחריג את הנכים בעניין הזה שהם באופן מובנה צרכנים יותר גדולים מכאן מגיע באמת הצעקה של הנכים ובצדק שאנחנו לא נקבל מכסה.

אורי מקלב: אתה קובע לאנשים שזו הצריכה הממוצעת שלך אתה צריך להתכנס לתוך צריכה כזו ובמחיר סביר ואם אתה עובר את המכסה הזו של שלושה וחצי, אתה כבר משלם הרבה הרבה יותר.

אורי מקלב: אתה לא יכול להביא את הדבר הזה לנכים.

אורי מקלב: זה גורם לכך, שנכים שהם צרכני מים ומילה המורחבת של הנכות לא יכולים לעמוד בתשלומי מים, על כל קוב הם משלמים מחיר יקר מאד וממילא הם מגיעים לחשבונות גבוהים מאד וממילא צורכים חובות גדולים וזה מה שאמרת ואני רוצה להגיד שזה לא נכון דוקא על נכים, מדובר על עוד אוכלוסיות מאד קשות שאגפי הרווחה ברשויות מכירים אותם מקרוב והם לא יכולים לעמוד בתשלומי המים ומה שקורה שגם כאשר מגיעים איתם אחרי שהם צוברים חובות של אלפי שקלים לאיזה הסדר אז ההסדר הזה מחלק את זה לכך וכך תשלומים אבל כל חודש הוא שוב לא יכול לשלם את החשבון.

אורי מקלב: זה לא מצב שחובות שהצטברו ואני אגיע עכשו לאיזה פריסה אעשה מאמץ התשלום החודשי הוא כבר בגרעון וכשהוא לא יכול לשלם את התשלום החודשי זה כבר גרעון.

אורי מקלב: אנשים אומרים אנחנו לא יכולים 400 ש"ח ולא 500 ש"ח מתוך המשכורת, יש לנו כל כך הרבה הוצאות וכשיושבים איתם העובדים הסוציאלים הם רואים שהם לא יכולים לכלכל את צעדיהם.

אורי מקלב: מה שבקשתי ואתה אדוני היו"ר צודק במה שאמרת וכך גם ח"כ עפו אגבאריה, אתם יודעים שאם אנחנו לא נביא למצב שיהיה מנגנון מובנה בתוך הרשויות המקומיות כפי ששמענו מעיריית ירושלים התחילה דוגמא בשונה ממה שהיה פעם.

אורי מקלב: שואלים מה עכשו התעוררנו?

אורי מקלב: זה לא שהתעוררנו עכשו, זה דבר שהיה והופסק.

אורי מקלב: עד שלא קמו התאגידים לרשויות המקומיות היו להם ועדות הנחה והרשות המקומית היתה סוברת לתת הנחות ותשלומים להשתתף בתשלום המים אבל מאז שקמו התאגידים שהפרידו אותם מהרשויות, מצד אחד אין להם את הסמכות החוקית לתת הנחה, הם מתנהלים כחברה כלכלית בלבד אין להם אפשרות למחוק למשהו מים.

דוד אזולאי: הרשות המקומית, בצדק, מתנערת כי ברגע שזה יצא ממנה אין לה חובות כלפי האוכלוסיה.

עפו אגבאריה: בצדק ולא בצדק, כי יש מרכיב מסוים שאפשר עדיין לערב את הרשות המקומית.

אורי מקלב: היה באמת חשוב לשמוע על מודל שעיריית ירושלים בנתה, זה יכול להוות דוגמא למקומות אחרים ויוצקים מזה תוכן.

אורי מקלב: הרשות המקומית מקצה סכום בתוך אגף הרווחה וזה סכום שאומר עזרה למשפחות לפי קריטריונים ותבחינים מאד ברורים במה מדובר ואם הוא מסיים את החובות, אם זה לא חוזר על עצמו ולווי צמוד של לשכות הרווחה.

אורי מקלב: יחד עם זאת גם לחברות התאגידים יש מה לתת משלהם דהיינו קודם כל פריסה גדולה מאד, פריסה שהם לא יכולים לתת את זה באופן כללי גם את זה לא מאפשרים להם או רשות המים שלא מאפשרת להם לתת יותר מפריסה של שלושה תשלומים או ארבעה ללא ריבית, ומעבר לזה אני חושב שחברה לא יכולה לתת.

אורי מקלב: חברה ציבורית לא יכולה לפרוס את החוב שלה ללא ריבית.

אורי מקלב: אל תגידו לי לא.

אורי מקלב: זה החוק, זה מה שאומרים לי.

אורי מקלב: חברה ציבורית אומרת אני לא יכולה לפרוס תשלומים אבל אני מדברים על פריסה הרבה יותר גדולה שצריכה לבוא לפי הנחיה, זה לא החלטה של איזה תאגיד כזה או אחר אלא בצורה מסודרת.

אורי מקלב: יחד עם זה, יש נושא של ריביות כפי שאנחנו יודעים שהנושא של ריביות הוא חלק מרכיב לא קטן בתוך הריבית וההצמדות בתוך החשבונות ולאחר מכן יש דמי גביה של התאגיד.

אורי מקלב: אם אנחנו נגיע שהמקרים הללו, החברות התאגידים יתנו את שלהם, הרשות המקומית תתן את שלה בצורה מסודרת יחד עם האזרח שיגיע להסדר, הסדרים כאלו כמו בחברות חשמל שיש הנחות באופן מובנה למשפחות, כך צריך להיות כי אינו דומה נושא של מים לנושאים אחרים, המצרך הכי חשוב, חיוני שעולה כסף כי גם אוויר חיוני אבל ב"ה לא עולה כסף.

אורי מקלב: .

אורי מקלב: הדבר הכי חיוני אחרי אוויר זה יש מים כי אם יש מים יש חיים ואם אין מים אין חיים.

אורי מקלב: שם אנחנו גם יודעים לפגוע מאד טוב באזרח כי מנתקים את המים ואז אנחנו יודעים שהוא חייב לשלם.

אורי מקלב: אם אנחנו נדע שבנושא הזה ומכיון שהנושא הזה הוא מורכב מאד בגלל שהמחירים הם לא לפי צריכה ולא לפי שליטה, צריכת המים היא לא תמיד בשליטת הצרכן ודאי אם יש, איך אמר לי אבא לנערה בת 18 עם תסמונת דאון, אני יכול לנערה בת 18 שעד שחינכנו אותה להתלקח לבד, אני יכול להתערב לה בצריכה, אתה יודע מזה להגיד לה תתקלחי בשלוש דקות?

אורי מקלב: אפשר להגיד דבר כזה?

אורי מקלב: אתה יודע מזה תרפיה מזה מועיל?

אורי מקלב: אתה יודע כמה צריכת מים יש לי בגלל דברים כאלה?

אורי מקלב: או בכלל באופן כללי כשה

אורי מקלב: תשתיות הגרועות שיש בכל הרשויות שגורמות לצריכות משותפות ואנחנו לא מדברים על מה שראינו בתוכניות אחרות התברר בסופו של דבר שאנשים לא משלמים את מה שהם צורכים וזה צריך להגיד על השולחן.

אורי מקלב: יש להם צריכה משותפת בכלל צריכה של נזילות אז מה הוא יעשה עכשו?

אורי מקלב: או צריכות אחרות וחריגות שהוא לא יודע מאיפה זה מגיע.

אורי מקלב: צריכות שימושים ועם כל זה מכסה כזו או אחרת אלף סיבות שהוא לא יכול לשלוט על צרכי המים שלו אז ודאי למשפחות האלה ולאוכלוסיות האלה צריך למצוא ולהקים מראש הקמת המנגנון הזה שיפעיל באופן מובנה לכל התאגידים מודל של הנחות.

דוד אזולאי: תודה רבה אדוני.

עפו אגבאריה: כבודו, אני רוצה לדבר על כך, שמשום מה גם הפרידו כאן בין נכים ובין מיעוטי יכולת.

עפו אגבאריה: זה באמת ככה צריך להיות, כי לא כל אדם שהוא משכבות חלשות הוא צורך יותר מים הכוונה היתה מהעניין הזה שלאנשים שיש להם צריכת מים מוגברת יותר מהרגיל בגלל מצבם הגופני וההכנסות שלהם הם מועטות.

עפו אגבאריה: אז אנשים מבוגרים שיש להם הכנסה מועטת אז הם רגילים אז אין להם צריכה מוגברת של מים, הכוונה שיש להם צריכה מוגברת ואני רוצה להביא דוגמא של בחור שפנה אלי לא מזמן, בחור צעיר שאחרי הצבא יצא לטיול אי שם רחוק מאד מפה ונקלע לתאונת דרכים ונשבר לו הצוואר ואחרי זה נהיה משותק בכל גופו אולי יש לו שתי אצבעות מכל יד שמתפקדות ותראו אדם כזה שצריך כל יום לצחצח שש שבע פעמים או יותר אז הוא בהחלט צורך הרבה יותר מים מאדם רגיל והוא לא נכה צה"ל אז הקצבה שהוא מקבל זה משהו מזערי לא מי יודע מה.

עפו אגבאריה: לכן אני מסתכל על האנשים האלה עם קדימות מאשר מועטי יכולת או שכבות חלשות וזה כל הכוונה הייתה מהדיון הזה.

עפו אגבאריה: יש במחיר של המים שעכשו אנחנו משלמים אותו מרכיב של ביוב שזה משהו כמו שלושה שקלים , האם המרכיב הזה הוא לא שייך לעירייה או אחר כך זה משולם מהתאגידים לעירייה?

עפו אגבאריה: אז יש איזה שהוא מצב, אני באמת לא יודע את זה.

אורי מקלב: תאגיד, צריך לשמר וליצור את התשתיות של הביוב.

אורי מקלב: כל נושא הביוב עבר לתאגיד.

עפו אגבאריה: יש הרבה מאד מקומות שאין תאגיד למשל במועצות אזוריות אין תאגיד , אז מה הולך שם?

עפו אגבאריה: האם באמת שם עדיין נותנים את ההנחות לאנשים האלה בצורה כפי שהיה או למשל במקומות שאין ביוב אז למה עדיין לוקחים אגרת ביוב וזה עולה עוד שלושה שקלים לקוב מים.

עפו אגבאריה: ח"כ מקלב, אני הייתי בדיון הקודם שדיברת על זה ואני חושב שיש מקום להתחשב באנשים האלה שבאמת צורכים והדוגמאות הם רבות לא רק לנכים ולא רק לחולי דאון או משהו כזה.

עפו אגבאריה: אבל כנראה אפשר עדיין במרכיב הזה של העלות של המים להוריד את זה לאנשים האלה שבאמת צורכים יותר ובגלל מצבם ולא בגלל שהם רוצים להשתמש יותר.

דוד אזולאי: תודה רבה אדוני, אני מודה לך.

סלעית קולר: אפשר הערה על התקציב?

סלעית קולר: בהמשך לדברים שח"כ מקלב אמר חשוב להדגיש , כל מה שיהיה בתעריף ויהיו הנחות בתעריף והתאגידים יצטרכו לתת את ההנחות ולא יתוקצב מתקציב מדינת ישראל אלא במסגרת משק המים הסגור, יעלה את מחיר המים.

משה אבנון: לא בהכרח.

סלעית קולר: אנחנו מכירים את רשות המים ואנחנו יודעים שזה יתורגם לכלכלית כמה כסף זה עולה וזה יעלה את מחיר המים אם לא יושג לזה תקציב.

דוד אזולאי: לשאר האזרחים את מתכוונת.

