הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 128, 2011-11-08 14:00

דוד אזולאי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דוד אזולאי: הדיון היום הינו במסגרת יום הפג הבינלאומי, ואנחנו מקיימים היום דיון כזה בכל ועדות הכנסת.

דוד אזולאי: נתבקשתי על ידי חברת הכנסת אורלי לוי-אבוקסיס לקיים דיון אצלי בועדה בנושא הזה, ונעניתי לבקשתה.

דוד אזולאי: אני חושב שהנושא הוא חשוב במיוחד ואני רוצה להודות על ההיענות היפה של כל החברים שהגיעו לפה, ואני מקווה שיהיה לנו דיון מעניין.

דוד אזולאי: במסגרת הסקירה שקיבלתי לפני הדיון הזה, התברר לי שישנו תקציב מיוחד שמקציבים לנושא הזה של הפגים בבתי החולים, אולם לצערי הרב, הכסף הזה לא צבוע והתוצאה היא שמלא בתי חולים מעבירים אותו לסעיפים אחרים ובצדק, כי המצוקה היא קשה ולפעמים הם מרשים לעצמם.

דוד אזולאי: אני מאמין שהם עושים את זה מתוך כונה טובה, אבל לדעתי הנושא הזה חייב להיפסק, כי זה פוגע באותה אוכלוסיה, שאני מאמין שיש פה מוזמנים שונים שהם הפה שלהם.

דוד אזולאי: אני חושב, שבסופו של הדיון צריכה לצאת פנייה שלנו בראש ובראשונה ל, אנחנו לא באים לחדש שום דבר.

דוד אזולאי: כאשר ישנו כסף ייעודי למטרה מסוימת, צריך לדאוג שהכסף הזה אכן יהיה לשם, ולא לעשות עם זה פעולות אחרות.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה מזוויות אחרות, לדוגמה: בשלטון המקומי יש כסף שהוא צבוע ל- xyz, אי אפשר לשנות אותו.

דוד אזולאי: גם אם הרשות המקומית צריכה לתת matching ואין לה, הכסף הזה יישאר כי יש לו ייעוד ואף אחד לא יכול להשתמש בו לדברים אחרים.

דוד אזולאי: אין שום סיבה, שבעניין הזה לא ננהג גם פה אותו דבר.

דוד אזולאי: אני אבקש מחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שתציג את הנושא, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך אדוני היו"ר, אני כמובן מברכת על כך שראית לנכון לקיים דיון גם פה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לציין, גם את חבר הכנסת אורי מקלב, שבשנה שעברה הוא היה יושב הראש של הועדה הזו וגם התדיינו פה בנושאים שקשורים ליום הפג, לבעיות הקיימות.

אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו נתמקד בעיקר בטענות של ההורים, אני אשמח מאוד אם אנחנו נהפוך להיות גוף, שבו יהיו יותר חברי כנסת, שידרשו את תביעת הכסף למטרה שלשמה הופנה הכסף או תוקצב.

אורלי לוי אבקסיס: כי אנחנו, אני חושבת שמבחינת מחוקקים ומבחינת נבחרי ציבור זיהינו, הצלחנו לזהות את הבעייתיות ואת הצורך בכספים האלו, הצלחנו להקדיש את הכסף.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, ברגע שזה יצא מידינו זה לא הגיע למטרה.

אורלי לוי אבקסיס: זה אחד הנושאים, יש כמובן נושאים נוספים, שגם להם היו דיוני המשך בוועדות הקודמות, אולם אני חייבת פה לשים את הדגש יותר על העניין שהורים רבים גם פונים אלי.

אורלי לוי אבקסיס: קורה, שבתי החולים משחררים פגים, שמבחינת הסל למשל, לא קיבלו את החיסון מול הוירוס RSV , שגורם לבעיות בנשימה ויכול להתפתח לזיהומים שונים.

אורלי לוי אבקסיס: יש מעקב אחרי ילדים עד גיל חמש ואנחנו יודעים שמי שלא קיבל את החיסון, יש לו אשפוזים חוזרים.

אורלי לוי אבקסיס: יכולה גם להיות פגיעה במהלך החיים, באיכות החיים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: נושא נוסף שהגיע לידיעתי, שמטריד אותי מאוד, זה נושא ביטוח הפגים.

אורלי לוי אבקסיס: לא מעט ואולי אפילו כל חברות הביטוח, מסרבות לבטח פגים מהסיבה "פָגוּת", שנשמע לי לא נורמאלי ומשהו שאנחנו צריכים לנסות ולתקן.

אורלי לוי אבקסיס: בשנה שעברה הצלחנו להביא לקצת שינויים על דברים שהיו על השולחן של הועדה, כמו למשל עריסות לתינוקות/פגים ולא לפי הגיל הביולוגי.

שלומית אבינח: לגבי הביטוח, אמרנו שלא היה זמן להזמין אותם.

שלומית אבינח: זה הגיע ברגע האחרון ואז נעלנו את הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נוכל לעשות לזה המשך.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי כסאות בטיחות, שם ארקיע היו הראשונים שנכנסו וראוי לשבח אותם, אשר שינו את הנוהל שלהם ובעקבות זה גם אל על.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שזה משהו שהוטמע ונשאר בתוך ההחלטות.

אורלי לוי אבקסיס: אצלנו, אתה יודע שבמדינת ישראל לעומת מדינות העולם המערבי, אז תמותת הפגים בישראל היא פי שניים ממקומות אחרים, הזיהומים זה בחמישים אחוז יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת חלק מהדברים זה בגלל הצפיפות, בגלל חוסר ביכולת לספק לילד את כל הדברים שלהם הוא זקוק במסגרת של הפגיות, איך שהן היום נמצאות.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת שמענו כמה בשורות ממנכ"ל שהיה ב, ואנחנו נצטרך להמשיך ולעקוב ולראות שהן באמת מיושמות.

אורלי לוי אבקסיס: אני כאן אפסיק, אני חושבת שדיברתי מספיק בכל הנושאים למיניהם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, נקודה אחת לפני שאני אסיים.

אורלי לוי אבקסיס: לא דנו מספיק בעניין של המשך הטיפול בקהילה, הביקורות של הרופאים.

אורלי לוי אבקסיס: הפגים הזעירים נשלחים בדרך כלל למרכזי בתי החולים, ששם יש ניאונטולוגיים שיכולים לעשות ביקורת כזו או אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: הפגים הרגילים, נשלחים לרופא הילדים בקופות החולים השונות, שהרבה פעמים הסרגל שבו הוא משתמש זה סרגל ילודה רגיל של ילדים, שנולדו באופן רגיל, מה שגורם גם לסטרס מאוד גדול מבחינת ההורים, שאף פעם לא עומדים בעקומה.

אורלי לוי אבקסיס: גם חוסר היכולת לתת להורים את הכלים הנכונים להתמודד מול הילד הפג, וזה משהו שהבטיחו לנו אז לפעול בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם צריכים לבקש, ואני חושבת שאני אשמח מאוד אם הועדה הזו תחליט, שיהיה מעקב כדי לבדוק מה קורה עם אותם ילודים פגים, שמשתחררים מבתי החולים לאורך שנים.

אורלי לוי אבקסיס: אין מחקר כזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שהתחיל מחקר והופסק באמצע, מאחר שלא היה מספיק כסף.

אורלי לוי אבקסיס: לא מדובר בהרבה כספים.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם משהו שאפשר, אולי בשיתוף פעולה ביחד עם הקופות השונות.

אורלי לוי אבקסיס: כן לעקוב, כן לסמן, וכן לדעת ולזהות אחר כך דברים, שבהם אנחנו צריכים לשים את הדגש, הן במסגרת בית החולים והן בהמשך הטיפול באותם ילודים.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן, אני מודה לוועדה, להורים ולרופאים שהיו פה והעלו גם את הטענות וגם את המצוקות, באומץ רב, ובאמת בצורה הברורה ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: ביחד, אנחנו מאמינים שאנחנו נצליח לשנות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך פרופסור שאול דולברג, יו"ר איגוד הנאונטולוגים במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן שאנחנו רק שליחים שלכם פה, אבל אנחנו נעשה את המקסימום כדי לשפר את המצב, לא רק שיחיו וישרדו אלא שתהיה להם איכות חיים.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת הרב אורי מקלב, יושב ראש הוועדה הקודם שטיפל בעניין הזה בזמנו, תחכים אותנו בנושא הזה.

אורי מקלב: תודה רבה חברים, שהשם יברך אותך על עצם קיום הדיון.

אורי מקלב: יש המשכיות גם בבית הזה.

אורי מקלב: הדבר הזה הוא באג'נדה של כולנו, ואתה גם ידוע בתור אחד כזה שהצלת חיי אדם השקעה בחיי אדם.

אורי מקלב: באתי לחזק גם את חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שעומדת מאחורי היום הזה כאן בכנסת מתוך הזדהות, וכפי שהיא עושה את כל הדברים בלהט גדול ובנמרצות גדולה.

אורי מקלב: ואנחנו באים לחזק אותך בעניין הזה והד"ר שלנו שבעניין הזה תלמיד החכים אותנו מבחינה מקצועית.

אורי מקלב: הבעיות ידועות אבל אני דווקא חושב, שהיום בחודש האחרון היינו עדים לכך על ערך חיי אדם.

אורי מקלב: אנחנו שוחררנו.

אורי מקלב: לשחרר מישהו אחד נפש אחד אנחנו יודעים כמה אנחנו עושים מאמצים, נלחמים בשביל נפש אחת, והכול התאחד תחת הנושא הזה.

אורי מקלב: זה נכון בכל חברה מתוקנת קל וחומר זה נכון בערכים של העם היהודי.

אורי מקלב: בנושא הזה אנחנו באמת עדים, שמצד אחד אנחנו עושים מאמצים מאוד גדולים, משקיעים וגם מתפתחים כדי להציל כל פג ממשקל הכי נמוך, שיכול להיות.

אורי מקלב: אנחנו גם יודעים וזה מה שאנחנו באים להתריע, שאנחנו חושבים שגם ההמשך והטיפול צריך להיות באותה מידה, שאנחנו עושים מאמצים.

אורי מקלב: כדי, גם להקים נפש אחת וגם אחרי זה להציל נפש אחת וזה של כל ההיבטים גם בנושא בית החולים עצמו המחסור שיש ברופאים ואחיות אנחנו צריכים לצפות את פני העתיד.

אורי מקלב: המחסור כבר היום.

אורי מקלב: כבר היום אומרים שיש מחסור ברופאים צעירים ופחות בהתמחות.

אורי מקלב: אני לא יודע בכלל מה יהיה עם המתמחים, אבל ודאי כבר אז, עוד לפני שהייתה בעיה של המתמחים, בנושא הזה היו רק שני מתמחים.

אורי מקלב: אנחנו אז צריכים לתת תמריצים בנושא הזה.

אורי מקלב: צריך לקדם את הנושא הזה.

אורי מקלב: בדברים האלה הם לא יכולים להיות מייד, זה דברים שצריך השקעה, וצריך עכשיו להחליט בשביל הטווח הארוך.

אורי מקלב: אנחנו יודעים, לא פעם אנחנו שומעים על סגירת פגיות בגלל זיהומים.

אורי מקלב: אין ספק שזה קורה גם בגלל מחסור בכוח אדם ומחסור במשאבים.

אורי מקלב: זה לא שחס וחלילה אנחנו מייצרים יותר חיידקים, אולי הפוך.

אורי מקלב: גם הועדה שלך אדוני היו"ר היא המיוחדת בכך, זה הציבור.

אורי מקלב: הקשיים שיש להורים בגלל המחסור בכוח אדם.

אורי מקלב: משחררים את הפגים הרבה יותר מוקדם אולי ממה שצריך, ואז מי שמקבל את זה זה ההורה.

אורי מקלב: וכשההורים נמצאים בזה, מעבר לחוסר המיומנות שלהם, זה משפיע על כל החיים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שמלווים פג הרבה הרבה הרבה זמן, בין בקשיים הביורוקרטים שיש לא מעט.

אורי מקלב: אנחנו בועדה, אני רוצה לספר לך אדוני היו"ר, הזדעז

אורי מקלב: ענו רק על מקרה אחד להצלת פג, שהיו צריכים להטיס אותו לחוץ לארץ.

אורי מקלב: אני אקח מקרה קיצון - - -

קריאה: זה עלה בישיבה אחרת, בנושא אחר.

קריאה: אבל התוודענו לכל - - -

אורי מקלב: אני ראיתי שגם כתבת את זה, ואני באמת מודה לך.

אורי מקלב: כתבת את זה באחת מהמסקנות, שצריך לדאוג גם בנושא הזה.

אורי מקלב: צריך להיות תקן, צריך להיות נוהל בעניין הזה.

אורי מקלב: התברר שהתעכבו ולא התאימו העברת פג במטוס בלי התאמה על מעביר פשוט שלא היה.

אורי מקלב: העבירו אותו רק עם בטריות ולא עם החשמל המתאים בגלל שלא היה מתאם לחשמל.

אורי מקלב: הילד הגיע לאירופה, המדינה הטיסה אותו קופת החולים זו לא הייתה הטסה פרטית רק של ההורה, שהחליט נסעו לצרפת.

אורי מקלב: אם אני לא טועה הילד הזה נפטר.

אורי מקלב: כן נפטר לא נפטר מזה, אבל אין ספק שהוא התעכב עוד בשדה תעופה.

אורי מקלב: דברים בירוקראטיים שלמים בגלל שאין נוהל מסודר.

אורי מקלב: ואנחנו כעת בועדה ניסינו לפתור אפילו נושא כזה.

אורי מקלב: קל וחומר בן בנו של קל וחומר שיש הרבה דברים עוד גם בארץ כמה דברים שיש.

אורי מקלב: גם נושא האמצעים.