סלעית קולר: לכלל האזרחים.

סלעית קולר: הרעיון הוא שיש כרגע את הדבר הזה משק מים סגור , הכסף של המים שנכנס למים אמור לצאת על מים וזה בעצם הכל.

סלעית קולר: עכשו שאנחנו ישבנו בישיבות, בשימועים עוד לפני שהיו את התעריפים הראשונים מול נציג משרד האוצר, אז זה היה שאול מרידור ושאלנו אותו מה עם הנחות לנזקקים, מה עם הסובסידיות, הוא אומר אנחנו לא נותנים סובסידיות לנצרך, אנחנו ניתן סובסידיות לנצרך.

סלעית קולר: הוא אמר את זה וזה צריך לבוא מתקציב המדינה ולא מהתעריף.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג משרד האוצר, יש עובדות.

דוד אזולאי: הובטח שתוך שנה יוגשו איזה שהן המלצות לועדות חריגים.

דוד אזולאי: אני מבין שכרגע אתם רק מאריכים את זה עד ה- 31.12.

עדי חכמון: אלו דברים של רשות המים.

עדי חכמון: אני רוצה להתייחס לעניין ההנחות.

עדי חכמון: אנחנו כרגע פועלים יחד עם רשות המים לתיקון חוק תאגידי המים והביוב כדי שיאפשר מתן הנחות.

עדי חכמון: אנחנו בוחנים את המודל שיש במשק החשמל כמובן עם ההתאמות כמו שחבר הכנסת מקלב אמר זה לאו דוקא ההנחות שזה אולי הגדלת הקצבה הבסיסית ואנחנו מקווים.

עדי חכמון: המודל של משק החשמל נותן לשרים את האפשרות לבחור את האוכלוסיות שזכאיות להנחה ואנחנו כרגע מה שאנחנו בוחנים זו אפשרות כזו מאחר שאנחנו מבינים שיש פה הרבה שיקולי מדיניות ואנחנו לא מצליחים למצוא את הלינק המקצועי תמיד בין צריכה מוגברת לנכות.

עדי חכמון: קשה להצביע על נכה מסוים שזקוק ליותר ואז למה נכה כזה לא, ולכן אנחנו חושבים שיותר נכון שזה ייקבע כמו במשק החשמל שיש ועדה שהשרים הקימו, שר העבודה, שר הרווחה, שר האוצר , שר התשתיות וכרגע זה המודל שנבחן תיקון חוק תאגידי המים והביוב שיאפשר מתן הנחות.

עפו אגבאריה: כבר עברה שנה, כמה זמן זה יקח?

עדי חכמון: אני עוד לא שנה בתפקיד.

דוד אזולאי: זה בסדר שאת לא נמצאת בתפקיד הרבה זמן, אבל משרד האוצר הרבה זמן בתפקיד אני מקווה וכשההוא הלך אז העבודה לא נפסקה מישהו תמיד המשיך אותה ולכן זה לא תרוץ, אני חושב שיש מערכת ומערכת צריכה לעבוד וכשיש ועדה שהחליטה, צריך לבוא לכאן עם ההחלטות האלה ואם לא עשו את זה, אז לא עשו את תפקידם נאמנה, מה יש פה לדבר.

דוד אזולאי: לכן מה שאני מבקש בעניין הזה, תעבירי את זה לממונים עלייך שישנה דרישה שלא מהיום אלא עוד משנה קודמת שהועדה הזו תגיש את המלצותיה בהקדם.

דוד אזולאי: זה מה שאנחנו מבקשים.

דוד אזולאי: יש פה מישהו מחברת חשמל?

אני ראש אגף צרכנות ברשות לחשמל.

אני אתן איזה שהיא סקירה קטנה דוקא אני אתחיל מהתחלה ואעבור לסוף.

כל הנושא של תמיכה דרך החשמל, דרך התעריף של החשמל בנכים, בקשישים התחיל פה בועדה הזו בימיו של הרב אייכלר אחר כך סופיה לנדבר המשיכה דרך מקלב.

הוקמה באמת ועדה וזה הסתיים ב- 2009.

הוקמה ועדה כמו שאמרה הגברת בראשות משרד התשתיות ומשרד הרווחה ובאמת הקמת הועדה הצריכה תיקון חקיקה מאחר שכמו שסלעית אמרה מדובר כמו במים במשק חשמל וזה משק סגור ותעריף החשמל בעקבות מתן ההנחות עלה.

הרעיון הוא, שבגלל שתעריף החשמל הוא סגור, ברגע שמישהו אחר משלם פחות על הצריכה שלו, מישהו אחר ישלם יותר וזה נקרא סבסוד כמו שכולנו פה משלמים מיסים ואחרים משלמים יותר ופחות ואנחנו מסבסדים אחד את השני, אותו הדבר בתעריף החשמל וזאת היתה המטרה.

ידעו שזה יקרה ולשם כך בצעו את החקיקה בחוק שלנו ועשו את זה.

הסוף הוא היישום.

לגבי המנגנון ומה שקורה ואיך שתקבעו תקבעו זה לא עניין שלי אבל היישום הוא כזה.

יש לנו היום מאתיים אלף זכאים מכל מיני קבוצות.

הזכאים הללו צריכים לדעת שהם זכאים, אנחנו עשינו קישור בין חברת החשמל לביטוח הלאומי שהוא בעצם זה שממונה על היידוע אוכלוסיות הללו כדי שהוא ישלח את המכתבים בשפות השונות שזכאיות על מנת שהן תעשינה רישום במשרדי חברת החשמל כדי שחברת החשמל במיחשוב שלה תדע שהיא צריכה לתת את ההנחה הזו.

היום חסרים לנו מתוך המאתיים אלף בסביבות השלושים וששה אלף צרכנים שזכאים להנחה ולא מקבלים אותה.

אנחנו הוצאנו מכתב בזמנו לביטוח לאומי ועדכנו את הגברת שעומדת ברשות הביטוח הלאומי שזה המצב ושאנחנו מבקשים שהיא תפעל וזה לא נעשה עדיין אז כאשר עובדים פה על כל מתן ההנחות וכולי צריך לחשוב בסופו של דבר על היישום ואיך בסופו של דבר זה יגיע לצרכנים שצריכים לקבל את זה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד קשאני: האם אותם מאתיים אלף יכולים לקבל הנחה גם במים?

דוד קשאני: שאתם תעבירו את הרשימה.

יש בשביל זה ועדה, זה לא קשור.

אסף וינינגר: אפשר רק לשאול מה העלות של זה?

אסף וינינגר: העלות של 400 קילו ואט שעליהם ניתן ?

חמישים אחוז הנחה.

אסף וינינגר: אבל מה העלות של הצרכן?

בערך מאה שקלים.

מאה שקלים לכל חודש כלומר זו הנחה של מאתיים שקלים בחשבון.

היום בעקבות ההנחה הזו הממוצע של נכה וקשיש זה בסביבות שמונים, תשעים שקלים לחשבון חשמל של חודשיים וחצי אחרי הנחה.

סלעית קולר: שימו לב מה הם מציעים פה במשרד האוצר, מדובר פה על מאתיים ושמונה עשרה שקל לשנה.

דוד אזולאי: כן, ראיתי את זה.

סלעית קולר: זו ההנחה שהם מציעים.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: בבקשה גבירתי.

תהל ברנדיס: תהל ברנדיס המנכ"לית להסדרה ברשות המים.

תהל ברנדיס: אני אענה על השאלות ששאלו חברי הכנסת אני רק אתחיל בתמונה הכללית כי צריך לזכור שכבר היום בתעריפי המים יש תעריף מופחת כדי לאפשר נגישות למצרך הזה.

תהל ברנדיס: שלושה וחצי קוב לאדם במהלך השנה הזו זה הוגדל משניים וחצי לקוב לשלושה וחצי קוב.

דוד אזולאי: לכל האוכלוסייה?

תהל ברנדיס: לכל האוכלוסייה כי כל האוכלוסייה נזקקת למים.

תהל ברנדיס: זה תעריף מופחת ביחס למה שעולה לספק את המים האלה לבית של כל אחד מאיתנו לשלושה וחצי קוב לאדם.

דוד אזולאי: את יודעת כמה זה בכסף?

תהל ברנדיס: זה מגיע לכ 40 שקלים לחודש לתשלום על המים האלה.

תהל ברנדיס: ההפרש מהתעריף הקודם הוא כחמישה שקלים.

משה אבנון: רק השלושה וחצי קוב זה שישים אחוז מצריכה רגילה של בן אדם לחודש אז זה כלום.

עפו אגבאריה: וזה עוד נקרא הטבה?

תהל ברנדיס: לא אמרתי שזו הטבה.

תהל ברנדיס: זה המצב הנוכחי הוא היה כך מלכתחילה ואפילו הוגדל לשלושה וחצי קוב.

תהל ברנדיס: אז כבר היום גם כשהעלו את תעריפי המים אכן הפחיתו על חלק מסוים מהצריכה את התעריף מתוך הנחה שזה מצרך בסיסי כי זה צריך להגיע לכל אחד.

תהל ברנדיס: נכון שהמחירים עלו כי הם היום משקפים את העלות שלהם ומכאן אני הולכת לדיון לרשות שאין בה עדיין תאגיד ושם השרותים האלה פשוט קרסו.

תהל ברנדיס: אז יש הרבה ביקורת על תאגידי המים.

תהל ברנדיס: זה נושא בעייתי שיש מקומות שעדיין אין תאגיד והשירותים האלה לא ניתנים.

אורי מקלב: גם עם תאגיד זה יכול להיות אותו הדבר.

אורי מקלב: גם התאגיד לא יכול לשלם מקורות האנשים לא יכולים לשלם כי יש שם אלף מאתיים בתי אב שהם רווחה.

משה אבנון: חבר הכנסת מקלב, היום שנת 2011 תדע לך שיש ירידה דרסטית בגביה, בעיקר במגזר הערבי והבדואי.

תהל ברנדיס: אכן במקומות שאין תאגיד, היכולת לספק יותר נמוכה ולכן בסופו של דבר התאגידים גם נתנו הרבה מאד פתרונות, אני מכירה גם את הביקורת עליהם ואכן אנחנו מקדמים עכשו שינוי בהקשר הזה של האוכלוסיות מיעוטות היכולת בין אם זה נכים,

עפו אגבאריה: האם יש איזו הנחה לתאגידי המים בכל הארץ להקים איזו שהם ועדות?

תהל ברנדיס: אני אציג את הפתרונות שמקודמים עכשו ואחר כך נראה אם יש שאלות נוספות.

תהל ברנדיס: הפתרון שכרגע מקודם הוא תיקון חקיקה מכיון שאמרה סלעית, אנחנו מכירים את רשות המים אבל סלעית כפי שהיא יודעת היטב ואנחנו מכירים את חוק תאגידי המים והביוב הוא אכן אינו מאפשר את מתן ההנחה הזו ללא תקציב חיצוני.

תהל ברנדיס: בעבר, רשות המים ניסתה לקדם מהלך שבו יינתן תקציב לנושא הזה ודרך אגב תקציבים, המהלך הזה לא צלח ולכן היום הפתרון שמקודם ביחד עם משרד האוצר הוא, תיקון חקיקה לחוק תאגידי מים וביוב שהולך על מודל של רשות החשמל ובו ייקבע אחוז מסוים מתוך מחזור ההכנסות של משק המים שילך לטובת סבסוד הנצרכים הללו, אחרי שהמהלך יסבסד מתקציב חיצוני לא צלח ובסופו של דבר יתן מענה מי תהיה האוכלוסייה שתיהנה, אכן הכוון שלנו לאפשר את זה מכיוון שזה נושא של מדיניות לאשר את זה לשרים לקבוע.

תהל ברנדיס: הנסיון שלנו סביב חוק היטל הבצורת הראה שלא הצלחנו לקדד את האוכלוסייה שזקוקה ליותר מים דוקא.

תהל ברנדיס: יש אוכלוסיות חלשות ואין חולק על כך אבל אנחנו מתוך המידע והמקצועיות שאנחנו מביאים לא יודעים לקדד את הדברים האלה.

תהל ברנדיס: יש מודל שעובד במשק החשמל ואני יודעת שגם לו לקח הרבה זמן עד שהגיע לכלל פעולה.

תהל ברנדיס: אם תינתן לנו האפשרות הזו בחוק, אנחנו ודאי שנדאג שגם היישומים יהיו.

דוד אזולאי: אז כמה זמן יקח כל העניין הזה?

תהל ברנדיס: ונוכל לשמוע מרשות החשמל על איך לקדם את זה.

תהל ברנדיס: נכון להיום מכיון שבחוק התאגידים צפוי עוד תיקון סביב ועדה ניסן, זה עניין של מספר שבועות שהתהליך הזה ייכנס לעבודה ויגובש תזכיר חוק ויובא כהצעת חוק מטעם הממשלה ויכלול את כל התיקונים שנדרשים לחוק תאגידי המים בהקשר הזה.

תהל ברנדיס: שוב צריך להכניס פה דברים נוספים ולכן זה יקח עוד קצת זמן אבל אלה תהליכים שיקרו בשבועות הקרובים.

תהל ברנדיס: יגיעו לכלל מימוש ויתנו את המענה שהועדה הזו בקשה לאורך תקופה והניסיונות שלנו להביא לפתרונות אחרים לא צלחו אז זה המענה שרגע נמצא על השולחן.

תהל ברנדיס: במקביל קיים עדיין אחוז,

אורי מקלב: אדוני היו"ר לזה אנחנו מתנגדים.

אורי מקלב: אנחנו דורשים להחזיר את הפיקוח לכנסת ואז כל ההצעות האלה , אנחנו חושבים שזה מנגנון יותר נכון.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שההסדר בא בעקבות חוק שקבע ואושר בקריאה ראשונה או טרומית ואנחנו צפינו ואנחנו רוצים להחזיר את הפיקוח על המים.

אורי מקלב: ההסדר שהאוצר מציע עכשו זה של מתן הנחות קבוע בלי שזה חוזר לכנסת.

אורי מקלב: אנחנו בכל אופן חושבים שצריך להחזיר את הדיון לכנסת איך צריך לחלק את האוכלוסיות , לאלו אוכלוסיות , כמה צריך ויכול להיות שנקבל מודל מובנה ומה שנכון או לא נכון לגבי חברת החשמל, ההתנהלות של חברת החשמל אתה בכל אופן לא עושה כל כך הרבה דיונים על חברת חשמל ויותר על תאגידי המים ויש בזה מורכבות הרבה יותר גדולה.

אורי מקלב: אנחנו מאד מעריכים מה שאתם מציעים אבל אני צריך למען השקיפות המלאה להגיד שאנחנו לא ישיבה שאמורה להיות לפני שבוע או עשרה ימים ונדחתה ל 27 לחודש.

אורי מקלב: אנחנו דוחים ונראה בינתיים ונהיה החלטיים בעניין הזה שנקדם את החוק.

אסף וינינגר: חשוב להגיד גם עוד משהו בהקשר הזה של ההסדר שלהם ככה במאמר מוסגר, השינוי שנעשה ביולי שהגדיל את הכמות הבסיסית לצריכה של שלושה וחצי קוב נעשה בדרך של ייקור התעריף הגבוה לצריכה.

אסף וינינגר: עכשו דווקא עבור צרכנים שצורכים הרבה מאד מים, הצרכנים של הדיון הזה , זה יכול לפגוע בהם כי מירב התשלום שלהם נעשה בתעריפים הגבוהים.

אסף וינינגר: עכשו כנ"ל בהסדר הזה שהם מציעים, ככל שהייקור של התעריף הגבוה לצריכה יהיה משמעותי יותר כדי לסבסד,

אורי מקלב: מדובר על תקציב ממשלתי.

אסף וינינגר: בהצעה שלהם כרגע לא מדובר על תקציב ממשלתי.

אורי מקלב: לקחת מזה ולתת לזה שזה ישלם את השני, כל אחד יסבסד את השני , אז אולי יש לנו עצו יותר טובות מאשר אתם תחליטו לעשות האוצר יחד עם רשות המים, אנחנו חושבים שאנחנו לא פחות מבינים בעניין הזה.

אורי מקלב: אבל צריך להגיד מה שאמר אסף, קו השבר הוא חמישה או חמישה וחצי קוב, דהיינו אם אתה צורך כבר מעל חמישה קוב אז המחיר, זה שהעלו את המכסה לשלושה וחצי קוב פגע בך, ואתה משלם על הגבוה משלושה וחצי כמעט שלושה עשר שקל.

אורי מקלב: אני חושב שקו השבר הוא חמישה וצריך לדעת את זה שהממוצע הוא קודם כל לא שלושה וחצי, הצריכה הממוצעת היא חמש.

תהל ברנדיס: אנחנו לא כוונו לממוצע מעולם, אנחנו כוונו לאפשר נגישות.

אורי מקלב: מה הממוצע?

תהל ברנדיס: הצריכה השנתית לנפש, היא כ 60 קוב לשנה.

משה אבנון: 66.5 קוב לשנה.

תהל ברנדיס: מר אבנון אנחנו מביאים את הנתונים כפי שאנחנו מכירים אותם, אם לך יש נתונים אחרים אני בטוחה שיו"ר הועדה יאפשר להציג אותם.

תהל ברנדיס: לכן אני אומרת אנחנו אפשרנו הפחתה של תעריף לכמות הבסיסית הזאת שתאפשר את השימוש לנפש.

תהל ברנדיס: בית בכל זאת יש בו שימושים.

אורי מקלב: אסף אומר, שההעלאה הזו, ברגע שאתה עובר את השלושה וחצי אתה משלם.

אסף וינינגר: ההסדר החדש שלהם זה ממש לא בהכרח יקרה בגלל שמדובר בקבוצה קטנה יכול להיות שהתעריף הגבוה ייוקר במעט ואז זה פחות יהיה משמועתי.

אורי מקלב: אתה לא יודע אם לא יהיה תקציב ממשלתי.

אסף וינינגר: זה מאד תלוי איך זה ייעשה.

תהל ברנדיס: נכון, אני הצגתי את הדברים בראשית דבריי, אנחנו פעלנו בתחילה - - -

אורי מקלב: אני רוצה לעשות סדר בדברים, תדעו לכם אם אנחנו נחסוך במים כל כמה שאנחנו נחסוך ואומרים לצרכנים לחסוך, אנחנו נשלם יותר יקר בגלל שאם היום כולם יצרכו רק שלושה וחצי קוב ולא ירצו לשלם את התעריף היקר, כל התאגידים פושטים את הרגל.

אורי מקלב: הם יעלו את המחיר משלושה וחצי הם לא יוכלו לעמוד בזה.

אורי מקלב: ההנחה הזו יוצאת מתוך הנחה שיש מישהו אחר שישלם את מה שאנחנו הורדנו להם אבל אם כולם, כל האוכלוסיה תצרך רק שלושה וחצי קוב, אנחנו נשלם על שלושה וחצי קוב שנים עשר שקל.

תהל ברנדיס: מצד שני אולי אם זה יהיה המצב וזה לא מצב ריאלי, אני מבינה שכולם מבינים, גם חלק מהפיתוח שמשק המים עובד עליו היום כדי לספק את הצריכות ולאפשר לנו צריכת מים ברמה של המאה ה21 , חלק מהפיתוח הזה לא יהיה דרוש וגם זה ישפיע על התעריף כי התעריף מכסה גם את הפיתוח העתידי כדי שאפשר יהיה לקיים משק מים סביר לטווח ארוך ולא לחזור למצבים שהיינו בהם בעבר שגם הבית הזה כבר כתב עליו דוחו"ת מקיפים בנושא הזה.

תהל ברנדיס: אז לכן אני אומרת שוב, אכן אנחנו בהתחלה הלכנו על מנגנון שהנחות שינתנו באמצעות תקציבי מדינה וזה מאפשר גם החוק דהיום, זה לא צלח וזה גם פחות יציב כי תקציב אפשר לשנות ולכן המנגנון המנצח היום יאפשר את ההנחה הזו אכן ישפיע בסופו של דבר במידה מסוימת גם על התעריפים שהאזרחים אחרים ישלמו כי זה הסבסוד.

תהל ברנדיס: זה הסבסוד ומשק המים בסופו של דבר צריך לממן אותו כדי שיהיה איתנו לאורך זמן ולא נחזור למצבים שראינו בעבר.

תהל ברנדיס: לגבי הנושא של תמיכה של הרשויות המקומיות.

תהל ברנדיס: אכן כאשר נוצרה הפרדה, אלו שני גופים שונים, זה לא מונע וחבר הכנסת מקלב הציג מודל שקיים בעיריית ירושלים שבו ממשיכים לתמוך באוכלוסיות החלשות מתקציב אותה רשות מקומית שבעבר עשתה את זה באופן ישיר, מצוין פה במסמך שאכן נתנו תקציבים לנושא הזה , זה אפשרי גם היום.

תהל ברנדיס: אגב חוזר משרד הפנים עדיין תקף ויש מקומות שהוא עובד, כנראה שיש מקומות שהוא עובד פחות טוב.

תהל ברנדיס: נוסף לדברים האלה, העברנו לכם באמצעות מרכז המחקר גם את הכללים שאנחנו מקדמים היום בנושא של ניתוקי מים, גם הם מתייחסים למצב כלכלי קשה של הצרכנים וקוראים שם את האפשרות של הצרכן להציג את חוסר היכולת שלו.

תהל ברנדיס: הכללים שאנחנו מציעים עכשו יעברו גם אישור של ועדת הכספים לפי חוק, סליחה ועדת הכלכלה , לפי חוק הם צריכים אישור.

תהל ברנדיס: אנחנו מוציאים כרגע, גם כאן ברגע שמגיעים למצבים של ניתוק מים לעשות שוב את ההצלבה, לראות שוב את מצבו של אותו צרכן והתאגיד יהיה חייב לאפשר גם באמת הסדרי תשלומים שיקחו בחשבון את מצבו של אותו צרכן.

דוד אזולאי: גבירתי מדברת על מנגנון שהוא מחייב חקיקה.

תהל ברנדיס: הכללים שאני מדברת עליהם, בעניין הניתוק, הם כללים שאנחנו כבר הוצאנו לשימוע ציבורי אחר כך יגיעו גם לדיון בועדות הכנסת.

תהל ברנדיס: תיקון החקיקה הוא לצורך בניית המודל שקיים ברשות החשמל כי נכון להיום המצב החוקי אינו מאפשר לנו לעשות את זה ובהעדר בסיס חוקי איננו יכולים לעשות את זה.

טלי ניר: מה אתם עושים היום עם תאגידים ורשויות מקומיות שלא מקיימות את הנוהל של משרד הפנים?

תהל ברנדיס: טלי, יש בפנייך גם את הכללים עכשו להשיב עליהם ואם יש בהם בעיה,

טלי ניר: אבל אני שואלת מה אתם עושים היום?