אורי מקלב: הקלות יותר בתוך קופות החולים, בתוך כל האישורים שהם צריכים לקבל.

אורי מקלב: אם זה טיפולים בפיזיותרפיה או כל הנושאים.

אורי מקלב: הקדמת תורים.

אורי מקלב: ילד פג הוא משהו אחר, הוא לא יכול להיות ברגיל.

אורי מקלב: צריך לתת להם קדימות בכל.

אורי מקלב: הוא הקדים את הזמן שלו אנחנו צריכים גם בהתאם להקדים לו את הטיפולים.

אורי מקלב: אני באמת רוצה לחזק את עמותת להב, את ההורים האלה שמשקיעים מתוך הזדהות.

אורי מקלב: היום הזה נעשה גם בשבילכם, שתוכלו להמשיך ובאמת לקדם את הנושאים האלה.

אורי מקלב: אני אמרתי ליו"ר והוא נתן לי עכשיו זכות דיבור בגלל, שבאיזשהו מקום יש לי בעיה גדולה, שהרב פינקל ראש ישיבה נפטר, והלוויה יצאה כבר.

אורי מקלב: אז אני באיזשהו שלב אצטרך לעזוב אתכם, אני מתנצל מראש.

דוד אזולאי: ישר כוח, שתלך לשמחות.

דוד אזולאי: חברת כנסת רחל אדטו, בבקשה.

רחל אדטו: היום אנחנו מהבוקר באמת דנים על דברים, ואנחנו, חלק מהאנשים פה כבר שומעים את הדברים בפעם השלישית, על הבעיות ועל המחסור ועל כוח אדם וכוח אדם סיעודי וכדומה.

רחל אדטו: אני רוצה רק להגיב על דבר שאתה אמרת, שאתה רואה אותו בתור אחד הדברים היותר חשובים, שזה נושא צביעת הכסף.

רחל אדטו: כדי להבהיר את העניין איך נעשה תגמול היום, יש קו מאוד היסטורי של תגמול.

רחל אדטו: משקל קילו שבע מאות חמישים.

רחל אדטו: עד קילו שבע מאות חמישים בית החולים מקבל מאה שישים ותשעה אלף שקלים, בתנאי שהתינוק הזה חי שבעים ושתיים שעות.

רחל אדטו: קילו שבע מאות שישים בית החולים מקבל כמו לידה רגילה, אחד עשרה אלף.

רחל אדטו: עכשיו, ההבדל בין קילו שבע מאות וחמישים לקילו שבע מאות שישים הוא לא משמעותי, ואותן צרות של קילו שבע מאות חמישים יכולות להיות בקילו שבע מאות שישים וכן להיפך.

רחל אדטו: כלומר, הקו הוא קו היסטורי.

רחל אדטו: אין מצב שכשאתה מכניס לקופת בית חולים כסף, אתה יכול להגיד לבית חולים כל הכסף שנכנס מפגים הולך לפגיה, לא ייתכן, כי אתה לא עושה את זה בקרדיולוגיה.

רחל אדטו: אתה לא אומר, כל הכסף של הצנתורים הולך למחלקה הקרדיולוגית או כל הכסף של ניתוחי כיס מרה הולך למחלקה כירורגית.

רחל אדטו: בית חולים לא יכול לתפקד ככה, כי בכסף של הפגים, של המאה שישים ותשעה אלף שקלים, מטפלים בקילו שבע מאות חמישים ובקילו שבע מאות שמונים שיכול להיות - - -

הערה: המנכ"ל אמר שישנו שם את התכניות.

רחל אדטו: אמר מה שאמר המנכ"ל, אני עכשיו אומרת את מה שאני אומרת.

רחל אדטו: לכן, הכסף של הקילו שבע מאות משתמשים בכסף של המאה שישים ותשעה אלף שקלים מטפלים גם בקילו שבע מאות שמונים, שהרבה פעמים הוא יכול להיות הרבה יותר חולה, והוא ישכב הרבה יותר זמן בבית חולים מאשר קילו שבע מאות חמישים.

רחל אדטו: לכן, הנושא של צביעת כסף צריך להשתנות, התפיסה צריכה להיות אחרת.

קריאה: לא.

קריאה: צריך לצבוע אותו שהוא יכול לשמש גם את אלו שמעל קילו שבע מאות חמישים.

רחל אדטו: סליחה, אני עכשיו מדברת.

רחל אדטו: יש לי זכות.

רחל אדטו: ויו"ר הועדה לא היה כל הבוקר, ומאחר והוא אמר את מה שהוא אמר אני רוצה להגיב על מה שהוא אמר.

רחל אדטו: וזכותי המלאה.

רחל אדטו: ואני גם יודעת את מה שאני אומרת, יש בעיה קצת כי אני יודעת פשוט מה שאני אומרת ולכן, הנקודה כרגע היא בנושא צביעת הכסף, היא לא כל כך עמידה על נושא צביעת הכסף, כי אם על שינוי השיטה.

רחל אדטו: ושינוי השיטה הוא בהחלט דבר שנכון לעשות גם לטובת הפגיות.

רחל אדטו: גם לגבי מוטיבציה של בתי חולים להרחיב פגיות ולהכניס כוח אדם לפגיות.

רחל אדטו: כי ברגע שאתה תדע שאתה מתגמל אחרת, לא רק לפי משקל מוחלט אלא לפי שבוע ההיריון, לפי משך האשפוז, לפי סיבוכים נוספים אם הילד הזה גם פג וגם - - -

דוד אזולאי: כל הקריטריונים האלה לא קיימים היום?

רחל אדטו: הם לא קיימים היום.

רחל אדטו: היום יש לך מספר אחד קוראים לו קילו שבע מאות חמישים.

רחל אדטו: לא משנה אם קילו שבע מאות חמישים נולד בשבוע שלושים ושבע של ההיריון, הוא יכול להיות אישה שסבלה מאיזה רעלת הריון קשה וילדה בשבוע שלושים ושבע, שהילד מאוד בשל ומאוד בריא ושוקל קילו שבע מאות וחמישים ובית החולים מקבל מאה שישים ותשעה אלף שקלים לעומת, ילד ששקל קילו שבע מאות שמונים והוא חולה כי יש לו מום לב, והוא נולד עם זיהום וכל מיני דברים.

רחל אדטו: לכן, מה שאתה אמרת על צביעת הכסף צריך לשנות את המשפט, לשנות את שיטת התגמול ולכן, זאת הנקודה שינוי שיטת התגמול.

דוד אזולאי: יכול להיות שבית חולים, אנחנו מכירים את זה בהרבה תחומים בחיים, בית חולים נמצא במצוקה ויש לו הכנסה מסוימת, למה שלא יעביר אותה למקום אחר?

דוד אזולאי: אבל, כשיהיה איזה חלק מהכסף הוא צבוע לפי קריטריון כזה או אחר, אני חושב שזה מחייב את המערכת לנהוג באחריות ולהשתמש עם הכסף לייעוד שלו.

רחל אדטו: גם אז תגידו באותה מידה, תראה בית חולים אלף, כל בתי חולים הם גירעוניים.

רחל אדטו: עכשיו, תגיד לי לשיטתך זו תגיד גם כן כל הכספים שהולכים על צינורים ילכו רק למחלקה קרדיולוגית כי לשמה נועד הכסף.

רחל אדטו: לכן, אני אומרת קשה מאוד לצבוע כסף לכיוון אחד.

אורי מקלב: אבל אם זה מספיק רווחי, אבל זה לא פוגע בלקוחות שלהם, לחולים.

אורי מקלב: נניח שזה יהיה באמת רק לפגים גם מעל קילו שבע מאות חמישים, ושהם מעל זה עד שני קילו, לא משנה מה, שצריך טיפול ארוך.

אורי מקלב: דהיינו, הכסף הזה שמיועד לפגיה לא ילך באופן כללי לכל הבית חולים אלא ילך לטיפול בתינוקות האלה, שנולדו בתת משקל גם אם זה עבר בקילו שבע מאות חמישים.

אורי מקלב: יכול להיות, שבמקרה הזה זה עדיין מעמיד את מה שאמרת, שהכסף הצבוע הזה נשאר לטפל בתינוקות שהם נולדו במשקל נמוך, גם אם זה מעל קילו שבע מאות חמישים, אבל לא למחלקות אחרות, לא לדברים אחרים לכן, יש לנו גם תמריץ לעבוד.

דוד אזולאי: אני רוצה אולי להגיד לחברת כנסת אדטו, ברשויות המקומיות להבדיל הייתה תקופה, שבתי הספר הכלליים שבתו וגם בתי הספר של הרשויות המקומיות היו שובתים.

דוד אזולאי: והציבור לא הבין, אבל אין שביתת מורים.

דוד אזולאי: מה התברר?

דוד אזולאי: שהרשות המקומית הייתה גירעונית.

דוד אזולאי: היו מקבלים את הכסף, עם הכסף הזה הם השתמשו לצרכים אחרים במקום לצרכי החינוך, ואז המורים לא קיבלו שכר והשביתו את המערכת.

דוד אזולאי: עד שעשינו שמה חקיקה מיוחדת והחקיקה הזו היא בעצם צביעת כסף, שהוא היה מיועד אך ורק לחינוך.

דוד אזולאי: והיום הרשויות המקומיות לא יכולות להשתמש בכסף הזה לדברים אחרים.

דוד אזולאי: אז אני אומר, להבדיל על אותו משקל, גם פה אולי לא כל הכסף, אולי לאותה מחלקה שיטפלו בכל הפגים במשקל הזה או במשקל אחר.

דוד אזולאי: ולא בטוח שזה יפתור את הבעיה אבל לפחות זה יכול למזער את הנזק שקיים היום במערכת.

דוד אזולאי: זאת ההתרשמות שלי ממה שאני לפחות, מהחומר המקדים שקראתי, זו ההתרשמות שלי.

מנשה דלל: אני יו"ר עמותת להב למען הפגים בישראל.

מנשה דלל: עמותת להב מייצגת כעשרה אחוז מכלל הילודים בישראל בשנה.

מנשה דלל: זה שישה עשר אלף פגים, שנולדים אצלנו במחוזותינו.

מנשה דלל: עמותה שנוסדה על ידי הורים לפגים למען המשפחות ולמען הפגים.

מנשה דלל: אני לא אחזור על מה שתיכף אתם תשמעו מהפורום המאוד רחב.

מנשה דלל: ראשית אני מברך את חברי הועדה, חברת הכנסת אדטו רצה איתנו מהבוקר, ואני מודה לה על תשומת הלב.

מנשה דלל: אין ספק אדוני, שלנוכח הגישה שאתה מביא וחבר הכנסת מקלב אתם מגיעים מהמקום הנכון ובעזרתכם, וזה הזמן לתיקון, כמובן חברת הכנסת לוי לא נמצאת כאן, יקירת ההורים לפגים על פועלה ארוך הטווח.

מנשה דלל: אחרי הקרדיטים אדוני, אני ברשותך, אנחנו מדברים על אוכלוסיה שהיא אוכלוסיה מוחלשת, היא אוכלוסיה שקופה, היא אוכלוסיה שטרודה בחוויה המטלטלת של הפגות.

מנשה דלל: ואם לא ברור, מדובר על ההורים לפגים.

מנשה דלל: אני מודה שבמסגרת שיעורי הבית שעשיתי לקראת הדיון, אדוני, עברתי על הפרוטוקול של הועדה הזאת משנה שעברה, וכשראיתי מה, על מה דובר מה היו ההחלטות מה היו ההבנות וההסכמות לעומת המציאות, שהיום אנחנו פוגשים, שהיא הרבה יותר חמורה.

מנשה דלל: אדוני בוודאי יודע, הפגיות קורסות בעצם רגעים אלה.

מנשה דלל: יולדות, ואני בכוונה משתמש במונח, משונעות, אומרים להן "גברתי הפגייה תפוסה, מחלקת ההיריון בסיכון תפוסה, את לא תלדי כאן, את תלדי איפה שיש מקום" שזה לפעמים גם מרחק רב ממקום המגורים.

מנשה דלל: לאחר שקראתי וראיתי את הפערים בין מה שדובר לפני שנה ואת מה שנעשה בשנה הזאת, הרגשתי כעס.

מנשה דלל: וכשעבר הכעס הרגשתי עלבון.

מנשה דלל: כאב לפג.

מנשה דלל: אני אב לפג לפני שאני יו"ר העמותה, היו החלטות.

מנשה דלל: נאמרו דברים בטעם.

מנשה דלל: הבית הזה הקדיש ממשאביו ומזמנו.

מנשה דלל: חברת הכנסת לוי, באדיקות, מקפידה לא להוריד את הנושא מסדר היום.

מנשה דלל: ובכל זאת, הגורמים שאמורים לבצע מתעלמים.

מנשה דלל: אנחנו כולנו שקופים, אדוני,

מנשה דלל: למצוקה במהלך השהות בפגיה.

מנשה דלל: אנחנו מדברים על הטיפול בקהילה, כי הפגות היא לא נגמרת בעת השחרור מהפגייה, היא מלווה את הפג.

מנשה דלל: מבחינת הפרוטוקול של שנה שעברה, זה כאנקדוטה, עלו מספר רעיונות.

מנשה דלל: בין היתר מאוד יצירתיים של חברת הכנסת לוי כאלה שיכולים לתת פיתרון לבעיות, שאדוני נגע בהם.

מנשה דלל: פיתרון משולב בשפתית, בוא ותתמרץ את הרופא את אותו ניאונטולוג, שהיום זה מקצוע שנמצא בחסר וקשה מאוד לעודד את המתמחים הצעירים לבוא ולהתמחות במקצוע.

מנשה דלל: הזה תן לו את האפשרות לצאת ולהתפרנס במקצועו, במקצוע הניאונטולוגיה, גם בקהילה כמו הקולגות שלו, שמתמחים במקצועות אחרים.

מנשה דלל: פתרת שתי בעיות.

מנשה דלל: משכת כוח אדם צעיר לתחום הניאונטולוגיה ונתת מענה לטיפול בפג בקהילה.

מנשה דלל: אותו ניאונטולוג לאחר השעות שלו בפגיה בבית החולים, יוכל לבוא וגם להתפרנס וגם לעשות שירות גדול באמצעות טיפול בפגיה.

מנשה דלל: המשמעות היא, שאני כהורה לפג אם אני צריך לקבל את חיסון הrsv, ואם אני צריך לקבל טיפול של תזונאית וקלינאית תקשורת אני לא רץ ומתרוצץ עם הפג הקטן שלי, שחשוף לזיהומים.

מנשה דלל: הכול במקום אחד, וזה יהיה בפיזור ארצי פיזור גיאוגרפי, וזה יכול להיות לטעמינו בסניפי טיפות חלב בשיתוף פעולה איתם, או בסניפים ייעודיים.

מנשה דלל: אבל הפתרונות הונחו לפני שנה על השולחן.

מנשה דלל: אני ממשיך איתך אדוני ואחר כך אתם תעשו כאן בוועדה את הבדיקה.

מנשה דלל: עקומות גדילה.

מנשה דלל: האם הושמו?

מנשה דלל: אותם עקומות גדילה, שלא מדברות על המשקלים של הפגים, ובטיפות חלב לא הכירו אותם.

מנשה דלל: מדיניות הקדמת תורים לפגים בקופות החולים, זה קטסטרופה היום.

מנשה דלל: אתה מנסה כאב להזמין תור לפיזיותרפיסטית, ואתה מקבל טווחים של חדשים בין טיפול לטיפול.

מנשה דלל: לא עשינו בזה שום דבר.

מנשה דלל: אני במקום לפתור בעיה, אני יושב בעיניים קמלות, כאב ורואה את הבעיה מעצימה אצלי בבית.

מנשה דלל: תקן אחיות בפגים, תקן רופאים בפגיות.

מנשה דלל: נושאים שמוכרים לאדוני, ואני לא אשחית את זמנה של הועדה.

מנשה דלל: צביעת התקציב, שוב אני אומר, וחברת הכנסת אדטו איננה כאן.

מנשה דלל: אני פשוט הולך לכוונת האנשים הטובים שישבו בבית הזה וחוקקו.

מנשה דלל: ב2004 יזם חבר הכנסת לשעבר אורון את הנושא הזה של מענק יולדת בתיקון לחוק הביטוח הלאומי, ובדברי ההסבר, אדוני וזה יהיה מאוד קצר: "מנהלי מחלקות לטיפול נמרץ ילדים בבתי החולים, סבורים כי המענק החלקי הניתן כיום עובר ל2004 גורם לתמותת פגים כתוצאה מטיפול לקוי.

מנשה דלל: ולמקרים רבים של פגיעות בלתי הפיכות" לשונו של חבר הכנסת אורון דאז, ואני לא מוסיף עליהם.

מנשה דלל: אני מקווה, שאנחנו נצא בסיומו של היום המאוד מאוד מיוחד הזה, שבו הבית הזה מציין את יום הפג, עם איזושהי בשורה.

מנשה דלל: גם בנושא הארכת חופשת לידה ליולדות בדגש על אותם הורים, שהילד שלהם מאושפז.

מנשה דלל: שוב, פרי עבודה מאוד אדוקה ומסורה של חברת הכנסת לוי, שמצאנו אותה בשר מבשרינו וחלק מאיתנו.

מנשה דלל: דובר בשנה שעברה על הכללת שירותי פסיכולוגיה להורים.

מנשה דלל: אדוני, אני מספר לך מהחוויה האישית שלי, אני כיו"ר עמותה, שוב עמותה של מתנדבים.

מנשה דלל: אז אנחנו עושים ככל יכולתנו, מגיע גם לביקורים בפגיות, וכשאני מגיע לביקורים בפגיות אצל הקולגות המכובדים, שיושבים כאן, בדרך כלל עושים לי סיבוב בפגיה.

מנשה דלל: ומי שלא חווה מציאות של פגיה יתקשה קצת להכיר את הריחות והצלילים.

מנשה דלל: זה מוניטורים, זה צפצופים, זה ביפים וזה אותי מחזיר אחורה, מחזיר אחורה.

מנשה דלל: ובשיחה עם אחד ממנהלי הפגיות הוא אומר לי, מה אתה מתפלא?

מנשה דלל: הורים לפגים מאופיינים כנפגעי פוסט טראומה.

מנשה דלל: לא פחות ולא יותר.

מנשה דלל: זה בדיוק כמו אותם חיילים שנפגעים וכו' נדרש לזה מענה, אדוני.

מנשה דלל: זה הונח על שולחן הועדה לפני שנה.

מנשה דלל: אני אשמח אם אדוני יצא גם עם איזושהי אמירה, שהיא בשורה בנושא הזה.

מנשה דלל: דיברנו על מדיניות העריסות, הובלנו באמצעות חברת הכנסת לוי והבית הזה שינוי מדהים, וארקיע נענתה.

מנשה דלל: אל על לצערי לא סופרים אותנו, כמו שאמרתי אוכלוסיה שקופה.

מנשה דלל: הם הצהירו, עדיין אין שינוי מדיניות ופה אני מסיים בנושא הזה.

דוד אזולאי: עושים את זה, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: איך?

דוד אזולאי: תביאי הצעה לסדר יום, יבואו אלייך ואז תגידי להם: "תתנו".

אורלי לוי אבקסיס: אולי צריך לשבח בתקשורת את ארקיע, ואז תראה את אל על ישר, אנחנו גם.

מנשה דלל: האור שמהווה.

מנשה דלל: צריך אולי הפיתרון כמו שמציע היו"ר.

מנשה דלל: וברשותך אדוני, נושא שנחשפנו אליו, ואני ארצה קצת להרחיב עליו במגבלות הזמן כמובן, כי יש לנו כאן הורים לפגים.

דוד אזולאי: הייתי מאוד רוצה לעבור בשלב זה להורים

מנשה דלל: לפרוטוקול רק, הנושא הוא אפליית פגים בביטוח, שזאת היא תופעה, שאנחנו עלינו עליה במהלך השנתיים האחרונות במסגרת הפעילות בלהב.

מנשה דלל: מדובר, כמו שציינה בפתיח חברת הכנסת לוי, על סירוב מוחלט של חברות הביטוח להתעסק עם פגים.

מנשה דלל: ולא בגלל שהפג הוא עם ליקוי או עם איזושהו כשל בעקבות הפגות.

מנשה דלל: מכתבי הדחייה הפורמאליים, שיוצאים ברוב חוצפתן של חברות הביטוח, שמי שרוצה להתווכח, הן מרוויחות מספיק או לא מרוויחות מספיק, כותבות: "הנ"ל לא מתקבל לכיסוי ביטוחים, מחמת פגות" בלבד.

מנשה דלל: ואדוני, אני אשמח אם תאפשר לאחר סבב ל מטעמינו, לאחד מהאנשים היקרים, שעושה את העבודה בהתנדבות, מייצג אותנו בסיפור הזה.

מנשה דלל: אנחנו ביקשנו לדיון גם נציגות של משרד האוצר של המפקח על הביטוח.

שלומית אבינח: אני רוצה להבהיר, לגבי הדיון הבקשה הגיע באיחור.

שלומית אבינח: אמרנו, שזה לא מכובד לעשות את זה.

שלומית אבינח: במידה ותרצו, נעשה דיון רק על ביטוח.

מנשה דלל: לגיטימי לחלוטין.

מנשה דלל: שוב אדוני ברשותך, בסיום הסבב ומאוד חשוב לשמוע את ההורים, אנחנו נרצה להדגיש ולהרחיב מעט יותר.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי רק תיקון אחד לגבי מה שאמרה חברת הכנסת אדטו, שלא נהוג ולא צובעים כספים.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי בדיקות סקר שמיעה, הכסף הוא צבוע.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להעביר אותו, בתי החולים לא יכולים לנייד אותו.

קריאה: זה גם בזכות הועדה לפניות הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להגיד כל הכבוד.

אורלי לוי אבקסיס: וצריך להודות לכם.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אנחנו נצא מפה בעניין הזה, ואנחנו יודעים שבמשרד הבריאות יש עכשיו נכונות לצבוע את הכסף הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני יודעת, רחל אדטו הייתה באמת מנהלת בית חולים, וחשוב לה החופש של הניוד של הכספים.

אורלי לוי אבקסיס: האינטרס שלנו פה הוא הפגים.

אורלי לוי אבקסיס: כל נושא בפני עצמו, גם אם הוא לגיטימי, יגיע אלינו, אנחנו ננסה לתקן אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ככה אנחנו לא מתקנים, לא את הפגים ולא את המטרה שלשמה אנחנו מעבירים את הכסף, למקום אחר.

אורלי לוי אבקסיס: כל נושא צריך למצוא את התקצוב שלו.

אורלי לוי אבקסיס: אז כמו שעשינו עם הסקר שמיעה אנחנו נעשה גם עם זה.

דוד אזולאי: תודה אורלי.

דוד אזולאי: כן, אחד ההורים.

ישי לוי: אני גם חבר בעמותת להב.

ישי לוי: הבת שלי כבר גדולה, ובאמת אני היום לא חווה הרבה בעיות איתה.

ישי לוי: אבל אני מגיע בכל שבוע לבקר בפגיות, ואני פוגש את ההורים, ואני פוגש את המצוקות של ההורים, והם מדברים על דברים מאוד מאוד קשים והתמודדויות, ומנשה הזכיר את הצורך בפסיכולוג, שאנחנו העלינו כבר בשנים הקודמות.

ישי לוי: אני רציתי לדבר, כל היום שאנחנו דיברנו על המצוקה הזו של הרופאים והאחיות, אני מרגיש שזה כמו ביצה ותרנגולת.

ישי לוי: זאת אומרת, לא באים לעסוק במקצוע הזה בגלל שהעבודה היא כל כך קשה והתמורה היא יחסית נמוכה, ואז הדבר הזה הולך ונהיה חמור יותר.

ישי לוי: ואנחנו חווים חוויה, שעד שאין משבר קטסטרופלי, שבאמת מתים ונסגרים פגיות בגלל כל מיני סיבות כאלה ואחרות, ונסגרים.

ישי לוי: לא לא מתמלאים, נסגרים לחלוטין.

ישי לוי: והפגייה כרגע לחודש ימים אולי תהיה סגורה, אז אין טיפול שהוא, אני אגיד את זה מעשי, אנחנו שומעים הרבה מילים.

ישי לוי: אנחנו מקווים לצאת מפה גם עם בשורות לעתיד.

ישי לוי: אבל בינתיים זה רק מילים, שאנחנו שומעים אותם כבר הרבה מאוד שנים.

ישי לוי: אני דיברנו בדיון הקודם על השחיקה של האחיות.

ישי לוי: עמותת להב עוזרת ומנסה, תורמת כסף בשביל סדנאות להתמודדות עם שחיקה ולחץ של אחיות.

ישי לוי: והמשאבים שלנו מוגבלים.

ישי לוי: אני כבר כמה שנים מנסה לראות איך אפשר לגרום לכך, שהמדינה תתקצב את העמותה.

ישי לוי: והתשובה שקיבלנו עד היום, שאנחנו מתקצבים רק עמותות שהן מצילות חיים.

ישי לוי: אז אני חושב, שאנחנו גם כן בפעילות שלנו, מצילים חיים.

ישי לוי: אם אנחנו עוזרים לאחיות, ואם אנחנו עוזרים לפגיות בציוד, שאנחנו תורמים.

ישי לוי: ואני חושב, שמן הראוי היה, ואני לא יודע אם זה תפקיד הועדה הזו או ועדה אחרת, ואני אשמח לשמוע את ההמלצות שלכם, איך אנחנו גורמים לזה שהעמותה תהיה מתוקצבת על ידי המדינה, ותוכל להמשיך לעזור גם בעוד הרבה שנים, ובאיכות הרבה יותר גבוהה?

ישי לוי: זאת אומרת, דיברנו קודם על צורך בציוד בפגיות, שהם צריכים לבקש טובה ממנהלי בתי החולים.

ישי לוי: אנחנו לא רק שנשמח, אנחנו נרגיש גאווה גדולה אם היה לנו את הכסף הזה.

ישי לוי: אנחנו מקבלים היום לפעמים מרשם העיזבונות סכומים מסוימים, ואת כל הכסף הזה אנחנו תורמים להורים ולפגיות.

ישי לוי: זה מה שרציתי להגיד.

דוד אזולאי: תודה לך.

דוד אזולאי: שלומי נקש, בבקשה.

שלומי נקש: צהריים טובים לחברי הועדה.

שלומי נקש: אני שלומי, אב לפגה בת שמונה ימים, היא נולדה בשבוע עשרים ושמונה במשקל קילו עשרים.

שלומי נקש: אני הוכחה לזה שלא יודעים למה זה קורה.

שלומי נקש: זה יכול לקרות באמצע, ביום רגיל.

שלומי נקש: אשתי אחות, אז אנחנו חווים את החוויה קצת אחרת.

שלומי נקש: אני רוצה להתייחס לדברים של מנשה---

דוד אזולאי: רק תשלים לי, באיזה פגיה אתם?

דוד אזולאי: סליחה אדוני, משקל שבוע ופגיה, אלה השאלות המתבקשות.

שלומי נקש: אנחנו בפגית תל השומר.

שלומי נקש: אני רוצה לציין, שבאמת נושא הפוסט טראומה של ההורים הוא נושא עקרוני.

דוד אזולאי: זו לידה ראשונה אצלך?

שלומי נקש: לידה ראשונה, הריון תקין.