טלי ניר: אתם כבר שנתיים לא עושים שום דבר כשתאגידים ממשיכים ומתעמרים באזרחים.

תהל ברנדיס: הפניות כשמגיעות אלינו, אנחנו כן מטפלים בהם מול התאגיד באופן פרטני באותם פניות שהגיעו אלינו.

טלי ניר: אחרי כל כך הרבה ניתוקים, מדברים על עשרות אלפי ניתוקים בשנה.

טלי ניר: אלו הנתונים הרשמיים של התאגידים שהועברו אליכם והועברו גם אל הועדה.

דוד אזולאי: אתם פניתם, בקשתם?

טלי ניר: מהמכתב אליכם אתמול, אנחנו פנינו להרבה מאד תאגידי מים, בקשנו מהם על הנושא של ניתוקי מים, יש לנו כאן תשובות רשמיות של 19 תאגידי מים שכל אחד מפרט מה הוא ניתק, כמה הוא ניתק, בשנה שנתיים האחרונות ומזה עולה שבכל שנה יש עשרות אלפי ניתוקים בארץ.

טלי ניר: עכשו כל הנושא הזה של ניתוק מים, מה פתאום מנתקים מים?

טלי ניר: מים זה זכות יסוד ולא יכול להיות מצב, אנחנו חושבים שצריך לתקן את החקיקה או את הכללים של רשות המים ולא לאפשר בכלל ניתוקים, מקסימום לאפשר צמצום וגם זה רק לצרכנים שהם סרבני תשלום ולא לצרכנים שהם מיעוטי יכולת.

טלי ניר: צריך לעשות את ההפרדה הזו כי מים זה חיים וזה הדבר הכי בסיסי לבריאות האדם וליכולת שלו להתקיים.

טלי ניר: עכשו אנחנו פנינו, כבר היום לרשות המים יש חובה על פי חוק לדאוג לזה שנוהל משרד הפנים, לתשובתם הרשמית עולה כי הנוהל הזה היום חל על התאגידים והרשויות המקומיות ולכן הם צריכים להגיע להסדרי תשלום ולפרוס ולא לנתק וכולי והם לא אוכפות את הנוהל הזה כלפי התאגידים.

טלי ניר: כבר היום בלי לדבר על זה שצריך לשנות את הכללים ולעשות אותם עדכניים.

טלי ניר: רשות המים למעשה חייבת על פי חוק תאגידי המים משנת 2006 לתקן כללים שיטפלו בנושא הזה והיא לא עשתה עד היום כללים ועכשו יש את הכללים שפורסמו לשימוע וגם הכללים האלה הם בעיננו לא ראויים כי הם משאירים את הסמכות בידי התאגיד לקבוע איזה צרכן מועט יכולת ואיזה לא ואיזה הסדרי תשלום.

תהל ברנדיס: זה לא נכון.

תהל ברנדיס: טלי, לפחות תציגי את הכללים בצורה נכונה.

טלי ניר: מי אמור לקבוע את זה היום?

תהל ברנדיס: בפרוש מופנה ללשכת הרווחה המקומית.

טלי ניר: ללשכת הרווחה ועדיין יש לתאגיד אפשרות לקבוע בעצמו, גם כשלשכת הרווחה לא נותנת לו אישור, השאלה היא מה יקרה אם האישור הזה ואם יכבדו אותו או לא.

ליליאנה סירקיס: שירותי הרווחה לא מכירים את כל הנזקקים בארץ ולא יכולים לתת תשובה עבור נזקקים שהם לא מכירים.

דוד אזולאי: אנחנו מקדימים את המאוחר למוקדם מפני שאנחנו כרגע עוד נמצאים בקטע של הקמת המנגנון, אחר כך ניכנס לתוך המנגנון שהוא דבר שהוא בהחלט דורש דיון בפני עצמו.

דוד אזולאי: נציג גיחון בבקשה אדוני.

שלום שמי אני מנהל אגף שרות לקוחות בגיחון.

אני ככה מרגיש את עצמי שאני צריך להגיד פתיח שבשונה ממה שרציתי להגיד,

דוד אזולאי: אני חושב שאתם הכי ותיקים מבין תאגידי המים.

הפיילוט וגם חווינו התנהלות גם כתאגיד שהיינו עדיין בבעלות של העירייה ואותו הסכם קלאסי שמדברים עליו, דיבר על שליש, שליש, שליש אותם מקרים שהיו מקרים קשים בעירייה בזמנו ועוד לפני שהחוק הוחל , הקצתה שליש לטובת הצרכן, התאגיד יצא שליש והצרכן שילם שליש וזה רק למען ההיסטוריה.

דוד אזולאי: אני רוצה להבין, האם הרשות המקומית היה לה תקציב שהוא היה מיועד לאותם צרכנים נזקקים?

כן, היא הקצתה שליש.

הגיחון ויתר על שליש והצרכן שילם שליש.

זה מה שהיה בעבר.

מה שקורה היום בפועל, אנחנו מרגישים קצת במצב שלא הגון.

אנחנו לא צריכים להיאנס ע"י אף אחד לבוא לקראת הלקוחות.

אין פה טובים ורעים.

יש פה חוק.

אי אפשר במחילה מכל המחוקקים, אי אפשר לתת למי שצריך לחוקק חוק ולהאשים אותנו שאנחנו מקיימים את החוק.

יש מחוקק , יועיל בטובו להגיד אחת שתיים שלוש ארבע איך אומרים, הבני דודים שלנו?

אהלן וסהלן.

תגידו מה אתם רוצים, אנחנו נעשה.

מה שרשות המים תגיד , אנחנו נעשה.

אנחנו נעשה מתוך רצון לשרת ציבור, אני לא רוצה לגזול את הזמן של הועדה ולתת פה כמה דוגמאות טובות איפה שיפרנו את השרות לעומת הזמן של העיריות.

מה שאני מנסה להגיד, רבותי, תחליטו מה שאתם רוצים, צריך להבין שהעסק הזה הוא כלכלי, אי אפשר יהיה להגיד לתאגיד תן מים למאתיים אלף איש באותו מחיר בתחשיב כלכלי שאתה נותן לאדם מן השורה ותצפה לו להפסיד, זו פעם אחת .

פעם שנייה, אני פונה לרשות המחוקקת, חבר'ה קחו את החוק לידיים שלכם, אנחנו במצב לא הגיוני - - -

תהל ברנדיס: אתם מוחקים?

תהל ברנדיס: יש לכם אפשרות למחוק?

אין דבר כזה - - -

תהל ברנדיס: אסור להם בחוק זה לא משהו - - -

אורי מקלב: אבל אם הם עושים את זה - - -

טוב, הגיחון לוקח ועובר איפה שאפשר לעבור, אם בא לי צרכן ורוצה עד 36 ותשלומים בהתניה מסוימת , הוא מקבל ממני.

אבל אני לא יכול לוותר על פרומיל אחד של ריבית, למה?

זה לא בחוק.

טלי ניר: אתם לא שומעים לרווחה, אתם לא פורסים תשלומים, אתם הרבה דברים שאתם כן מחויבים - - -

דוד אזולאי: אנא מכם - - -

אני רוצה להגיע לעיקר, העניין של הדיון הזה זה העניין של הנכים, אנחנו לצערי, חווינו את ההתנהלות הזו בזמן יותר בבצורת ולהזכיר לכולם, היטל הבצורת היה קיים, הוא רץ חצי שנה ואז הוא בוטל, העבירו את הנכים לויה דלרוזה, גם אם הוא כבר נכה, שלחו אותו לביטוח לאומי, תביא לי את האישור הזה, תביא לי את האישור השני, אנשים נכנסו אלי לחדר עם כסאות גלגלים ואמרו מה אתם רוצים מאיתנו.

אז אני אומר גם אם היה ויבואו לקראת הנכים לפשט את התהליכים, יש את הדוגמא של חברת חשמל, כי הלוא מה קורה, אנחנו הרי עומדים מול הלקוח והוא בא ואומר לי למה בארנונה יש לי הנחה, למה בחשמל יש לי ואצלכם אין לי.

מה אני אגיד לו?

סליחה על הביטוי, לך לביבי תגיד לו שיעשה את זה.

אני אומר לו זה חוק.

עכשו, אם פה דברו במילים גבוהות על הצורך של מים, טלי זה בשבילך, על הצורך של מים במצרך חיוני, אני רוצה להזכיר לכולכם, לכולכם יש בעיה במזרח ירושלים, יש שם עשרות אלפי אנשים שהחוק אוסר עלינו לתת להם מים.

בואו ותבינו, זה לא כבר מחיר או לא מחיר, החוק אוסר עלינו לתת להם מים.

למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה, מה הסיבה?

אני אגיד לכם, עיריית ירושלים בחוק עזר שלהם אומרת שמי שאין לו טופס 4 או מי שלא בנה כחוק, אסור לו לקבל מים.

אז עכשו אני שואל, אם אסור לו לקבל מים, למה אתם גובים ממנו ארנונה?

למה הוא גר בנכס, אתם גובים ממנו ארנונה ואני לא אתן לו מים?

אני לו אתן לו מים, הוא יגנוב מים ובצדק.

אם הוא לא יכול הוא לא ישתה או יתקלח עם קולה.

יש לנו אחוזי פחת של 65% באה הממשלה וקבעה גדר הפרדה, איך אני אכנס אחרי גדר ההפרדה ויקרא מונים של ירושלמים עם תעודת זיהוי שלמה.

שלומית אבינוח: יש שכונה שלא משלמת בכלל מים - - -

תעזבי, אלי יודעת, אנחנו פנינו לשרים, פנינו לכל העולם ואף אחד לא עשה כלום , נוח לתקוף את התאגיד ונוח לבוא ולהגיד כך או אחרת, בואו אנחנו משרתי ציבור, אנחנו נעשה כל מה שאפשר לשרת את הציבור.

מילה אחרונה על נכים.

טלי בצדק אומרת יש כלל או חוק או הנחיה לא לנתק נכים.

אני אומר לך טלי, מאיפה אני יודע מי נכה?

אם אין לי אינדיקציה שנכה יש לו איזה שהוא ערך מוסף , אני לא יודע מי נכה.

בזמן שהיטל הבצורת צבעו את הנכים ואמרו , הנה הנכים תנו להם עוד הקצאת מים, היום כשנכה בא לגיחון או שולח לי בפקס טופס, הוא לא מסמן את עצמו כצבוע כי אין לו מזה שום דבר.

מחר אני אנתק בטעות, אם הוא יסומן ואז הוא מסומן אצלי כנכה, אני יודע שאותו אני לא מנתק.

דרך אגב, בגיחון הורדנו את הכלי של הניתוק לתחתית סדר העדיפויות כבר לפני חודשיים, אני אומר רק אני לא רוצה לגבר רק בשם הגיחון, אני אומר יש פה רשות מים שהיא מה שנקרא רגולטור שלנו ואנחנו חולקים עליהם לפעמים והם עלינו - - -

דוד אזולאי: למעשה רשות המים היא הגוף העל שמפקח ומכתיב לכם את מהלך העניינים.

דוד אזולאי: אני פונה כאן לרשות המים ואני שואל גבירתי, למה שלא יהיה איזה שהוא תאום כפי שהוא מציע פה בעניין הזה, כדאי ללמוד פה מחברת חשמל כי חברת חשמל עשו עבודה בנושא הזה ויש תאום ויש להם רשימה שתואמת, הרווחה עם ביטוח הלאומי עם כל הגורמים.