שלומי נקש: יום בהיר אחד היא החליטה שהיא רוצה לצאת.

שלומי נקש: היא יצאה.

שלומי נקש: אני רוצה להתייחס קצת לנושא של האחיות בפגיה, ואיך ההורים חווים את הנושא הזה.

שלומי נקש: אני, החוויה עדיין טרייה אצלי.

שלומי נקש: אני חושב שרוב ההורים, ככה ממה שאני התרשמתי, הסרט הוא מאפיין אותם.

שלומי נקש: אם לא מורידים אותו עד שיוצאים מהתחנה הזאת היא שקוראים לה פגיה.

שלומי נקש: אשתי אחות אז אנחנו חווים את התהליך קצת אחרת.

שלומי נקש: קל לנו להתחבר לעולם המושגים.

שלומי נקש: אשתי עוד עבדה בתל השומר, אנחנו מכירים את בית החולים, הוא קרוב גם לבית.

שלומי נקש: זה מאוד נוח, אבל זה לא פשוט להורים, שנפגשים עם הממסד ברפואי פתאום.

שלומי נקש: בעיקר לאור המחסור, תשומת הלב של האחיות באופן טבעי מופנית לכיוון הפגים.

שלומי נקש: ההורים לא מקבלים את היחס שלהם.

שלומי נקש: הם לא יודעים מה מצב הפג, והם צריכים למשוך את האחות כדי לשלוף איזה שבריר מידע פשוט.

שלומי נקש: ואתה באמת מרגיש שאתה לוקח איזה טיפול מפג אחר.

שלומי נקש: עומס בלתי רגיל.

שלומי נקש: זה נראה יומרני ומגעיל בצורה הזאת, בשיטת מי שחזק מנצח.

שלומי נקש: מי שמגיע יותר לפגיה, מי ששואל יותר שאלות.

שלומי נקש: אפילו ברמה הבסיסית, בשתים עשרה בצהריים צריך להכין אוכל.

שלומי נקש: אתה לא מקבל את המידע הזה, אז אם אתה לא בא ומכין את המנות כמו שצריך, אם אתה לא דוחף, אז אתה לא מקבל את המידע.

שלומי נקש: הקבלה לפגיה, באמת פגית תל השומר היא נפלאה, אני בטוח שכל הפגיות כאלה.

שלומי נקש: הצוות עושה מעל ומעבר למען ההורים, אבל המשאבים שלהם מוגבלים.

שלומי נקש: תהליך כניסה לפגיה, אתה בא ואתה שוחה.

שלומי נקש: פשוט שוחה.

שלומי נקש: לא באים ומסבירים לך, אולי במקרה הטוב אחרי יומיים שלושה.

שלומי נקש: יש עובדת סוציאלית, אבל על חמישים או שישים, אני לא מכיר את מספר הפגים בפגיה.

שלומי נקש: היא הגיעה אלינו, היא דיברה איתנו שעה.

שלומי נקש: אנו גם במקרה חווים את התהליך, נראה לי בצורה הכי פחות קשה.

שלומי נקש: גם את העובדת סוציאלית אנחנו מכירים כי היא אמא של חברה של...

שלומי נקש: אבל גם אם היא פוגשת אותך שעה אתה לא יודע מה קורה עם הפג יום יום.

שלומי נקש: אתה לא יודע מה הולך לעבור מחר, איזה בדיקה, האם התשובה תחזור מחר או בעוד שלושה ימים, מה האפשרויות.

שלומי נקש: אין את הזמן הזה לדבר עם ההורים.

שלומי נקש: אנחנו, עוד שוב, מכירים את התחום.

שלומי נקש: אז אשתי מבררת, קוראה.

שלומי נקש: גם אני מעיין בספרות.

שלומי נקש: תוך שבוע נהינו מומחים לפגים, מה שבכלל לא חשבנו שיקרה.

שלומי נקש: אז זה מה שהיה לי להגיד, לעלות את המצוקה של ההורים.

שלומי נקש: אני בטוח שהורים אחרים טיפה יותר חלשים חווים את זה בצורה הרבה יותר קשה.

דוד אזולאי: אני מודה לך ומאחל לך שתגדל אותה בבריאות ובנחת.

דוד אזולאי: רבותי, אני מאוד מאוד מתנצל על שאני נאלץ לעזוב את הישיבה, אבל מראש דיברתי עם חברת הכנסת אורלי אבוקסיס, שהיא תמלא את מקומי.

דוד אזולאי: ויש דברים, שאנחנו סיכמנו ואני מאמין שהיא תגיד אותם בדברי הסיכום.

דוד אזולאי: אבל, יש לי רק בקשה אחת העורך דין שמלווה, אני אטיל עליך עוד משימה ברשות האגודה, מה שקורה לפעמים, יש רצון טוב.

דוד אזולאי: גם לכם גם לנו.

דוד אזולאי: כולם רוצים לפעול, כולם רוצים לעשות, אבל לכל אחד יש את המגבלות שלו, שאחד הדברים החשובים, מה לעשות, בבית הזה זה חקיקה.

דוד אזולאי: שום דבר לא הולך בלי חקיקה.

דוד אזולאי: גם אם רוצים לקדם רעיון, אז צריך לחוקק חוק, ואז אתה בא למשא ומתן עם הממשלה ואתה אומר, תרד מהחקיקה אנחנו נטפל בבעיה.

דוד אזולאי: יש מצבים כאלה.

דוד אזולאי: ואני חושב, שזה המקרה הקלאסי, שלפעמים צריך להכין חקיקה כדי לאלץ את הממשלה לפתור בעיה.

דוד אזולאי: לכן, אני מרשה לעצמי לפנות אליך ולבקש ממך, אם ישנם דברים, רעיונות בנושא הזה לחקיקה, אנא ממך תכין לנו אפילו טיוטה של רעיון.

דוד אזולאי: יש פה מחלקה משפטית של הועדה ואורלי יכולה להעיד, אנחנו שנינו כרגע ממש באמצע של הובלת חקיקה פרטית באיזשהו נושא חשוב, ובשלב מסוים הממשלה גררה רגליים, ופתאום קיימנו ישיבה, ומתברר שכרגע יש לנו כבר חוק.

דוד אזולאי: אנחנו כבר הולכים להביא אותו.

דוד אזולאי: זה דוגמה קלאסית.

דוד אזולאי: לכן, אני אומר, אדוני יחשוב על איזה רעיון.

עודד יחיאל: זה נראה כמו הצעת חוק שהכנתי, הוא כבר בדיון בועדת העבודה והרווחה ואני אשמח לתרום - - -

דוד אזולאי: גם חקיקה זה הליך ארוך, זה לא מהיום למחר.

דוד אזולאי: אבל בוא, צריך להתחיל באיזשהו מהלך.

דוד אזולאי: עצם החקיקה מציפה את הבעיה.

מנשה דלל: אדוני, פניה אישית, אתה מסייע לחברת הכנסת לוי ולנו - - -

דוד אזולאי: היא מסייעת לי.

מנשה דלל: עוד פעם אתם תחליטו ביניכם אבל אנא ממך תידרש לנושא הזה.

מנשה דלל: זאת זכות.

דוד אזולאי: יש לנו נושא אחד משותף ואנחנו, לא אכפת לי לקחת עכשיו את הנושא השני, בלאו הכי אין לנו הרבה מה לעשות פה.

דוד אזולאי: חילופי יו"ר – היו"ר אורלי לוי אבקסיס

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך אדוני כבוד היו"ר.

אורלי לוי אבקסיס: דעו לכם, שיש לו היום יום חשוב מאוד, יש להם עכשיו ביקור בקבר רחל.

קריאה: הילולה בקבר רחל.

אורלי לוי אבקסיס: בכל זאת הוא מצא את הזמן, גם כדי להיות כאן, גם כדי לפתוח את הישיבה והוא משך את הזמן הרבה מעבר למה שהוא הבטיח, כך שאנחנו בהחלט מודים לו.

רותי פרוינד: אני מנהלת מחלקת בקרה של בתי החולים במשרד הבריאות.

רותי פרוינד: לפני כחצי שנה, אני חושבת, ערכנו ביקורות פתע בחמש פגיות בארץ.

אורלי לוי אבקסיס: במסגרת הוועדה המיוחדת?

רותי פרוינד: לא.

רותי פרוינד: בעקבות תלונה שהגיעה לשולחנינו על אחת מהפגיות, דווקא בירושלים, משהו שהדאיג אותנו, החלטנו לעשות בקרת פתע ולבדוק האם זה נכון.

רותי פרוינד: הגענו גם לתל-השומר, היינו שלוש אחיות, ודווקא שם מצאנו, שהיחס בין אחות למטופל זה אחות לשתי פגים.

רותי פרוינד: התשתיות נפלאות, יש להם שם את כל הציוד, המוניטורים הכי מתקדמים.

אורלי לוי אבקסיס: מתי זה היה?

רותי פרוינד: לפני חצי שנה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יכול להיות, שהיו עכשיו יותר לידות.

רותי פרוינד: של פגים?

קריאה: עכשיו זו תקופה שיש יותר לידות.

רותי פרוינד: יכול להיות.

רותי פרוינד: אני לא אומרת שהוא לא אומר דברים נכונים, אני בטוחה שזה נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זה העניין כאן, שאי אפשר לצפות מתי הלידה תתרחש.

רותי פרוינד: אבל מניידים אחיות.

רותי פרוינד: אני אתן דוגמה אחרת.

רותי פרוינד: בביקורת אחרת שערכנו ברמב"ם, ראיתי שיש שם דווקא מחסור באחיות בפגיה.

רותי פרוינד: הסבירו לי, ודיברנו קודם על הצביעה של הכספים, שקיבלו אחיות צבועות ליחידה הזו, ודווקא הכניסו אותם למחלקת ילדים.

רותי פרוינד: כששאלתי למה?

רותי פרוינד: הסביור שהמקום הוא דינאמי.

רותי פרוינד: ביום שיש יותר פגים, מניידים אחיות מטיפול נמרץ ילדים או ממחלקת ילדים, לפגיה.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה שני מנהלי פגיות, שאני בטוחה שהם ישמחו להגיב על זה.

רותי פרוינד: זה בעניין של הצביעה של הכספים.

רותי פרוינד: אבל בעניין של תל השומר, אני מוכרחה להגיד שהפגייה---

אורלי לוי אבקסיס: שלפני חצי שנה היה נהדר.

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה.

רותי פרוינד: היה ממש "ללקק את האצבעות", יופי של יחידה זאת הייתה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אצלנו, בוועדה הזאת, יש זכות דיבור ראשונים להורים, פניות הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו גם נשמח אחר כך לשמוע, ואני באמת מודה לארגון להב, כי תחשבו ותשימו לב שמה שאנחנו רואים פה, יש פה הורים לילדים לפגים, שהילדים הם כבר גדולים, שכל התעסקות בנושא הזה זה לא משהו שמיטיב איתם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הערבות ההדדית וההמשך של נשיאת הדגל הזה, זה משהו שהוא ראוי להערכה, ותענוג לעבוד איתם.

נתי לייזר: אני אב לשני ילדים פגים.

נתי לייזר: תאומים נולדו לפני שנה/ אני כאן עם אשתי.

נתי לייזר: אני רוצה קצת לספר, באמת עדיין באותו נושא, ולדבר על מצוקה בכוח אדם באחיות.

נתי לייזר: כי אני שומע שיש פה כנראה מצבים שונים בזמנים שונים ובפגיות שונות.

נתי לייזר: אנחנו היינו בפגיה בשערי צדק ארבעה וחצי חדשים.

נתי לייזר: תקופה מאוד ארוכה.

נתי לייזר: יצא לנו לראות את הפגייה באמת לאורך תקופה, לא בנקודת זמן אחת, ולא לאורך שבוע שבועיים.

נתי לייזר: אלא באמת היינו שם הרבה זמן.

נתי לייזר: אני זוכר כן יום שישי אחד, יום שישי בצהריים שישבנו והפגייה הייתה יחסית בסדר.

נתי לייזר: כלומר, יחסית בסדר זה נקרא אחות לארבעה פגים.

נתי לייזר: זה היה יחסית בסדר.

נתי לייזר: אני זוכר, שהאחיות ישבו ואמרו, איזה כיף, מקסימום שבוע זה יחזיק מעמד.

נתי לייזר: זה מה שהאחיות אמרו.

נתי לייזר: זה באמת החזיק מעמד בערך שבוע.

נתי לייזר: פתאום הגיע גל ואמרו, ככה זה במקום הזה מגיע גל.

נתי לייזר: במשך תשעים אחוז מהזמן שאנחנו היינו בשערי צדק הפגייה הייתה עמוסה למכביר.

נתי לייזר: זה אומר, אחות לשישה אינקובאטורים.

נתי לייזר: זה היה מצב נורמאלי.

נתי לייזר: אני רוצה להדגיש קצת את החשיבות של האחיות בפגים.

נתי לייזר: אני לא מומחה לרפואה, ואני לא יודע להשוות את זה לאחיות במקצועות אחרים, אבל אחיות בטיפול פגים הם דבר שמניסיוני האישי, כאב, זה דבר חשוב בצורה שלא תיאמן, לכל אורך הדרך בפגיה.

נתי לייזר: בתחילת הדרך, בטיפול נמרץ כאשר הפגים מונשמים ומחוברים לאינספור צינורות, למוניטור וזונדה ועירוי של נוזלים וגם מזון, אם צריך להזיז את התינוק, להזיז את הפג הזה, זה דבר שאני כאבא לא ידעתי לעשות בעצמי.

נתי לייזר: היא לוקחת את הפג מהאינקובאטור ושמה אותו עלי עם צינור ההנשמה ומזיזה טיפה ומתקנת את צינור ההנשמה, אם המוניטור מראה שצריך.

נתי לייזר: כאשר אני מחזיק אותו עלי בשיטת הקנגורו, שהוכחה מחקרית.

נתי לייזר: האחות בודאי צריכה להיות כל הזמן קרובה, המוניטור יכול לצפצף בכל רגע, צינור ההנשמה יכול לצאת בכל רגע הרבה יותר בקלות, כי זזים יותר.

נתי לייזר: והקנגורו זה לא רק לתענוג להורים, זה סופר חשוב.

נתי לייזר: גם אשתי וגם אני יכולים לתאר, שזה היה אחד באמת הרגעים הכי הכי חשובים שהיו לנו בפגיה.

נתי לייזר: זה לא רק הנושא הרגשי יש לזה גם הוכחות מדעיות, שראינו אותם.

נתי לייזר: יש לי בת דודה שהיא גניקולוגית ששלחה לנו מחקרים, וממש סטטיסטיקות על כמה שהנושא הזה חשוב לאחוזי ההישרדות ואחוזי הבריאות של הפגים, שיוצאים מהפגייה אחר כך.

נתי לייזר: לכן, הקנגורו זה לא רק עניין רגשי, שהוא חשוב כשלעצמו, זה בודאי גם עניין רפואי ממש על הנייר, סטטיסטיקות ומספרים.

נתי לייזר: זה ממשיך אחר כך, כשהפגים גדלים והם כבר לא מחוברים לצינור הנשמה, והם לא מחוברים לזונדה ודברים כאלה, הם לומדים לאכול.

נתי לייזר: זה לא כמו תינוק שנולד עכשיו, נותנים בקבוק או שמים לו שד והוא ישר יונק, הלימוד לאכול הוא ארוך ומייגע.

נתי לייזר: בהתחלה אוכלים חלק מהארוחות קצת קצת בבקבוק, ואחר כך ממשיכים עם הזונדה את המשך הארוחה.

נתי לייזר: כאשר מאכילים מבקבוק, התינוק בכל רגע יכול להפסיק לנשום.

נתי לייזר: זו חוויה קשה.

נתי לייזר: מחזיקים את התינוק הבקבוק בפה והעיניים על המוניטור והאחיות אומרות, תסתכל אל הילד.

נתי לייזר: ואני לא יכול, כי המוניטור מראה אם הקצב לב שלו הולך לרדת מתחת לאיזושהי נקודה.

נתי לייזר: האחות נמצאת שם כל הזמן, אם האחות לא נמצאת ליד אני לא יכול להאכיל את הילד שלי.

נתי לייזר: עכשיו, אם יש אחות על שישה אינקובאטורים זה הרבה פחות מוצלח מאשר אחות על שניים.

נתי לייזר: הלוואי היה אפשר לשים אחות על אינקובאטור אחד, זה היה נפלא.

נתי לייזר: אני לא יודע מה התקן אומר, אני לא מכיר את המספרים.

נתי לייזר: שמעתי כל מיני שמועות, אחות על שניים.

אורלי לוי אבקסיס: המפתח זה אחות אחת על אחד וחצי.

נתי לייזר: אני לא יכול להדגיש יותר כמה שהנושא הזה הוא חשוב.

נתי לייזר: אני שמח שהיה זמן בפגיה בתל השומר, שהייתה אחות על שני אינקובאטורים.

נתי לייזר: אני שמח בשביל ההורים שהיו שם.

נתי לייזר: אני שמח בשביל הפגים שהיו שם, ובשביל האחיות, שאני אישית ראיתי אחיות שכורעות תחת הנטל, אחיות שנשארו לעוד חצי משמרת, אחרי שהם סיימו אחת.

נתי לייזר: כי האחות הבאה שהגיע וקיבלה תשעה אינקובאטורים, היא צעירה מדי.

נתי לייזר: ואמרה, אני לא מסוגלת לעשות את זה.

נתי לייזר: אז אחות ותיקה יותר אמרה, אוקי, אני נשארת עוד חצי משמרת.

נתי לייזר: המצוקה שאני ראיתי במהלך אותם ארבעה וחצי חדשים הייתה מצוקה אמיתית ומורגשת.

נתי לייזר: ובאמת, אני לא יכול להדגיש יותר כמה שהנושא הזה הוא חשוב.

נתי לייזר: וצביעת כסף או כל האמצעים החוקיים שיש למדינת ישראל, לבית הזה לעשות זאת, אני חותם על כך.

נתי לייזר: בטח, אנו צריכים את זה כדי שיהיו אחיות בפגייה.

נתי לייזר: אין ספק שצריך לעשות משהו.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: כן, פרופסור שאול דולברג.

שאול דולברג: אני יו"ר איגוד הישראלי לניאונטולגיה.

שאול דולברג: אני קודם כל מסכים עם כל הדוברים הקודמים.

שאול דולברג: אני חושב, שזה דבר חיוני לחלוטין לשפר ולעשות, ואת כל הדברים האלה.

שאול דולברג: לגבי נושא שעלה בועדה הזאת בשנה שעברה.

שאול דולברג: אתם יכולים לראות את זה כאן בניירת.

שאול דולברג: צריך להבין, שתינוק נורמלי שנולד במועד, מוזמן בממוצע לאחד נקודה שלושה מעקבים אחרי הלידה, למרות שהכול אצלו תקין.

שאול דולברג: או מעקב צהבת או מעקב שמיעה או דברים כאלה.

שאול דולברג: פג מוזמן בממוצע לסביבות שמונה מעקבים.

שאול דולברג: תארו לעצמכם את אותם הורים, שכרגע גמרו את הפגייה, שצריכים לעבוד, צריכים לפרנס את המשפחה, צריכים לטפל בילדים האחרים, ובאים ביום ראשון לרופא עיניים וביום שני לפיזיותרפיה וביום רביעי לרופא נוירולוג וכו' וכו'

אורלי לוי אבקסיס: כל אחד זה במקום אחר.

שאול דולברג: כל אחד זה במקום אחר, כל אחד עומדים בתור, כל אחד צריך ללכת לרופא ילדים בקהילה, כדי שייתן להם את ההפניה ולקבל את ההתחייבות.

שאול דולברג: זה בוכלטריה בלתי אנושית.

שאול דולברג: אני מדבר בשם ההורים, אבל אני בטוח שאתם חוויתם את הדברים האלה.

שאול דולברג: אני בשנה שעברה הצעתי תוכנית, שמבוססת על מחקר.

שאול דולברג: לא דבר באספמיא.

שאול דולברג: מחקר שנעשה והראה, שהקצאה של מרכזים למעקב במקומות מסודרים בניהול של ני אונטולוגיים, בניהול של רופאי פגים, יכולה לחסוך כסף, יכולה לחסוך חיים של פגים, יכולה לחסוך אשפוזים.

אורלי לוי אבקסיס: יכולה להקל על ההורים.

שאול דולברג: אני כבר לא מדבר על להקל.

שאול דולברג: אני מדבר על דברים הסופר חשובים.

שאול דולברג: עכשיו, בעקבות הבקשה של חבר הכנסת מקלב בועדה, אני שלחתי את ההצעה שלי בצורה מסודרת ל, לד"ר דרור גרוברמן, שהפנה את זה לרופאים הראשיים.

שאול דולברג: אני לא יודע בדיוק מה התפקידים שלהם, של קופות החולים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא נמצא בשליחות, בהשתלמות, הוועדה פנתה אליו.

קריאה: ד"ר לייטרסדורף מחליפה אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אשמח.

שאול דולברג: אני רק אספר, שהוא שלח את זה באימייל למנהלים.

שאול דולברג: קיבלתי שתי תגובות: אחד מד"ר ניקי ליברמן מקופת חולים כללית, שכתב שהוא רואה את זה כדרך נוספת, שבתי החולים ייקחו כספים מהקופות ולא התייחס בכלל לגופו של עניין.

שאול דולברג: תגובה נוספת, של פרופסור ואדים מקופת חולים לאומית, שאמר שהוא מסכים עם דעתו של ד"ר ליברמן.

אורלי לוי אבקסיס: כולם שומרים על הכסף.

שאול דולברג: אני חושב, שבארה"ב שזו מדינה עם כלכלה טיפה אחרת, אבל לא מאוד שונה, הראו שזה חוסך כסף, השיטה הזו.

שאול דולברג: בואו תפתחו את זה לאיזשהו דיון משמעותי, ואולי בסופו של דבר כן נגיע לעמק השווה.

שאול דולברג: אבל ההצעה שלי, לדעתי, לא עבר שום מטרליזציה.

שאול דולברג: כרגע, המצב של הרופאים במדינת ישראל, הוא לא מאפשר לרופאים בשעות אחר הצהריים ללכת ולעבוד בקופות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים את העתיד בעקבות מה שהובטח לנו, בבובת הבית ספר.

שאול דולברג: כשיהיו עוד מאתיים שבעים ושמונה תקנים של רופאים, שיהיו מאוישים, נשמח לבוא ולעבוד אצל מנשה במרכז.

קריאה: איך מתמרצים את החברים האלה להגיע?

אורלי לוי אבקסיס: תגידו להם שאפשר יהיה לעשות עוד השלמה.

קריאה: תקנים, להזרים את התקנים.

אורלי לוי אבקסיס: אני קודם כל רוצה להגיד באמת, תודה רבה לחברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ' שראתה לנכון, אז אני רוצה לתת לה את זכות הדיבור.

אורלי לוי אבקסיס: כי אנחנו, אני גם, יש לי כונה מאוד מאוד ברורה לתפוס את כל החכ"ים שהיו ונתנו הצהרות כאלו ואחרות, ואני יודעת שעם יוליה זה באמת דרך קלה ועבודה קלה לעשות את זה איתה.

אורלי לוי אבקסיס: כי היא מתגייסת לדברים האלו בחפץ לב.

אורלי לוי אבקסיס: ולהקים איזשהו גוף, שכולנו נפעל למען הקידום של כל הדברים שדיברנו עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ', בקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, אני מצטערת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא סתם אמרתי שלום ולהתראות, כי יש לי ריויזיה בועדת כלכלה, ואני חייבת ללכת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זאת בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלף, רציתי להגיד שאני פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמובן, אתמוך בכל מה שתחליטו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רואה פה שבתי חולים מקבלים מהמדינה מאה שבעים אלף שקל---

אורלי לוי אבקסיס: פג זעיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן אבל הוא לא צבוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן, אני מבינה שמשתמשים בו גם לדברים אחרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מניחה שמישהו דיבר פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני חושבת, שיש פה בכלל כבר משהו מאוד מהיר, שאפשר לעשות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל לנווט את הכסף הזה בצורה צבועה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כבר כנראה זה ישתנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני איתכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מתנצלת, אבל אני חייבת לצאת.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך יוליה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באמת נפנה ל ונשאל.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי פשוט שאלה מרכזית ל, עשו לכם כמעט את כל העבודה.

אורלי לוי אבקסיס: גם הציעו את ההצעה, גם מישהו שהוא המומחה בתחום הזה, מישהו שיש לו את כל היכולות גם לנבא וגם לבנות, הוא גם בנה תכנית.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע אליכם, ישב במשרדים.

אורלי לוי אבקסיס: הכול זה כסף?

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יכולים?

אורלי לוי אבקסיס: מה עשיתם עם התכנית?

אורלי לוי אבקסיס: בואו נתחיל עם זה.

איריס לייטרסדורף: אני ממלאת את המקום של ד"ר דרור גוברמן, ראש אגף רפואת הקהילה.

איריס לייטרסדורף: כמשרד וגם כרופאה ואמא לפג בעבר, שהיום הוא כבר בן שלוש עשרה.

איריס לייטרסדורף: גם כרופאה אנחנו מאמינים, שטיפול כוללני בראייה רב מקצועית זה המוטו זו הרפואה שלנו, למעשה.

איריס לייטרסדורף: לזה אנחנו צריכים להתכוונן, גם בפגים וגם לאורך כל החיים וגם בקשיש.

איריס לייטרסדורף: אנחנו רוצים טיפול רב מקצועי כוללני של כל מקצועות הרפואה והבריאות.

איריס לייטרסדורף: צריך לשלב ידיים יחד ובראייה כוללנית לתת את הטיפול הזה.

איריס לייטרסדורף: גם להתקשר לפיזיותרפיה ולעבודה סוציאלית ואחיות ורופאים.

איריס לייטרסדורף: כמובן, הנושא הספציפי של התוכנית שהועלתה, ודיברתי עם ד"ר גוברמן, ואכן הייתה פנייה לקופות, אנחנו הרי כמשרד לא יכולים לחייב את הקופות במשהו, שהוא איננו בחוק, למעשה.

איריס לייטרסדורף: ואת החוק חברי הכנסת הרי מחוקקים.

איריס לייטרסדורף: בחוקי הבריאות הקיימים אני לא יכולה לחייב אותם להקים מרכז בבתי החולים ולממן אותו כי השאלה הייתה מימון.

איריס לייטרסדורף: זה לא משהו שמקבלים עליו תקציב, זה לא משהו שאני יכולה בחוק לחייב אותם.

איריס לייטרסדורף: אין להם כסף צבוע לזה, אין אפשרות חוקית לזה.

איריס לייטרסדורף: זו בדיוק אותה נקודה.

איריס לייטרסדורף: לכן, זה הוגש לקופות החולים.

איריס לייטרסדורף: שתי קופות טרחו וענו.

איריס לייטרסדורף: שמעת את התגובה שלהם, זה נכון.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי היא, הרי אתם גם מעבירים כספים, אם אין לכם כלי לבנות איזושהי תכנית - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, מה זה חוקים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו חברי כנסת באופן פרטני, לפעמים באופן אישי, מגישים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לנו יש תקציב של חמישה מליון ואסור לנו לעבור אותו, כשאנחנו מגישים הצעות חוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם משרד שהצעת חוק שלכם, שמגיעה לשולחן הכנסת, למליאה, עוברת בליינד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכם יש את הכוח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם המחוקק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו חוקקים בקטנות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם עושים את השינויים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רוצים חוק, בבקשה, ש יוציא חוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם לא עושים את זה?