תהל ברנדיס: תיאום מיחשובי - - -

דוד אזולאי: ואז בעצם יש לך מענה - - -

תהל ברנדיס: הוא שאמרתי בראשית דבריי, בראשית דבריי אמרתי שברגע שהמודל הזה יתאפשר בחקיקה, אנחנו גם בודאי נשמח - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך את רשות החקיקה בשביל תיאום?

תהל ברנדיס: צריך חקיקה בשביל לאפשר את ההנחה מכיון שנכון להיום, על אף שניסינו גם לקדם מודל - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה רק לשאול, לפני שהיו תאגידים, לפני כניסת החוק, עשיתם מה שאתם רוצים?

לא, היתה עירייה, היא היתה אחראית, יכלה לתת הנחה, יכלה להחליט על מספר תשלומים ובסופו של יום הגיעה למה שהגיעה שבחלק מהמקרים התשתיות היו רקובות, יש לכאן ולכאן - - -

משה אבנון: זה היה הביבי של הרשות המקומית.

משה אבנון: לא הייתה בעיה.

משה אבנון: ירושלים הייתה מטופלת יפה עוד לפני שהתאגיד קם - - -

אלי כהו: על הגיחון אל תדבר כי אני מכיר את הגיחון יותר ממך.

דוד אזולאי: טוב, משפט סיכום.

בבקשה, משפט סיכום הוא, שהגיחון רואה את עצמו כמשרת ציבור, ישמח לעשות כל מה שאפשר להקל על הלקוחות ובתנאי שלא תכבלו את ידינו ותגידו זה החוק אסור לך לעבור עליו.

דוד אזולאי: ברור שאם בחקיקה יהיה שאתם לא יכולים לתת הנחה, אין על מה לדבר פה.

סלעית קולר: עוד כאשר תאגידים פנו אלינו ובקשו מאיתנו, אנחנו מהמועצה לצרכנות בכל מיני מקומות פנו אלינו ראשי תאגידים אמרו לנו למה אתם לא לוחצים, אנחנו לוחצים כמובן.

סלעית קולר: אנחנו רוצים את האפשרות ללכת לקראת הצרכנים ואין לנו, ידינו כבולות.

סלעית קולר: אני שמעתי את תאגיד גבעתיים בזמנו, היה איזה שהוא סיפור עם מקום אחר שהוא דיבר ברדיו ואמר אני רוצה ללכת לקראת הצרכנים, היה איזה חוב שלמעלה מ, ואין, אין דרך.

דוד אזולאי: תודה, אז אני מציע לנציג הנכים.

משה בר: אני רוצה להעלות משהו שהוא שונה מכל מה שהם אומרים ויש לי פה מסמכים וגם לועדה העברתי מסמכים וגם לועדת הכספים.

משה בר: אני אישית קיבלתי חשבון של 1200 ₪ עם צריכה משותפת לארבעה דיירים, כל אחד 41 קוב שהם באו ואמרו זו טעות ואין לנו אפשרות להחזיר לך את הכסף, תשלם את זה ואין מה לעשות אדוני ואני אמרתי אתם טעיתם אז למה?

משה בר: אדוני, אני בסוף אחרי מלחמה של פה ומלחמה שלי שאני קצת מתמצה שילמתי 444 ₪ במקום 1200 ₪, האם זה לא גניבה של התאגידים?

משה בר: אני רוצה לדעת איך זה פתאום זה ירד לכזה סכום אחרי שהתעקשתי ואמרתי אני לא אשלם לכם?

משה בר: לאחר שאצל משה גפני עם היועצת המשפטית הבאנו את זה שלא יכלו לנתק מים לנכים, והפלא ופלא מעל 1200 הגעתי ל 400 ומשהו.

משה בר: .

משה בר: ואני עם הידע שלי ועם הכל ומה עושים כל הנכים שאין להם ידע ?

משה בר: כל הנכים שאמרו שלא ינתקו להם את המים, אף אחד לא יודע בכלל.

משה בר: ואנחנו נופלים בין הכסאות בדברים האלה והבטיחו לנו כבר מעל שנתיים שיטפלו בנכים.

משה בר: הבטיחו עוד הרבה מאד דברים.

משה בר: ומה שקורה אף אחד לא מטפל עושים צחוק מאיתנו, אני מפחדים שלא יגעו בשכר שאנחנו מקבלים מביטוח לאומי ואם אני צריך מ3300 שקל למחיה כזוג לשלם 1200 שח והם אומרים לא מעניין אותנו, אתה תשלם את זה ואפילו שטעינו אין לנו זכות להחזיר לך את הכסף.

משה בר: איפה נשמע דבר כזה.

משה בר: אם זה לא מאפיה אז מה זה?

משה בר: בטעות שלהם אני צריך לשלם כבוד היו"ר?

משה בר: וככה נעשה עם אלפי אנשים שפונים אלי מדי יום, בשביל זה אני חושב דבר אחד, למה כשהיינו שייכים לרשויות שילמנו ממש פרוטות על המים?

משה בר: היום אנחנו משלמים עשרות אחוזים יותר, זה לא נכון מה שהם עושים, זה לפתוח להם משרדים, זה יועצים משפטיים, זה לתת ג'ובים לאנשים אדוני.

דוד אזולאי: תודה אדוני אני מודה לך.

דוד אזולאי: משה.

דוד אזולאי: אתה יושב כאן על תקן של נציג השלטון המקומי, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

דוד אזולאי: מה חלקם היום של הרשויות בכל תאגידי המים?

דוד אזולאי: בדירקטור יושבים נציגות של הרשות המקומית?

משה אבנון: עד עכשו זה לא היה.

משה אבנון: היו"ר אני רוצה להגיע לעיקר אבל אני אתן לך תשובה לגבי השאלה ששאלת.

משה אבנון: עד עכשו היתה חומה סינית במתכוון בין התאגידים לבין הרשויות המקומיות, לרשויות המקומיות שום נציגות גם מנעו מכל מיני פקידים ברשויות המקומיות להיות חברים בכל מיני דברים ואני לא רוצה להיכנס לסיפור הזה.

משה אבנון: מועדת ניסן וכל הסיכום שהיה והממשלה אישרה אותו לפני שבוע ימים, כל התאגידים, היו"ר, רוב הדירקטורים בדירקטורים של התאגידים זה יהיו אנשי העיריה, עשו שם כמה הגבלות אבל בסופו של דבר שכתוצאה מזה, אמנם לא במידה מספקת, אבל כתוצאה מזה יהיה שינוי גדול מאד מבחינת מערכת היחסים בין התאגיד לבין הרשויות המקומיות עצמן.

משה אבנון: זה השינוי הגדול כתוצאה מועדת ניסן.

משה אבנון: ועדת ניסן עשתה עוד דבר אחד חשוב, היא הקימה שולחן עגול ליישום ההמלצות ושינוי כל הנושא של איך התאגידים היו בנויים, לכן אין לי טענה לגיחון, הגיחון עושה מה שהחוק אומר לו אבל הבעיה שאנחנו צריכים לטפל בצורה יסודית בכל הנושא כולו ואני אגיד במה מדובר.

משה אבנון: כל הבעיה התעוררה רק לפני כמה שנים כאשר שינו את חוק המים ואז יחד עם חוק התאגידים נוצר מצב א' שינו את התעריפים בצורה משוגעת ללא הצדקה, כי מחיר המים בכניסה לירושלים במקורות שהיא מכניסה את המים לירושלים הוא 2.01 ₪ והצרכן במחיר הנמוך משלם כבר מעל שמונה שקלים ומחיר גבוה מגיע ל14 שקלים וזו שערוריה שאין כדוגמתה, לא רק זאת, אלא רשות המים גם קבעה את מנת הברזל מה שקבעו בזמנו שהיה 2.5 קוב והיום 3.5 וזו שערוריה.

משה אבנון: יש פה שתי בעיות שלא נלקחו בחשבון.

משה אבנון: 1 - הצריכה הנורמטיבית היא 5,2 פר קפיטה וזה נתונים של רשות המים לא שלי.

משה אבנון: 2 - יש מה שנקרא צריכה בסיסית למשק בית, גם אדם אחד או שניים רוחצים כלים, שוטפים רצפות, ומכבסים כביסה ויש מה שנקרא 16 קוב הראשונים שכל משק בית צריך אותו.

משה אבנון: אם אדם אחד גר לבד והוא מקבל קוב, 7 קוב, גם זה היה תיקון בהתחלה זה היה רק 2.5 אחר תקנו את זה לפי שניים אבל גם 7 קוב זה עדיין פחות 60% מהצריכה של משק בית פשוט, אדם אחד או שני אנשים.

דוד אזולאי: אני מכיר אותך שנים רבות ואני מכיר את נסיונך בכל מה שקשור.

דוד אזולאי: יש לך הצעה קונקרטית?

משה אבנון: כן , יש לנו הצעה קונקרטית כי הבעיה היא בעית התעריפים, בעית הכמויות ויש בעיה של ועדות החריגים.

משה אבנון: מה אנחנו מציעים?

משה אבנון: אנחנו נעלה את זה גם בשולחן העגול ליישום כל הנושא.

משה אבנון: קודם כל אנחנו מציעים להחזיר חזרה את המערכת התעריפים לתעריפים תלת דרגתיים כלומר שלוש דרגות תעריפים, מחיר א', ב' וג ' .

משה אבנון: תזכרו שעד שכל הסיפור הזה קרה לא היתה בעיה, לא עם הנכים ולא עם אף אחד אחר.

משה אבנון: בוא נחזור חזרה לשלושת הדרגות כאשר בשתי הדרגות הראשונות צריך לתת כמות המים הנורמטיבית של משפחה של ארבעה נפשות צורכת.

משה אבנון: עכשו מה זה משפחה עם ארבעה נפשות כאשר כל תוספת דורשת תוספת של כמות מים.

משה אבנון: כאשר מחיר בית מייצג את העלות ומחיר גימל של בזבזני המים יהיה כפול ממחיר בית.

משה אבנון: ואפשר על מחיר גימל להוסיף איזה שהוא פרומיל סכום קטן מאד שיכסה גם את כל ההנחות שינתנו לכל הנכים ולכל המסכנים במדינת ישראל אין בזה בעיה בכלל.

משה אבנון: המנגנון שהם מציעים היום הוא מנגנון לא חכם, לא ישים ולא יעבוד כי אני ראיתי את מה שהם מציעים.

משה אבנון: על כל פנים, נחזור חזרה לשלושת הדרגות, נחזיר חזרה לועדות הרווחה המקומיות את שיקול הדעת למי לתת וכמה לתת ומדוע לתת וכמובן על פי אמות מידה שייקבעו אם זה משרד הרווחה או ביטוח לאומי כל מה שצריך לתת.

משה אבנון: ולתת את כמויות המים הדרושות את ההנחה הדרושה לכל אותם אוכלוסיות במחיר א' שהוא המחיר הנמוך ביותר לכל אותם אוכלוסיות שחייבות להשתמש במים בכמויות ואנחנו מדברים על כמויות סבירות ולא על כל מיני מספרים שממציאים אותם 2.5 קוב, 3.5 קוב, זה קשקוש אחד גדול וזה לא רציני וצריך לתת לעניין הזה לעבוד ואז הועדות המקומיות שהיום זה יהיה הרבה יותר קל בגלל המבנה החדש, יתנו את ההנחות לפי אמות מידה ברורות לחלוטין.