איריס לייטרסדורף: גם בחניות עשינו משהו קטן, בחניות ומד"א.

איריס לייטרסדורף: כלומר, אלה נושאים קטנים אבל זה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה שזה משעשע אותך.

איריס לייטרסדורף: לא, זה לא משעשע.

איריס לייטרסדורף: אני ממש לא.

איריס לייטרסדורף: רוצה לקדם את הראייה הכוללנית הזאת, ורוצה בהחלט לקדם את הטיפול הן בבתי החולים והן בקהילה והן ברצף הטיפול שביניהם.

אורלי לוי אבקסיס: זה אחלה סיסמה.

איריס לייטרסדורף: לא.

איריס לייטרסדורף: זה לא סיסמה.

איריס לייטרסדורף: אנחנו יושבים על חוזרים ונהלים, ובדיוק עושים את זה.

שאול דולברג: אבל עברה שנה.

איריס לייטרסדורף: נכון.

שאול דולברג: דיברנו על זה בשנה שעברה.

שאול דולברג: עדיין הורים רצים עם סל קל ומתניידים ממרפאה למרפאה.

אורלי לוי אבקסיס: חושפים את הילד שלהם לכל מיני זיהומים ולכל בדיקה בנפרד זה טופס שבע עשרה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי זו אחלה שיטה לקופות לעשות קופון.

איריס לייטרסדורף: נכון, אבל מצד שני גם אנחנו כמשרד.

איריס לייטרסדורף: היה דוח ועדת בויקז ודוח של ריבה והיה דוח שהוקם עכשיו של אבינועם פירוגובסקי לגבי הפגיות, ודרשנו את תוספת תקינה הזו בכל התיאורים שאנחנו מקבלים כאן, הם תיאורים אמיתיים, מהשטח.

איריס לייטרסדורף: אנחנו מכירים את המצוקה הזאת, ואת הנושא של זיהומים אנחנו מכירים.

איריס לייטרסדורף: וביקשנו וביקשנו את התוספת תקנים.

אורלי לוי אבקסיס: מה אתם עושים כדי לפתור?

איריס לייטרסדורף: קיבלנו תוספת מיטות, את גם כן יודעת.

איריס לייטרסדורף: ואמר את זה המנכ"ל הבוקר.

איריס לייטרסדורף: אנחנו בדיונים מול האוצר לגבי תוספת כוח אדם רפואי וסיעודי, זה אלף.

איריס לייטרסדורף: עכשיו, לגבי הנושא של זמינות השירותים שדיברת עליה.

איריס לייטרסדורף: לדוגמה פיזיותרפיה, שהילד השתחרר והוא למעשה איננו זקוק יותר לטיפול בפגיה, אז גם אם הוא מגיע לקופה אני רוצה להאמין, ואולי נשמע את נציגי הקופות לפי החשיבות הרפואית - - -

אורלי לוי אבקסיס: אין לכם שום יכולת להגיד לקופה, אתם צריכים לעשות אלף בית גימל?

איריס לייטרסדורף: תלוי במה.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת?

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהוא יצא את מחלקת פגיה אין לו שום התייחסות כפג?

אורלי לוי אבקסיס: מה שאני רוצה להאמין ולשמוע?

אורלי לוי אבקסיס: אין לך נתונים?

אורלי לוי אבקסיס: לא עשית שיעורי בית כשהגעת לפה, כדי לדעת איך הקופות מתנהלות מול הפגים?

איריס לייטרסדורף: כן.

אורלי לוי אבקסיס: את צריכה לשמוע את זה פעם ראשונה פה?

איריס לייטרסדורף: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אה, אז זאת אומרת, אני אשמח לשמוע.

איריס לייטרסדורף: אני גם אשמח לשמוע אם יש להם עוד משהו להוסיף לנו.

אורלי לוי אבקסיס: יש עדיפות או אין עדיפות לפג, לפי חוזר מנכל של ?

אורלי לוי אבקסיס: האם יצא חוזר?

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת.

אורלי לוי אבקסיס: היא אמרה קודם לכן, שהם עובדים מול חוזרים, חוזרי מנכ"ל.

אורלי לוי אבקסיס: יש עדיפות לפג או אין עדיפות לפג בתורים?

איריס לייטרסדורף: אין עדיפות לפג.

איריס לייטרסדורף: עדיפות צריכה להיות לפי עדיפות הרפואית.

איריס לייטרסדורף: יש חוק ביטוח בריאות ממלכתית, ויש גם ראייה רפואית.

איריס לייטרסדורף: זה בדיוק מה שאמרה ד"ר אדטו.

איריס לייטרסדורף: מבחינה רפואית, פג שזקוק לטיפול רפואי מסוים הוא לא יצליח לקבל את זה בזמינות הרפואית, רק כי אולי הוא במשקל של עשרה גרם יותר ממה שנקבע בחוק מול פג אחר, שאולי הוא במשקל סביר אבל אין לו דחיפות רפואית.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאת לא יודעת, אבל מנכ"ל היה היום ב והוא הבטיח שהם יאזנו וימנעו את האפליה בין המשקלים.

אורלי לוי אבקסיס: זה אחד ההישגים שלי היום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כמו כן אני רוצה לדעת, לא נתנם את דעתכם לכך, שפג צריך המשך טיפול בקהילה בצורה יותר מרוכזת מאשר תינוק, שנולד בלי שום בעיה.

איריס לייטרסדורף: עדיפות לפג, שתהיה קריטריון לפג ואז זה מקדם אותו בתורים.

איריס לייטרסדורף: זה מה שדובר בשנה שעברה בישיבה.

אורלי לוי אבקסיס: גבירתי, מה הבשורה לאב הזה, שמחר או מחרתיים, בתקווה, משחרר את הילדה שלו מהפגייה, מה הבשורה?

איריס לייטרסדורף: נכון.

איריס לייטרסדורף: והוא משוחרר להמשך טיפול בפג.

איריס לייטרסדורף: הדחיפות צריכה להיות לפי הבעיה הרפואית שלו.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אנחנו מודעים לזה שיש להם כשל חיסוני?

אורלי לוי אבקסיס: שאנחנו צריכים למעט מלחשוף אותם לזיהומים כאלו ואחרים או לחיידקים כאלו ואחרים?

אורלי לוי אבקסיס: שיש את זה במרפאת ילדים רגילה.

אורלי לוי אבקסיס: אין מה לעשות---

איריס לייטרסדורף: גם בבתי חולים.

אורלי לוי אבקסיס: צריכה ללכת על כל דבר לרופא ילדים, לקבל את ההפניה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו כן חושפים אותו.

איריס לייטרסדורף: אכן, צריך להגיע לרופא הילדים.

איריס לייטרסדורף: ישנם מצבים מסוימים, לדוגמה חיסון rsv שזה קורס שהוא קיים, והוא בסל וצריכים לקבל אותו, והם יכולים לקבל אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה זמן?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חצי שנה?

איריס לייטרסדורף: כי זה הסל.

אורלי לוי אבקסיס: מה לגבי עקומת גדילה מיוחדת לפגים?

איריס לייטרסדורף: זו הטמעה שצריכה להיות.

איריס לייטרסדורף: נכון, על פי איגוד רופאי הילדים יש להם הנחיות קליניות, והם מטמיעים את הכלים האופייניים להם.

איריס לייטרסדורף: עקומות הגדילה האופייניות לפפי ההחלטות הרפואיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה עקומות גדילה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את חלמת עליהם, אין עקומות גדילה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם בטיפות החלב, לא קיבלתם עקומות גדילה מיוחדות לפגים?

מוריה אשכזי: אני מייצגת את אחיות טיפות החלב במשרד הבריאות.

מוריה אשכזי: אני רוצה לענות פה קודם כל לגבי, לחזק את הדברים בנושא שהעלית, מנשה.

מוריה אשכזי: התחלנו בעקומות גדילה.

מוריה אשכזי: תאמינו לי, אני אחות ותיקה עד מאוד.

מוריה אשכזי: מעולם, ואנחנו דורשות את זה ומבקשות את זה לקבל מטיפות החלב עקומות מסודרות, שמתאימות לפגים כי מה שאנחנו מקבלים, אם זה במחשב או בכל מקרה אחות צריכה לעשות את התיקול לגיל העכשווי שהילד מגיע.

מוריה אשכזי: אין עקומות גדילה.

מוריה אשכזי: ואנחנו מבקשות את זה כבר לא מאתמול ולא משלשום.

מוריה אשכזי: שנים מבקשים את זה.

מוריה אשכזי: איפה אתם ב?

מוריה אשכזי: איפה הסיעוד?

מוריה אשכזי: איזה נוהל?

מוריה אשכזי: גם אין לנו איזה נוהל בקטע הזה.

מוריה אשכזי: שום נוהל לא קיים.

מוריה אשכזי: רק מגיע ילד לטיפת חלב.

מוריה אשכזי: עכשיו, אני רוצה פה להגיד לכם בקטע של האשפוז.

מוריה אשכזי: אני קוראת לזה אפיזודה, שלמעשה יכול היה להימשך חודשיים, יכול היה להימשך ארבעה חודשים.

מוריה אשכזי: בסופו של דבר הילד מגיע אל הקהילה.

מוריה אשכזי: לאן הוא מגיע?

מוריה אשכזי: הוא מגיע לטיפת חלב.

מוריה אשכזי: לכן, לטיפות חלב, שלנו לפחות, יש עכשיו את הפרויקט של התחלה טובה.

מוריה אשכזי: זה עם עליזה אולמרט, שהתחילה עם זה, וזה ייאמר לזכותה, אילו מרכזים שאליהם מגיעים גורמים מטפלים כמו פיזיותרפיסטית, קלינאית תקשורת, כל הגורמים האלה מצויים בטיפת חלב.

אורלי לוי אבקסיס: תחת קורת גג אחת.

מוריה אשכנזי: תחת קורת גג אחת.

מוריה אשכנזי: כאשר מי שממיינת את זה, זו האחות שמקבלת.

מוריה אשכנזי: זאת אומרת יש פה איזו ריכוזיות, והייתי פונה פה גם לועדה, ואפילו יותר מזה להעלות את זה כפרויקט, שבאיזשהו מקום טיפות החלב תהפוכנה להיות מרכזים.

מוריה אשכנזי: יחסכו את הטופס שבע עשרה, יחסכו כל מיני פעילויות הרצה של הורים לכל מיני, לרוץ לרופא משפחה קודם כל.

מוריה אשכנזי: היא תבוא לטיפת חלב, אחות טיפת חלב קראה שהילד צריך לבוא לבדיקות, לבדיקת ראיה, ויש מעקב אחרי בדיקת שמיעה.

מוריה אשכנזי: אני צריכה להפנות את האמא לרופא משפחה או לרופא ילדים, ששוב פעם שמה בקופת חולים הוירוסים והחיידקים.

מוריה אשכנזי: אין שם גדר הפרדה.

מוריה אשכנזי: זאת אומרת, הילד שוב פעם נכנס לאיזשהו מקום ששם יש תחלואה אז מבחינת עלויות וטרטור של ההורים זה טרטור.

מוריה אשכנזי: לכן, הדברים האלה צריכים להתרכז בטיפות החלב.

מוריה אשכנזי: מעבר לזה, התפקיד שלנו את המעקב אחרי התפתחות הילד.

מוריה אשכנזי: הרי הוא גמר את הסיפור, את האפיזודה הזו שנמשכת ארבעה חדשים.

מוריה אשכנזי: דיברתם על האחיות של בתי החולים, אני מכירה במצוקה הזאת, ואני אומרת עוד פעם, חבל ש פה, אני מעכבת, שהייתה מעלה פה את הנושא של המצוקה של אחיות---

אורלי לוי אבקסיס: טוב, כבר דיברנו על זה גם בוועדות הקודמות.

מוריה אשכנזי: נכון.

מוריה אשכנזי: זאת אומרת זה חוזר על עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: שמנו לעצמנו יעד, שעד שנה הבאה אנחנו ננסה לקדם את הנושא הזה בצורה---

מוריה אשכנזי: אבל, אני צריכה גם כשאני מקבלת כזה ילד, יש לו גם את ההתפתחות המורכבת.

מוריה אשכנזי: למעשה, אין לי עקומת גדילה.

מוריה אשכנזי: אין לי סולם התפתחות פחות או יותר, שצפוי.

מוריה אשכנזי: אני לוקחת ילד שמגיע אלי, בגיל ארבעה חדשים יצא מהאשפוז, מגיע אלי, ואז אני מתחילה להתייחס אליו על פי הגיל מתוקן.

מוריה אשכנזי: אני צריכה, זאת אומרת, העיכוב בהתפתחות שלו הוא גם כן איזשהו פקטור שאני צריכה בתור אחות טיפת חלב לעקוב אחריו.

מוריה אשכנזי: לכן אני אומרת לכם, זה צריך להגיע לדעתי למקום אחד בלבד.

מוריה אשכנזי: לא בתי חולים.

מוריה אשכנזי: לא לבתי חולים.

מוריה אשכנזי: הילד יצא מבית חולים.

מוריה אשכנזי: הפגים האלו יצאו מבתי החולים, יצאו מהמסגרת.

מוריה אשכנזי: הם צריכים להגיע לקהילה.

מוריה אשכנזי: הקהילה זו טיפת חלב, חד וחלק.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

מנשה דלל: גברתי, ברשותך הערה קצרה מהפן של האב.

מנשה דלל: מה שקורה בסיטואציה הזאת מאחר שהנסיכות האלה - - -

מוריה אשכנזי: רגע, ואנחנו מכירות את המשפחה עוד יותר מהאחות, שעובדת בבית חולים.

מוריה אשכנזי: כי שמה זו אפיזודה.

מוריה אשכנזי: אני מכירה את המשפחה לפני ולפנים, כי אני גם עורכת ביקור בית.

מוריה אשכנזי: אני הולכת לחפש את התנאים, את ההדרכה, כל הדברים האלה הם שלנו.

מוריה אשכנזי: וזה ילד שיצא כבר מבית החולים.

מנשה דלל: אמרת דברים מדהימים.

מנשה דלל: אז שוב אני אומר, הסיטואציה בשטח, שמגיעים לטיפות חלב עבור הורה לפג זה, שמכניסים את הנתונים על העקומות הלא מתואמות.

אורלי לוי אבקסיס: ואתה מתוסכל מאוד.

מנשה דלל: מפנים אלינו ההורים את המסך, ובוא תראו איפה הילד עומד ביחס לעקומה, אז את מבינה גם כאמא לפג - - -

אורלי לוי אבקסיס: בואו באמת נפנה, אם אמרנו שבקופות בעצם מבינים - - -

קובי שיף: אני רופא בפגיה, חבר בוועד.

קובי שיף: לצערי, משלים הכנסה כרופא ילדים בקהילה.

קובי שיף: יש לי ניסיון גם בקהילה ומשום שאני רופא פגים אני גם מרכז אלי את הפגים בקהילה.

קובי שיף: כל מה שאמרת, תומך במה שאמר פרופסור דולברג.

קובי שיף: מעקב הפגים, צריך להיעשות בבית החולים.

מוריה אשכנזי: לא.

קובי שיף: אנחנו הניאונטולוגים.

קובי שיף: אין לכם אף ניאונטולוג בקהילה, שיודע לעקוב אחרי תינוקות.

קובי שיף: אני פניתי לטלנו ואמרתי בואו תנו לי, כנואונטולוג, לעשות מעקב פגים.

מוריה אשכנזי: עד איזו תקופה אתה תטפל?

מוריה אשכנזי: הפג הזה כבר היום הוא בגיל שבעה שמונה חדשים.

קובי שיף: עד גיל שנה לפחות.

מוריה אשכנזי: אני בתור אחות, המקצועיות שלי - - -

קובי שיף: רק שתביני, וגם הדוקטור שיבין, שאני רוצה לשלוח אולטרה סאונד מוח לתינוק מהמרפאה אצלי בחדרה, הוא אחרי ארבעה חדשים יעשה אולטרה סאונד בפתח תקווה.

קובי שיף: אז אני לוקח אותו אלי לפגייה ועושה לו אולטרה סאונד אצלי בפגייה.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל כמה רופאים ני אונטולוגים יש בקהילה?

קובי שיף: טובה אישית.

קובי שיף: אני עושה טובה אישית לפציינטית.

אורלי לוי אבקסיס: אז זהו, אי אפשר לסמוך על טובה אישית, כי אין מספיק רופאים כמוך.

קובי שיף: בגלל שעוד ארבעה חודשים הוא ייסע לפתח תקווה לעשות אולטרה סאונד מוח.

מוריה אשכנזי: אתה מדבר על חדרה.

מוריה אשכנזי: אני מדברת על המגזר הערבי או על כל מקום בפריפריה.

קובי שיף: אין לו איפה לעשות אולטרה סאונד.

מוריה אשכנזי: אני מדברת על הפריפריה.

קובי שיף: אז אין לו איפה לעשות אולטרה סאונד, הוא יעשה בבית חולים.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני לא מבינה מה הויכוח.

אורלי לוי אבקסיס: אתה חושב שזה צריך להיות בבית החולים?

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אין את זה לא פה ולא שם, בואו נשים את זה על השולחן.

קובי שיף: אם אנחנו היינו עושים את במרפאות מעקב אצלנו בפגיה, כמו שהציע פרופסור דולברג בבית החולים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל אז, איך לא חושפים את הפגים שנמצאים בתוך הפגייה לזיהומים מבחוץ?

קובי שיף: יש לנו מרפאה בנפרד.

קובי שיף: לא רואים אותם.

קובי שיף: בחדר נפרד יש מרפאת מעקב פגים.

קובי שיף: עובד יופי.

קובי שיף: הוא היה עובר חדר מצד שני ועושה אולטרה סאונד מוח לא היה נוסע חמישים ק"מ אחרי ארבעה חודשים מהרגע שהוא - - -

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל לא כל בדיקת מעקב היא בעצם בדיקה שצריך לעשות בה את הבדיקות המאוד, לא יודעת אם נקרא לזה, המתוחכמות המיוחדות.

קובי שיף: גם פיזיותרפיה.

קובי שיף: תור לפיזיותרפיה הוא לא מהיום למחר, כמה זמן קיבלת פיזיותרפיה מהרגע שהזמנת?

קובי שיף: כמה חודשים.

קריאה: תגיד מה שאמרת לפרוטוקול לפני שנה, מה הפיתרון שלך לשאלת היו"ר?

אורלי לוי אבקסיס: ואיך את זה אתה מציע לפתור?

קובי שיף: אני מרים טלפון באופן אישי ומתחנן, קבלו את הפג הזה.

קובי שיף: כאילו שהוא בן שלי.

קובי שיף: הוא לא ילד שלי.

קובי שיף: אני מתחנן, קבלו אותו.

קובי שיף: אז הם אומרים, טוב נעשה לך טובה אנחנו מכירים אותך אתה רופא נורא נחמד.

אורלי לוי אבקסיס: מה הפיתרון חוץ מלבקש טובה אישית?

קובי שיף: לעשות את זה בבית החולים כמו שהציע פרופסור דולברג.

קובי שיף: כמרפאה כוללנית מיועדת לפגים.

קובי שיף: מעקב פגים בקהילה שיהיה בבית החולים או תפתחו מרפאות כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שההצעה של פרופסור דולברג לא התקבלה על ידי , כי לא החליט, אלא העביר את זה לקופות לשיקול דעתם, והקופות ראו בזה איזושהי סכנה להוצאה כספית נוספת.

אורלי לוי אבקסיס: קופת חולים מכבי.

רחל פיש: אני מרכזת את תחום בריאות הציבור טיפות חלב של מכבי ואת נושא ה- RSV במכבי.

רחל פיש: קודם כל, אני רוצה לברך על הפעילות הענפה שלכם, ובוא נראה קצת את הדברים היפים שעשיתם משנה שעברה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פה כדי לתקן את מה שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לטפוח על השכם, אבל יש הרבה מה לתקן.

רחל פיש: בוא נתחיל בדברים היפים שעשיתם, בלמשל שהגדלתם את שבוע לידה נוסף בrsv שנתן לנו עוד עבודה של עשרים וחמישה אחוז מהילדים.

רחל פיש: זאת אומרת, זה הגדיל לנו את נפח העבודה.

רחל פיש: השבוע הזה הוא מאוד משמעותי עבור האחיות בשטח, שבעצם מחסנות היום בעוד עשרים וחמישה אחוז.

רחל פיש: אם נגיד שנה שעברה חיסנו בערך שלוש מאות-ארבע מאות בשנה, חמישה חיסונים לשנה, התחלנו בחמש מאות ועוד ידינו נטויה כי אנחנו רק בתחילת העונה.

אורלי לוי אבקסיס: ואת רואה שיפור אחר כך מבחינת האשפוזים?

רחל פיש: צריכים לעשות עבודה מחקרית בשביל לראות את הנושא הזה.

רחל פיש: אני גם רוצה להדגיש, שבכלל קופת חולים מכבי רואה, זאת אומרת, מחפשת באמת איך להקל על הורים.

רחל פיש: הפגים וכל ילד עם ועדת חריגים מסוימת.

רחל פיש: אם למשל, ילדים עם השתלת מח עצם או מחלות אחרות אנחנו בודקים את זה בועדת החריגים של מכבי, ובמידה וועדת חריגים של מכבי מחליטה על ילד אחד שהוא זכאי בגלל מחלה מסוימת, אנחנו נותנים אחר כך את זה לכלל הפגים שלנו.

רחל פיש: ובאמת מזמינה את כולם, ויש הרבה יותר פניות גם לועדת חריגים ובכלל, נושא הrsv מאוד עלה לדעתי בשנים האחרונות, גם בתעודה של אוכלוסיית הרופאים וגם אצל ההורים, אנחנו עושים את זה במוקדים נקיים מילדים חולים, אנחנו עושים את זה כמעט בכל המקומות בתוך טיפות החלב שלנו, במכבי, ואנחנו חולשים על כל הארץ.

רחל פיש: לאו דווקא, זאת אומרת, הרי אנחנו מטפלים רק בעשרים וחמישה אחוז של הילדים של מכבי בטיפות החלב, אבל אנחנו נותנים מענה למאה אחוז מהילדים.

רחל פיש: השיתוף פעולה עשיר עם כל בתי החולים בארץ.

אורלי לוי אבקסיס: פרט לזה, את יכולה לספר לנו על עוד חלק מהדברים, שהשתפרו משנה שעברה כי אני זוכרת אותך גם בשנה שעברה פה, כמובן.

רחל פיש: אחד הדברים שאני רוצה להגיד, שעכשיו פנינו, כידוע הרופאים הניאונטולוגים עובדים אחר הצהריים כרופאי ילדים בקהילה, אנחנו פנינו עכשיו למחוזות, לפנות לרופאים הניאונטולוגים על מנת לתת שעות ייעודיות עבור ני אונטולוגיה.

רחל פיש: זאת אומרת, לעשות ניקוי המרפאה, זאת אומרת לא לטפל בילדים כרופא ילדים אלא להציע את עצמם כרופאים ניאוניטלוגים עבור הפגים, שמעוניינים להגיע אליהם בקהילה לזמן נקי.

רחל פיש: זאת אומרת, אנחנו נתגמל אותם בדרך אחרת, ונדאג שהמרפאות יהיו נקיות על מנת באמת לתת טיפול נאות בפגים

אורלי לוי אבקסיס: ואז באמת המעקב יהיה בהתאם למה שאמור להיות עקומת גדילה של פגים?

רחל פיש: כן.

רחל פיש: יחד עם עקומות הגדילה בארץ, אני רוצה לציין, עכשיו יצאו עקומות חדשות.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל הניאונטולוג מבין, שעקומת הגדילה היא לא העקומה הנכונה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא יכול להסתכל---

רחל פיש: גם העקומות שיוצאות עכשיו, הן עקומות של ילדים יונקים, ולא עקומות של פגים.

רחל פיש: אני לא יודעת להגיד, אבל אתם יודעים, גם עכשיו אנחנו מקבלים עקומות חדשות.

רחל פיש: כרגע, הם עבור ילדים יונקים ולא עבור פגים.

אורלי לוי אבקסיס: יש עקומות לפגים?

רחל פיש: יש עקומות לפגים.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה אתם לא משתמשים בהם?

רחל פיש: הם לא נמצאים בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: יש פגים בקהילה.

רחל פיש: נכון.

רחל פיש: אבל טיפת חלב עובדת סביב עקומות, ואלה עקומות ש - -

אורלי לוי אבקסיס: ואם ייתן לכם הוראה, אתם כן תשתמשו בה, או שאתם צריכים גם תקציב נוסף?

רחל פיש: לא, זאת לא הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת הייתה אמירה צינית.

אורלי לוי אבקסיס: בחוזר מנכל אפשר לעשות את זה?

רחל פיש: לדעתי, כן.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת, מה צריך לעשות?

אורלי לוי אבקסיס: מה הדרך ההגיונית?

רחל פיש: אנחנו עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: תאירו את עיני.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם למה אני שואלת את השאלה הזו, כי יכול להיות שאני לא יודעת, לא מכירה את הנהלים.

אורלי לוי אבקסיס: אינני רופאה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בשנה שעברה זה בדיוק מה שביקשנו.

אורלי לוי אבקסיס: שנה שלמה עברה, למה זה לא קרה?

אורלי לוי אבקסיס: ההנחיות של לא השתנו, לא נוספה הנחיה לגבי עקומות חדשות.

אורלי לוי אבקסיס: אלו היו בין היתר חלק מהמסקנות של הועדה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם מתייחסים לועדה כמשהו שהולך ובא ונחכה לשנה הבאה ונראה איך נעבור את הסופה שוב, זה לא יעבוד.

אורלי לוי אבקסיס: זה פשוט לא יעבוד.

אורלי לוי אבקסיס: כי גם פה, ובעיקר אני פונה ל, אתם תצטרכו את האצבע שלי בדברים נוספים, יכול להיות מאוד מאוד חשובים ב, ויש לי שם כוח, ואתם יודעים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אהיה שם בשבילכם.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יכול להיות שאתם מתעלמים מהחלטות של ועדת כנסת.

אורלי לוי אבקסיס: זה פשוט לא יכול להיות.

אורלי לוי אבקסיס: שנה אחרי שנה.

אורלי לוי אבקסיס: שנה הבאה אנחנו, הגיע שוב פעם וסך הכול אומרים, העקומות קיימות.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו להם, תשתמשו בהם לפגים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא כזה סיפור.

זאב חורב: אני רכז רפואת הילדים בכללית, ואני רוצה להתייחס לנקודה הזאת של עקומות הגדילה.

זאב חורב: אני לא יודע עד כמה אנשים יודעים או מודעים לעניין, שניהול תיק רפואי בקהילה הוא היום ממוחשב.

זאב חורב: על מנת שניתן יהיה להשתמש בעקומות הפגים צריך לשלב אותם בתוכנה במחשב.

זאב חורב: התהליך הוא ארוך.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל הם אמרו שהם קיבלו כל מיני עקומות חדשות, ונכנסו לתוך המערכת.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן לקח להכניס אותם?

רחל פיש: לא, זה עדיין בתוך , זה תהליך.