משה אבנון: כל הנכים וגם אנשים שאין להם יכולת לשלם, יוכלו לקבל את ההנחה במחירי המים וההנחה תכוסה על ידי מי שמבזבז את המים כלומר מחיר ג' שהוא מחיר של בזבזני המים מעל הכמות הסבירה, לא כמויות דרקוניות כפי שהם מנסים היום לעשות, שם אפשר להוסיף אם אני אבזבז מים אז אני אשלם גם עבור הנכים.

משה אבנון: ותאמין לי שהתוספת תהיה אגורות ולא סכומים.

משה אבנון: מחיר המים הוא שערורייתי כי אם הוא עולה בכניסה לירושלים שני שקלים, אין סבה בעולם שאתה בירושלים תשלם איזה 14 שקלים, זאת שערוריה שאין כדוגמתה ואת זה צריך להפסיק, אגב, חלק ממסקנות ועדת ניסן, אנחנו דורשים מראש הממשלה להוריד את מחיר המים ואנחנו יכולים להוכיח את זה במספרים,

דוד אזולאי: משה תאמר לי בבקשה, למה התאגידים גובים סכום כל כך גבוה?

משה אבנון: אדוני היו"ר, אני אסביר לך למה.

משה אבנון: רשות המים היות וכתוב בחוק שהתאגיד חייב להיות מוזן גם רווחי, רשות המים היא הייתה הגוף ,הרי הוציאו את זה ממשרד הפנים והעבירו את זה לרשות המים, היא הגוף שהיה לה אינטרס לתת לתאגידים את כל מה שהם צריכים ונוצר מצב פשוט שהיות שיש לך מערכת כפולה כי בארנונה שאתה משלם היום לעיריית ירושלים או לעירייה לא חשוב, אז בעכו אתה שילמת בארנונה עבור ראש העיר, עבור מהנדס העיר, עבור מנהל מפעל המים וכל העיריות היו בתוך הארנונה כולל גם אנשי המים.

משה אבנון: היום ארנונה מממנת את התקועה העירונית ואתה משלם עכשו פעמיים, אתה משלם עבור המהנדס ועבור הדירקטורים שהם מקבלים כסף,

דוד אזולאי: זה נקרא בלשון הממשלה: התייעלות.

ליליאנה סירקיס: זה לא מדויק, התאור הנפלא הזה לפני שהיו תאגידים.

ליליאנה סירקיס: יש דו"ח מבקר המדינה, יש ועדות חקירה ממלכתיות, אני לא יודעת אם התאגידים הם הפתרון אבל,

משה אבנון: אדוני היו"ר, מחיר המים לצרכן כולל סבסוד לחקלאים כי בין שני שקלים ועד שלושה וחצי שקלים יש סבסוד פנימי למשק המים, עכשו משלוש וחצי שקל אם אני גם משאיר את הסבסוד הצולב הזה, מחיר המים לצרכן המשוקלל לא צריך להיות יותר מששה שקלים מירבית וזה המחיר האמיתי.

משה אבנון: אנחנו מציעים מחיר א' יותר נמוך מזה, מחיר ב' שהוא העלות עד 6.3 ומחיר ג' יהיה 14 ₪.

משה אבנון: כי אם אני צריך למשפחה של ארבעה נפשות קוב ואני צורך קוב, אז יהיה 18 המטר הנוספים לשלם פי שניים וזה גם יסבסד את כל האוכלוסיות בלי תקציב מדינה וזה מה שאנחנו מציעים.

דוד אזולאי: משה, אני מכיר את המנגנון העירוני ולצערי הרב אנחנו גם יודעים מה הביא את מקבלי ההחלטות לעבור מהרשויות המקומיות לתאגידי המים כי לצערי הרב הרשויות המקומיות ואתה יודע את זה לא פחות טוב ממני, לא תמיד הרשויות המקומיות השתמשו בכסף של המים לפיתוח תשתיות המים וזה הלך לדברים אחרים.

דוד אזולאי: תראה לא נחזור עכשו על ההיסטוריה, שנינו מכירים את ההיסטוריה.

דוד אזולאי: רבותי, יש היום בעיה וממנה אנחנו לא יכולים להתעלם וזה מה שעומד על סדר היום.

דוד אזולאי: רבותי הנושא שעל סדר היום ואני לא הולך כרגע לפתור את כל הנושא של תאגידי המים שזו בעיה מסובכת, אני יודע שזה על סדר יומם של ועדות שונות בבית הזה, זה על סדר יומה של הממשלה ואני לא הולך ככה, יש פה בעיה כרגע שמונחת לפתחנו והבעיה היא איך אנחנו יוצרים מנגנון של הנחות לאותם אוכלוסיות חלשות נקודה וזה מה שאנחנו צריכים כרגע לעשות ואני כאן פונה לרשות המים ואני כאן חושב שהמנגנון שקיים בחברת חשמל לדעתי, צריך לאמץ אותו וללמוד אותו.

משה אבנון: הוא לא מספיק טוב.

דוד אזולאי: אני לא אמרתי שהוא הכי טוב, אבל קודם כל שרשות המים תבדוק את זה ואחרי שתבדוק את זה אני מניח שהם יגיעו למסקנות אולי למסקנות יותר טובות, אין לי מושג.

דוד אזולאי: בבקשה גברתי.

ליליאנה סירקיס: אני מייצגת את הפורום מים של פעילים של האוכלוסייה עובדים סוציאלים וארגונים ועיריית ירושלים כמובן.

ליליאנה סירקיס: אני עובדת סוציאלית שמי ליליאנה סירקיס, אני חלק מאותו מנגנון שדיברנו בעבר שהיה משותף שליש, שליש, שליש לאגף הרווחה שסבסד, שליש הרשות המקומית, הגיחון באמצעות הורדת הריביות והצמדה ושליש הלקוח לקח על עצמו וזאת היתה דחיפה.

ליליאנה סירקיס: מה שאני באה ואומרת, אנחנו צריכים להסתכל על הצרכן, על הלקוח הנזקק ולראות באמת כי כרגע אין לו שום פתרון, שום פתרון כי אני פונה לאלי ואני עובדת מאד יפה עם האנשים שלו ואנחנו מבקשים להוריד ריביות, הצמדות, מבקשים פריסות יותר גדולות ואין לו שום אפשרות לתת לנו מענה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם גם בשביל זה צריך חוק?

ליליאנה סירקיס: כן.

ליליאנה סירקיס: אני רוצה להגיד שהלקוח גם אם היה לו משבר כלשהוא והוא פוטר מהעבודה או חס וחלילה המשבר של בריאות, מחלת סרטן וכדומה ונקלע לאיזה שהוא משבר זמני, כל ההצמדות, כל הריביות, החוב טופח למימדים כאלו שגם כאשר הוא חוזר למצב נורמטיבי הוא אינו מסוגל לשלם.

ליליאנה סירקיס: אני רוצה שתקחו את המודל של ארנונה.

ליליאנה סירקיס: בארנונה כרגע יש ועדה שבוחנת כל מקרה לגופו של עניין, יש שם שותפות של העירייה, רשות הרווחה, עורכי דין, כל מיני אנשים שאמורים לתת את השיקול דעת ובאמת מתייחסים התייחסות ספציפית לכל מקרה בהתאם למצבו.

ליליאנה סירקיס: נוסף לכך, משרד הפנים נתן מנגנון לעיריות שמאפשר להסתכל על החוב באופק עתידי ואם בן אדם אין לו יכולת לבוא ולשלם חוב שהצטבר במאות אלפי שקלים או בעשרות אלפי שקלים, הוא מאפשר מה שנקרא ועדת פשרות, מאפשרת את ההתייחסות של מחיקה.

דוד אזולאי: תראי אני רוצה לשאול אותך, האם אתם כרווחה יש לכם נתונים מביטוח הלאומי על אותם נכים?

ליליאנה סירקיס: לא.

דוד אזולאי: אז לפי מה?

ליליאנה סירקיס: לפי מה אנחנו נותנים את ההתייחסות?

ליליאנה סירקיס: קבענו שני מנגנונים, מנגנון של מוכרים לשירותי הרווחה ומנגנון נוסף לכאלו שלא מוכרים לשירותי הרווחה, זו אוכלוסיה שמקבלת הנחה בארנונה.

ליליאנה סירקיס: אותה אוכלוסיה שיש לה נכות ולא רוצה להיות חלק משירותי הרווחה מוכרת עם תוית ודברים כאלו, יכולה לקבל הנחה בארנונה, מביאה את ההכנסות שלהם, שם עושים מבחן הכנסה.

דוד אזולאי: יכול להיות מצב שנכה לא קבל הנחה בארנונה?

טלי ניר: לא, אין דבר כזה.

דוד אזולאי: כלומר בכל מקרה גם אם הוא לא מוכר ברווחה, בארנונה הוא יקבל הנחה ועל סמך הארנונה הוא יכול לקבל את ההנחה.

משה בר: אגב, זה מה שאנחנו הצענו, הנכים, העמותות, בהתנדבות ולהיות איתם כדי לעזור איתם ולעזור לנכים, אנחנו יכולים לתת מזמננו ובכל עיר היה צריך להיות נציג הנכים שהוא יו"ר עמותה שהוא מכיר את בעיות הנכים, שהוא יודע אלו נכים מגיעה להם צריכה יותר ומי פחות כי הם יעשו את הדבר כמו שהם רוצים ויתנו פריסה רחבה לכולם זה באמת תהיה צרה במדינה ואנחנו בעצמנו לא רוצים להגיע לכך.

משה בר: לכן אנחנו פנינו עשרות פעמים ולא מוכנים לשמוע אותנו בנושאים האלה.

ליליאנה סירקיס: אני רוצה משפט סיכום.

ליליאנה סירקיס: אנחנו שלחנו את ההמלצות שלנו לרשות המים כי אתמול היה המועד האחרון להגיש את המסמך בנושא.

משה בר: זאת שערוריה, קיבלתי ביום חמישי את המסמך ולענות עד אתמול.

משה בר: אמרנו, אנחנו לא נענה.

ליליאנה סירקיס: אולי אפשר לעשות את זה בהמשך.

ליליאנה סירקיס: אבל אני באה ואומרת, האוכלוסיה הנזקקת לא יכולה ליפול רק על רשויות הרווחה, הרשות המים והתאגידים עצמם חייבים לעשות מנגנונים שיתנו מענה גם לאוכלוסיה הזו.

דוד אזולאי: גבירתי רצית להוסיף?

תהל ברנדיס: כן, אני רוצה עוד כמה נקודות שעלו.

תהל ברנדיס: במסגרת הכללים שעכשו בשימוע יש גם את המענה של הנושא הזה של חובות שלא הצליחו להבין מאיפה הם נובעים אם באמת מצבים שאולי ראינו גם בכלבוטק, איזו שהיא עבודה ברחוב של תאגיד המים הביאו לשינוי במד המים ודברים כאלה.

תהל ברנדיס: יש היום תהליך סדור שהצענו לברור הנושא הזה וגם לויתור על חלק מהסכומים האלה במצבים שהתברר אחרי הבדיקות המתאימות וביחד עם הצרכן שאכן לא היתה צריכה כזו.

תהל ברנדיס: יש תאגידים אגב שעשו את זה גם קודם, בדקו, הגיעו למסקנה שלא הייתה צריכה ולכן הם בטלו את החיוב בנושא הזה, אין להם שום מגבלה חוקית אם אכן לא הייתה צריכה, זה רק תהליך ברור שצריך לעשות אותו.

תהל ברנדיס: גם על נושא של ריביות, יש מענה בכללים שעכשו נמצאים בשימוע כאשר אפשר יהיה לוותר על ריבית למי שייכנס להסדר תשלומים.

דוד אזולאי: מה קורה כרגע?

תהל ברנדיס: לגבי ריבית, בכללים שעכשו נמצאים בשימוע ובסוף החודש יגיעו לאישור מועצה,

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרת שיש תנאי שמהו?

תהל ברנדיס: אם נכנס להסדר תשלומים ומתחיל לכסות את חובו ובהסדר התשלומים יש לו אפשרות גם להוכיח את חוסר היכולת והסדר התשלומים ייבנה בהתאם ליכולתו.

דוד אזולאי: ויורידו לו את הריבית הזו?

תהל ברנדיס: אז יהיה גם ויתור על ריביות.

ליליאנה סירקיס: אבל ריבית שעכשו?

תהל ברנדיס: גם אם התאריך עבר, תהיה הפחתה של הריבית עם הוא נכנס להסדר ושוב יש גם מצבים כאלו שאינם קשורים לאוכלוסיה נזקקת.

אסף וינינגר: זה אף על פי שאין הסמכה לכך בחוק כפי שאתם טוענים היום?

תהל ברנדיס: אלו כללים, הקושי הוא בכללים היום כאשר הכללים הם הקובעים את החיוב בריבית, זו לא הנחה וגם לנושא הזה יהיה מענה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה לגבי כאלה שזה לא רק בעיה של ריבית אלא יכול לשלם נזקק ממש?

תהל ברנדיס: אז על כך דברנו בהתחלה.

תהל ברנדיס: כאשר בעצם משרד האוצר ורשות המים מקדמים היום הצעה לתיקון חוק התאגידים כי בנושא הזה חייב תיקון חקיקה שיאפשר מתן הנחות על המים, הנחות ממש בליבת התעריף כאשר מה שאנו רוצים הוא הגדלת הכמות המותרת, כמובן ניקח גם את שיטות יישום שרשות החשמל כבר עלתה עליהם ומפעילה אותם וננסה להשתפר.

דוד אזולאי: השאלה היא גברתי הרי כדי להקים את המנגנון, כי כל התהליך הזה זה לא דבר שייגמר ביום יומיים, זה תהליך שיכול להיגמר בכמה חודשים להערכתי, השאלה מה קורה עד אז?

תהל ברנדיס: נכון להיום יש עדיין את ההנחיה שלנו לגבי תהליכי הגבייה, ושוב עוד נושא שעלה ולא התייחסתי אליו קודם, זה ניתוק האמצעי האחרון, גם הוא קבוע בכללים שאנחנו מציעים עכשו.

תהל ברנדיס: הגיחון עשה אותו כבר מיוזמתו והוא בודאי נכון.

דוד אזולאי: והוא פועל בכל התאגידים?

דוד אזולאי: אני שואל האם יש הנחיה לכל התאגידים לפני ניתוק מים לנקוט באיזה שהם אמצעים , א', ב', ג' עד שמגיעים לאמצעי האחרון שנקרא ניתוק מים.

תהל ברנדיס: נכון להיום הפסיקה בבתי המשפט בהחלט אמרה את הדברים האלה.

תהל ברנדיס: זה אמצעי קיים על אף שהאגודה לזכויות האזרח חושבת שלא צריך לנתק מים, בתי המשפט אמרו את דברם אחרת.

תהל ברנדיס: זה אמצעי קיים, זה לא אמצעי ראשון ויש אכן,

טלי ניר: לא נהוג לנתק מים, באף אחת מהמדינות המערביות.

תהל ברנדיס: טלי אמרתי לך, יש אמצעים לגביית החוב באמצעות פקודת המיסים גבייה שעומדת לרשות תאגידי המים והם נדרשים לעשות כל - - -

דוד אזולאי: האם יש הנחיות אחידות לכל התאגידים?

דוד אזולאי: אני שואל האם יש הנחיה ואם לא אני מבקש שמהישיבה הזו תצא מכאן החלטה להוציא הנחיות אחידות לכל תאגידי המים כיצד לנהוג עד לניתוק המים.

דוד אזולאי: השאלה שלי רבותי, אנחנו יודעים וגם נציגת רשות המים ודאי יודעת גם כן שכל תאגיד מים פועל בצורה עצמאית ושונה מאחרים, השאלה אם אי אפשר להוציא הנחיות כלליות מחייבות את כל תאגידי המים זו השאלה.

תהל ברנדיס: אני מניחה שהנושא הזה אכן יאושר שוב, אני אומרת הכללים האלה שאומרים את הדברים האלה מפורשות מעבר לפסיקת בתי המשפט שבמקרה הזה קיימת הם כרגע בשימוע, נשמע את ההתייחסויות שהציבור אמור עד סוף החודש לעבור גם אישור מועצה.

תהל ברנדיס: מועצת רשות המים אם אכן יעבור אישור, נדאג לכך שגם אכן תעבור הנחיה עד שייכנסו הכללים האלה.

דוד אזולאי: אז אני מבקש,

תהל ברנדיס: אתה שומע שגם השטח עושה את זה.

תהל ברנדיס: וניתוקי המים שהזכירה מקודם טלי ניר, אלו ניתוקים כלליים ויש לנו בעיות קשות עם סרבני תשלום ואין להם שום קשר למצוקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל תגידי , לא נראה לי שאחוזי האנשים הנורמטיביים שעובדים ומרוויחים שהם לא רוצים לשלם?

הכל יש אבל אם יבוא המחוקק ויגיד מי שלא משלם את המים, אני מכסה אותו ברמה כזו או אחרת בבקשה, אבל אם - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני רוצה לדעת כמה אחוזים כאלה יש?

אז אני אומר לך שיש לנו כ 25% שאנחנו מתחילים כנגדם הליכי אכיפה.

ליליאנה סירקיס: יש לחברת החשמל מנגנון שמאפשר לשלם בהתאם ליכולתך, יש מנגנון כזה במים?

ליליאנה סירקיס: אתה יכול לנתק מים למשפחה עם שנים עשר ילדים קטנים?

לפי החוק, כן.

ליליאנה סירקיס: לפי החוק אבל איפה המוסריות?

ליליאנה מה את רוצה שאותו אדם עם שתים עשרה נפשות - - -

ליליאנה סירקיס: תאפשר לו מנגנונים שאם יש לו מאה שקל הוא ילך לקנות מים.

ואם יצטבר חובות אז מה יהיה?

ליליאנה סירקיס: אבל אם יש לה, אז זה מה שיש לה, היא לא יכולה לעמוד בהסדר שאלי הציע לה.

ליליאנה סירקיס: אם היא לא יכולה לעמוד, מה אתם מציעים?

דוד אזולאי: אני רוצה לחזור לסיום דבריה של הגברת מרשות המים.

דוד אזולאי: אני שואל שאלה, האם ניתן להוציא מחר הנחיות אחידות לכל תאגידי המים כיצד לנהוג לפני ניתוק מים, את כל השלבים.

דוד אזולאי: יש אפשרות כזו?

תהל ברנדיס: אז אמרתי, אנחנו נעשה את זה ברגע שהכללים האלה יעברו את אישור מועצת הרשות, ניתן הנחיה כזו, זה עניין של שבועות ספורים.

תהל ברנדיס: זה בסוף החודש הזה עניין של עשרה ימים.

דוד אזולאי: זה סוף החודש זה עוד נסבל, השאלה היא - - -

תהל ברנדיס: זה נושא שמועצת, אם זה לא יאושר ואנחנו צריכים להציג גם את הועדה כאן.

דוד אזולאי: אז אני מבקש, דרישה של הועדה ואני לא מתכוון להתפשר עליה, הדרישה שלנו אומרת שתהיה הנחיה של רשות המים לכל תאגידי המים, שתהיה הנחיה אחידה מהם השלבים עד לניתוק המים.

תהל ברנדיס: אני אעביר את הדרישות שלכם כמובן.

דוד אזולאי: אנחנו גם נוציא מכתב בעניין הזה לשר הממונה.

דוד אזולאי: שר התשתיות.

דוד אזולאי: מנכ"ל רשות המים ואנחנו נעביר לו את זה שזו דרישה ברורה של הועדה להוציא הנחיות ברורות לכל תאגידי המים עד להקמת אותו מנגנון שגברתי מדברת עליו.

דוד אזולאי: כן אדוני.

דוד קשאני: דוד מעמותת "קול בשכונות", היות והעניין הזה כרוך בהרבה כסף, תשלומים, לפני שהיו התאגידים לא היה מ.ע.מ על המים.

דוד קשאני: מה שהצענו אצל משה גפני בועדת הכספים, שיבטלו את נושא המ.ע.מ..

דוד קשאני: עכשו מה שאני רוצה להציע לועדה הזו, במקום לבטל כי הרי לא ילכו לבטל את המ.ע.מ., אולי להעביר את הסכומים האלה של המ.ע.מ או למשרד האוצר בצד או לתאגידי המים על מנת שהם יסבסדו את אותם האנשים הזקוקים לסבסוד המים.

דוד קשאני: אולי יש אפשרות כזו דרככם להעביר את הדבר הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמין לי כסף לא חסר במדינה הזו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חמישה חודשים ולא עושים שום דבר, זה לא קשור לכסף, זה קשור לאפקטיביות, זה קשור לרצון לעזור לבני אדם, אין מדינה יהודית ולא חסר לכסף, החלוקה של הכסף היא הבעייתית.

דוד אזולאי: את יודעת כמה אני מסכים איתך?

דוד אזולאי: את יודעת מאיפה אני יודע את זה?

דוד אזולאי: כשהיה צריך לעשות את ההתנתקות לא היה כסף אבל מצאו כסף בשביל לבצע את ההתנתקות כי כשרוצים – מוצאים והרבה כסף.

עומר ורדי: כמה מילים.

עומר ורדי: ממונה על פניות הצבור ברשות המים.

עומר ורדי: אני הייתי בדיון הקודם בועדה.

עומר ורדי: בדיוק את הנקודה הזו אני רוצה להעלות ואמרתי את זה כבר בועדה הקודמת וניהלתי שיחה ארוכה עם ליליאנה בעניין.

עומר ורדי: שוב כפונקציה הצרכנית ברשות, אני אומר את זה, אני מאד מופתע מכמה דברים נעשו מאז הועדה ואני כן חושב שצריך להסב את תשומת הלב כל מי שסביב השולחן הזה.

עומר ורדי: באותם שלושה חדשים שעברו מאז הועדה הקודמת, אנחנו מדברים כאן שבאותה תקופה הוגדלה ההקצבה מ 2.5 קוב ל 3.5 קוב, פורסמה ב 22.9 הוראת שעה לחיובים חריגים.

עומר ורדי: באותה מסגרת זמן אנחנו מדברים גם על הגדלת הכמות הבסיסית וגם על הוראת שעה לחיובים חריגים שהיא עוף מוזר וחריג שאני מאד הופתעתי שהוא צלח לשוק הזה אבל הוא הגיע והוא מבורך, הוא נותן כלים לתאגידים להתמודד עם מקרים לא מוסברים.

עומר ורדי: הוראת שעה לחיובים חריגים ב 22.9 אומרת שבעצם מקרה שאין לו הסבר מקצועי שתאגיד עומד מול קיר, הוא יכול ללכת לקראת הצרכן על בסיס סבירות והגיון ומינהל תקין.

סלעית קולר: אבל היא חלה רק קדימה.

עומר ורדי: היא חלה רק קדימה אבל אני אומר לך שאני דאגתי כמה פעמים שהיא תוחל גם אחורה.

עומר ורדי: הוראת שעה אומרת היום אם יש צריכת מים שיש לו הסדר מקצועי על צריכה חריגה שמד המים היה תקין או לחילופין שהייתה נזילה שמגדירה זיכוי מוחלט בחוק, אין לתאגיד מה לעשות זה ותו לא.

עומר ורדי: היום בהנחה ולא הייתה נזילה ומד המים היה תקין, עדיין הצרכן יכול לבוא ולומר תקשיבו אין לי הסבר קבלו את זה שאין לי הסבר.

עומר ורדי: אני אומר לך אני רואה את זה, זה פועל בשטח וקורם עור וגידים ובאמת ברמה פרו צרכנית לחלוטין.

עומר ורדי: כל זאת אם אין נזילה, אם יש נזילה, התאגיד לא יכול לעשות כלום.

עומר ורדי: חוץ מזה אני רוצה להגיד שבאותם שלושה חודשים את ההתקדמות המהירה והמטאורית בכל קנה מידה בלי לדבר על החסרונות שהיו טרם, אבל אמות המידה והנוסחים שיצאו לשימוע נתנו המון כלים שעתידים בקרוב להיכנס לשוק חדש כמעט לגמרי.

עומר ורדי: חוץ מזה אנחנו מדברים על העובדה שכבר בפני הועדה הזו הובאה כמעט קבל עם ועדה, יש הסדר שמתגבש ביחד עם משרד האוצר אומנם דרך סבסוד אבל בסופו של דבר לצרכן זו אמירה מאד משמעותית.

עומר ורדי: אז כן, אם מסתכלים על זה שלושה חודשים מאז הועדה הקודמת והמון קרה בשטח.

עומר ורדי: יש עוד דברים שיקרו אבל אני חושב שהדברים משתנים בצורה מדהימה ואני מאד מרוצה, שוב, כפונקציה צרכנית לחלוטין ברשות המים.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: בבקשה גברתי.

סלעית קולר: דבר אחד, אני כן רוצה להגיד את העבר ואני מצטערת אבל אני צריכה להגיד את ההתפעלות שאנחנו גם מתפעלים סוף סוף מזה שזה זז עוד לפני שנכנסו התעריפים ב 1.1.10 כשישבנו בשימועים ב 2008 ב – 2009 אנחנו התרענו על הנזקים שהולכים להיות על הכנסת תעריפים בלי אמות מידה אבל היה יותר חשוב איך גובים את הכסף ועל מה גובים את הכסף ופחות היה חשוב מה הנושא הצרכני, אני שמחה שסוף סוף התפניתם לזה.

סלעית קולר: עכשו חיובי כל מה שקורה עכשו אנחנו מסכימים שהוא חיובי.

סלעית קולר: דבר אחד שהוא בתוך החוק, הוא לא בתוך החוק ובסמכות שר האוצר גם לבטל אותו, זה נושא פקודת המיסים גבייה.

סלעית קולר: אחת הסיבות שאנשים מגיעים לבעיות עם התאגידים ולא יכולים להגיע איתם להסדרי תשלומים וכל מיני סיבות כאלה כי זה הם לא יכולים ללכת להוצאה לפועל, זה לא שהתאגיד יגבה ממני את החוב דרך ההוצאה לפועל ואז ראש ההוצאה לפעול שהוא דמות נייטרלית לחלוטין, שלא חברה של התאגיד ולא חברה שלי, יבדוק את היכולת הכלכלית שלי ויקבע את התשלומים.

סלעית קולר: במידה ואני בן אדם שבאמת אין לי את האפשרות, אז הוא יקבע לי הסדר תשלומים ובמידה ואני אדם שיש לו את האפשרות ורק מנסה להתחמק, יש לו את כל הדרכים לבדוק את זה דרך מס הכנסה , דרך ביטוח לאומי, דרך כל גורם שהוא , יש להם סמכויות דרקוניות, הוא יכול להגיד, שמעי הוא מנסה להתחמק והיא סרבנית תשלום ואני לא מאשר לה תשלומים.

סלעית קולר: כאשר מפעילים את פקודת מיסים גבייה, כל המנגנון הזה לא קיים.

סלעית קולר: יש להם סמכות להפעיל את פקודת המיסים גבייה, אף תאגיד לא יבוא ויגיד לא אני לא יפעיל את פקודת המיסים גבייה, אני אלך לגבות דרך ההוצאה לפועל כי ברור לו שפקודת המיסים גבייה יכולה להטיל עיקול על חשבון הבנק שלי ובזה נגמר הסיפור, אני לא אוכל לתפקד.

סלעית קולר: עכשו זה לא שהם לא אשמים בזה, נתנו להם את הכח, עצם העובדה שקיים הכוח הזה אחרי שכל הזמן טוענים שמים זה מצרך כמו כל המצרכים וצריך לשלם עליו את המחיר הרגיל של כמה שזה עולה וכל דבר מתייחסים אל זה כאל מוצר רגיל ופתאום מתייחסים לזה כאל מס.

סלעית קולר: פתאום מתייחסים לזה כאל מס ובהתחשב בעובדה שהולכים לסבסד עוד כמה דברים במסגרת התעריף כנראה שזה מס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יודעת כמה אחוז זה חשבונות מעוקלים?

סלעית קולר: לא, אלו נתונים של התאגידים.

אני יכול לתת לך נתון אבל לא בדוק, אבל אני יכול להגיד שכ 75% אני לוקח את העיר ירושלים שהיא עיר לא פשוטה, כ -75% משלמים את חשבונות המים שלהם גם אם יישן כל היום במיטה, יש עוד 25% שאני יכול להגיד שלאחר תהליכי אכיפה רכים יותר מגיעים, אנחנו מדברים על העשירון של בין 90-100 ששם צריכה להיות יותר אגרסיביות, וכשאני אומר אגרסיביות, היא צודקת הגברת, זה כן, זה עיקולי בנק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל האגרסיביות הזו היא אחרי שבדקת?

בודאי, אנחנו לא מתחילים ישר עם תותחים, עם יריה, עם התראה וכולי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי תחושה קצת שזה לא כך - - -

גברתי, אני לא מדבר על תחושות, אני יכול להגיד לך שאין צרכן שנוקטים נגדו צעד הכי קל לפני שהוא קיבל שני מכתבי אכיפה שאחד מהם רשום.

יש מחירים אחרים 17 ראשון ו 25 השני.

יש עד שלושה מכתבים בשנה.

אף אחד לא בא בחזקת הליל ומנתק למישהו כי - - -

סלעית קולר: אלי, מה שאמרת 25% זה כולל גם מזרח ירושלים.

זה כולל גם מזרח ירושלים.

כן הבעיה כמו שאמרתי במזרח ירושלים, זה שחלק גדול מהם אין להם חשבונות אז ממילא הם לא בסדר של המשלמים כי אי אפשר לתת להם מים אז אין לו חשבון, יש לו חשבון בגיחון, חשבון פתוח, הוא מתחבר לצינור שלנו ולוקח מים, למה בכלל לשלם?

דוד אזולאי: טוב, כן אדוני.

משה בר: אני רק רוצה רק דבר אחד, שהועדה תבדוק - - -

דוד אזולאי: אי אפשר, אין סיכוי , את יודעת למה?

דוד אזולאי: כשקמה המדינה לא היו כל כך הרבה יועצים משפטיים, לכן המדינה קמה , היום יש כל כך הרבה יועצים משפטיים - - -

משה בר: אבל אדוני היו"ר , אני רוצה שהועדה תבדוק כי גם בפעם הקודמת שהיה הסדר לנכים, הם לא שלחו לאף מקום את המסמך.

משה בר: אני בעיריית בת ים, הייתי צריך אני אישית לחפש את היועצת המשפטית, לקבל ממנה העתק ולהעביר אליהם.

דוד אזולאי: זו ההחלטה של הועדה הזו.

דוד אזולאי: רבותי בואו נסכם את הדיון הזה.

דוד אזולאי: לצערי הרב אין ספק שכל נושא המים הוא נושא כאוב, הוא נושא שכל אזרח פגוע קשות ממנו והאוכלוסיה החלשה פגועה עוד יותר.

דוד אזולאי: אני רוצה לקוות שכל הדברים הנוגעים בדבר, כלומר, מקבלי ההחלטות, הועדות השונות בבית הזה בסופו של יום יתעשתו ואני מאמין שיימצא איזה שהוא פתרון וצריך ללכת על איזה שהוא פתרון גדול כי כל אזרח ששילם אל חובו למים לפני התאגידים יודע שבשנתיים האחרונות שילמנו יותר לפחות בחמישים אחוז ממה שהיינו רגילים לשלם, זו שאלה שאין עליה מענה למרות שאני יודע גם האוצר כשבנה תאגידים, לא לילד הזה פיללנו, אף אחד לא חשב שיוקמו תאגידים והן יהיו מנגנונים כאלה מנופחים ובסופו של יום אנחנו יודעים מי מממן את המנגנונים האלה.

דוד אזולאי: זה בא מהאזרח.

דוד אזולאי: כולם חשבו שתאגידי המים יביאו את הבשורה לאזרחי המדינה אבל לא כך הוא.

דוד אזולאי: אנחנו בכל אופן כועדה לפניות הציבור עם רגישות לפניות הציבור, לא נוכל להתעלם ואת חלקנו נתרום בעניין הזה.

דוד אזולאי: ולכן אני מסכם את הדיון כך: הועדה פונה לרשות המים להוציא הנחיות אחידות לכל התאגידים בעניין תהליך ניתוק המים וההנחות הקיימות לגבי המחיר בלבד.

דוד אזולאי: הועדה פונה לרשות המים לקבוע מנגנון להנחות עבור אוכלוסיות נזקקות, הועדה תקיים דיון מעקב באמצע החודש דצמבר כדי לקבל דו"ח על התקדמות הליך החקיקה.

דוד אזולאי: הועדה פונה לבדוק את מודל ההנחות של חברת החשמל ולבדוק אם ניתן ליישם גם בתאגידי המים את אותו מודל.

דוד אזולאי: הועדה תפנה לממונה על הרשות המים לדרוש להוציא הנחיות אחידות לכל התאגידים ולהרחיב את המעגל מקבלי ההנחות בנוסף לנכים גם אוכלוסיות אחרות.

דוד אזולאי: אני לא נכנס לפרוט, אמרתי אוכלוסיות אחרות.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להתייחס כרגע כי אוכלוסיות אחרות זה אוכלוסיה רחבה, אני לא רוצה להיכנס לזה, שמענו פה מהגברת של משרד הרווחה בירושלים שאומרת שיש איזה שהוא מנגנון, אני מניח שהמנגנון הזה עונה גם לאותם אוכלוסיות של התושבים הותיקים.

משה בר: כבוד היושב ראש, לא דרך חברת חשמל הם צריכים לפנות לרשויות וברשויות יש כל מי שמקבל הנחה בארנונה דרכו.

משה בר: כי חברת חשמל גם לוקה בחסר.

דוד אזולאי: מכובדי, אני לא נכנס ל"איך צריך לעבוד", זה לא התפקיד שלי, אני סומך על הצוותות פה, יש פה אנשי מקצוע שבודאי ידעו למצוא את הדרך ולפתור את הבעיות האלה, אנחנו מבחינתנו בעוד כחודש ימים נקיים כאן דיון נוסף על מנת לשמוע איך מתקדמת החקיקה כי זה החלק הכי חשוב, קידום החקיקה.

דוד אזולאי: זה שלצערי הרב עד היום לא התקיימו בחקיקה כל כך הרבה זמן, משהו לקוי פה במערכת ועל זה אנחנו לא נוכל לעבור לסדר היום.

דוד אזולאי: רבותי, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.