אורלי לוי אבקסיס: שנה עברה.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שהתחילו את התהליך ואנחנו לא יודעים את זה, ופשוט עוד לא נכנס?

רחל פיש: לא נכנס, הם עוד לא בפנים.

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם הוראה להכניס את זה לתוך המערכת?

זאב חורב: התהליך לא החל אפילו.

אורלי לוי אבקסיס: לא החל, זה מה שאני שואלת.

זאב חורב: למיטב ידיעתי באף גוף, באף קופה זה לא הוכנס ומכיוון, שעקומות הפגים מאחר והתהליך הזה לוקח הרבה זמן ויש צורך מבחינת המחשוב בתהליך, שהם צריכים לקבל את הנתונים.

זאב חורב: לא איזושהי עקומה על גבי נייר, אלא עקומה, נתונים ממוחשבים והדבר הזה לוקח הרבה מאוד זמן.

אורלי לוי אבקסיס: שנה?

זאב חורב: ברגע שיש את הנתונים זה יכול לקחת - - -

אורלי לוי אבקסיס: הנתונים קיימים אצל הרופאים הניאונטולוגיים, בתוך המחלקות בפגיות.

זאב חורב: זה קיים בתור עקומה שהיא מצוירת.

זאב חורב: היא לא קיימת בתור נתונים כפי שאנשי המחשוב זקוקים להם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל איך זה מופיע על הצגים של המחשבים של הרופאים הניאונטולוגים בתוך הפגיות?

זאב חורב: זה לא מופיע.

אורלי לוי אבקסיס: אז עם מה אתם עובדים?

אורלי לוי אבקסיס: הרגע אמר לנו הד"ר שיש לו את העקומות.

אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיה לעדכן אותם לתוך מחשב?

קריאה: עקומת X ועקומת Y נותן את הנקודה ומסמן אותה.

קריאה: בדיוק שעה וחצי עבודה לילד בן חמש.

אורלי לוי אבקסיס: שעה וחצי ושנה עברה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה, מאחר שיש פה נציגות של מכבי, וברכו על היוזמה שלהם בנוגע לעניין של הרופאים הניאונוטלוגיים, לתת להם באמת שעות ייעודיות רק לטיפול באמת מתמשך בקהילה לפגים, האם אתם גם תאמצו את הרעיון הזה?

זאב חורב: ברגע שיהיו לנו הנתונים הממוחשבים, אני אהיה הראשון - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, משהו אחר ששאלתי, לגבי גיוס הניאונוטולוגים, ואז ככה יכול להיות שגם יהיה עוד תמריץ נוסף למתמחים להגיע לשם.

זאב חורב: יש דבר נוסף שנאמר פה וזה מעקבי ההתפתחות של הפגים אז לפחות בכללית, שהיא גם מקיימת שירותי טיפת חלב, יש לנו כלי שהוכנס כבר לפני כמה שנים שהוא נקרא הרמזור ההתפתחותי, שאנחנו עושים הערכות התפתחותיות לפגים, כאשר הביצועים שלהם מתואמים ומחושבים לפי גיל מתוקן.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אומרים שגיל מתוקן הוא לא באמת פרמטר נכון, זה גם מה שאמרה מוריה אשכנזי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה לשאול שוב ולחזור על השאלה ולחדד אותה, כי יכול להיות שלא הייתי מספיק ברורה.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר עכשיו בכם, שזו הקופה הכי גדולה במדינת ישראל, לתת שירות להכי הרבה מבוטחים במדינה ואתם בפריסה הארצית הכי טובה שיש.

אורלי לוי אבקסיס: על זה אין ויכוח.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה קופת חולים מסוימת, קופת חולים מכבי, שהיא באמת קטנה בכל קנה מידה מכם איך שלא נהפוך את זה, הם נותנים פה איזשהו משהו שהוא, וואלה לא נתנו , עכשיו לכו תמצאו, אבל הם פתחו עכשיו באיזשהו יוזמה שמברך עליה ומברכים עליה בכלל הרופאים שמתעסקים בתחום הפגים בישראל וההורים.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים שזו באמת תכנית מבורכת.

אורלי לוי אבקסיס: האם, ואני אחזור על התכנית הזו, לגייס רופאים ניאונוטולוגים בשעות אחר הצהריים כדי שיהיה להם שעות ייעודיות וטיפול בפגים בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: התקצוב גם של השעות יהיה באופן---

רחל פיש: הדגשתי, יש לנו רופאים ניאונוטולוגיים שעובדים אצלנו כרופאי ילדים, פנינו אליהם על מנת שהם אולי יהיו מוכנים לתת שעות אחרות, ייעודיות עבור הפגים, במרפאה הרגילה בשעות נקיות

אורלי לוי אבקסיס: רגע, תחזרי על זה, אמרת בתגמול ספציפי.

רחל פיש: בדרך אחרת של תגמול ובשעות נקיות וזה עובד.

אורלי לוי אבקסיס: האם אתם גם תפעילו תכנית דומה?

זאב חורב: אנחנו יכולים לשקול את כל הצדדים של הדבר הזה ובהחלט לראות עד כמה זה מתאפשר.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתארת לעצמי שאתה גם לא יכול לתת בשם הקופה עכשיו תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: אז תהיה פניה בשם הועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמח מאוד לראות את התכנית שלכם, ואולי גם להציג אותה.

אורלי לוי אבקסיס: זה יהיה לכם מאוד טפיחה על השכם, שהתכנית שלכם תוצג לקופות האחרות, ואנחנו נשמח על כל קופה.

זאב חורב: יש עוד דבר אחד שאני רוצה לציין, כשאומרים פגים, אנחנו מדברים על קבוצת תינוקות שהיא מאוד מאוד לא הומוגנית.

זאב חורב: יש לנו פגים שהם נולדו בשבוע שלושים וארבע ויש פגים שנולדו בשבוע עשרים ושמונה.

זאב חורב: הצרכים, הבעייתיות של כל אחד מהם שונה ולכן, כאשר אנחנו מקבלים החלטה לגבי קיום של מרפאה לפגים עם שירות מסוים לפגים אנחנו צריכים להגדיר היטב איזו קבוצת פגים אנחנו רוצים לשרת.

אורלי לוי אבקסיס: את כל הקבוצה בהתאמה לניואנסים הקטנים.

זאב חורב: גם כשאנחנו מדברים כיום על פג שנולד, אני אקצין את זה עוד יותר, פג שנולד בשבוע עשרים וחמש וברבות החודשים יצא לקהילה ומקבל שמה את השירותים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש לי שאלה פשוטה.

אורלי לוי אבקסיס: רופא עיניים שאתה מגיע אליו, הוא אומר יש לך קטרקט, לך לרופא עיניים שמומחה לקטרקט, אני לא מקבל אותך בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: מישהו אחר שיש לו בעיה אחרת הוא אומר לו, אתה לא תקבל אצלי שירות כי אנחנו צריכם לייחד רק לטיפול הספציפי?

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן, מרפאה כזאת תיתן טווח של טיפולים או ביקורות, שתיקח בחשבון גם את זה שנולד בשבוע העשרים ושש וגם את זה שנולד בשבוע השלושים ושתיים.

זאב חורב: אני בכל זאת הייתי רוצה לסיים.

זאב חורב: אם יש פג שהוא מרובה בעיות הוא מקבל באופן טבעי את כל המעקבים במקום מסוים אנחנו לא מטרטרים אותו כפי שהיה, הוא מקבל את זה במסגרת בית החולים והמרפאות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו שמענו עכשיו על טרטורים, וכל טיפול הא בנפרד.

אורלי לוי אבקסיס: כל פעם הוא בא למקום אחר, עשר מרפאות, אז זה באמת לא תחת קורת גג אחת.

ליאת ארד: אני נציגן המאוחדת.

ליאת ארד: אני שנה ראשונה בועדה.

ליאת ארד: פעם ראשונה שאני מגיעה לועדה בכנסת שזו חוויה.

ליאת ארד: אני רכזת חיסון rsv בקופה שזה תפקיד די ספציפי.

ליאת ארד: זו השנה השביעית ברציפות, ואני גם רוצה לברך על העניין שהלך והתרחב הסל מבחינת ההתוויות.

ליאת ארד: אנחנו בקופה גם הרחבנו משמעותית את העניין של מתן החיסון לאוכלוסיות מיוחדות במסגרת ועדת חריגים.

ליאת ארד: אנחנו באופן אוטומטי מחסנים גם אחים תאומים במקרה שמדובר בהתוויות שהן לא על פי שבוע הלידה.

ליאת ארד: זה פרויקט שמאוד גדול מאוד אינטנסיבי, התחלנו אותו השבוע.

ליאת ארד: רק השנה התחלנו בחמישים אחוז יותר מאשר בשנה שעברה.

ליאת ארד: זה התחום היחידי שאני מתעסקת איתו בעניין של פגים, רשמתי לעצמי את הדברים שנאמרו ואני מקווה ששנה הבאה אני אהיה אשת בשורות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שה יקרה עוד קודם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, כמו שאמרתי קודם, שאנחנו נעביר לכללית את הבקשה אנחנו נעביר גם למאוחדת ולכל הקופות האחרות.

אורלי לוי אבקסיס: ברשותכם, לפני שנסכם כפי שהבטיח היו"ר, שהוא ייתן לך כמה מילים באמת בקצרה ויש לי עוד רעיון בשבילך, תחשוב שהוא נתן לך לגבי החקיקות בנושא אני יודעת, שאתה בהתנדבות, אבל אם תוכל להקדיש זמן אולי גם לגבי חקיקה להקמת מרכזים לטיפול בפגים, לפחות שיהיה בכל מחוז, זה גם יכול להיות משהו, אתה יודע מה?

אורלי לוי אבקסיס: נחסוך את זה ממך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים לעשות את זה גם דרך היועץ המשפטי.

עודד יחיאל: אני רוצה להעלות נושא שהוא בהחלט כאוב.

עודד יחיאל: נושא של אפלית פגים בביטוח.

עודד יחיאל: זאת אומרת, היום בישראל למעשה הרבה מאוד מהצרכים שלנו, אנחנו האזרחים בעצם נתונים בידי חברות הביטוח.

עודד יחיאל: חברות הביטוח מבטחות אותנו בהרבה מאוד מישורים, ולגבי הפגים הם נוהגות אפליה גמורה.

עודד יחיאל: זאת אומרת, יש לנו הוכחות, אני קיבלתי את החומר מלהב, מעמותת הפגים, שאנחנו מייצגים אותם בעניין הזה, ופשוט חברות הביטוח דוחות באופן קטגורי את אוכלוסיית הפגים מביטוח.

עודד יחיאל: הנושא הזה הוא חמור מאוד, מכיוון שגם לשיטת חברות הביטוח, ושוב מתוך מסמכים שאני מחזיק פה, אין סיבה לדחות קטגורית את כל האוכלוסייה.

עודד יחיאל: אולי חלק מין האוכלוסייה כמו באוכלוסיה הכללית.

עודד יחיאל: יש איזושהי בעיה, שבגללה היא יכולה להידחות מביטוח, או להיות מוחרגת בגין אותה בעיה מביטוח.

עודד יחיאל: אבל בודאי, שאי אפשר לדחות את כל האוכלוסייה בכלל.

עודד יחיאל: שמענו מפי הרופאים פה בדיון הזה, שמדובר באוכלוסיה מאוד הטרוגנית.

עודד יחיאל: אין שום סיבה שחברות הביטוח יתנהגו כלפי אותה אוכלוסיה בצורה אחידה.

עודד יחיאל: אחידה וגם שוללת כיסוי ביטוחים.

עודד יחיאל: וזה יכול לגם להיות מסיבות שאגב לא קשורות בהחלט לפגות.

עודד יחיאל: זאת אומרת, יכולים להיות למשל תאונות, שהזקיקו טיפול רפואי ואותה אוכלוסיה בגלל שדחו אותה מלכתחילה מביטוח לא תזכה לאותו טיפול רפואי.

עודד יחיאל: זאת אומרת, אין שום מענה מצד חברות הביטוח שהן בעצם מחזיקות את מה שנקרא 'הערבות ההדדית' במדינת ישראל אצלם.

עודד יחיאל: אנחנו בעצם רוצים לכסות את כל מה שעלול לקרות לנו, ואותה אוכלוסיה מוחרגת לחלוטין מהביטוח.

עודד יחיאל: אני רוצה לציין שמבחינת הפסיקה והגישה שלפחות נכתבה בפסקי הדין של בית המשפט עליון, חברות הביטוח היום הן בעצם סוכנות חברתית.

עודד יחיאל: זאת אומרת, לא מדובר באיזשהו גוף מסחרי, אלא גוף שבעצם מקבל רישיון מאיתנו, מהריבון מהכנסת מהבית הזה, לעסוק בתחום הביטוח, שזה בעצם הערבות ההדדית של כולנו.

עודד יחיאל: וחברות הביטוח הללו בעצם נוהגות אפליה פסולה לדעתנו בנושא של פגים.

אורלי לוי אבקסיס: אני אעצור אותך.

אורלי לוי אבקסיס: כן, זה נושא שגם כדאי מאוד שיהיה פה נציגי הביטוח, נציגי האוצר, שוק ההון וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נייחד לזה, באמת בהתאם לבקשה מיוחדת שתגיע, כמו שהובטח על יד מנהלת הועדה.

עודד יחיאל: למה שזה לא יהיה בתיקון החוק לרפואה של חוק הבריאות?

אורלי לוי אבקסיס: זה גם יכול להיות אנחנו נמליץ על זה.

עודד יחיאל: אנחנו שמענו פה הרבה מילים טובות ויפות על ההתוויה הנוספת בסל הבריאות בנושא של ה- RSV, ובתור ההורים לפגים אנחנו נשמח, שההתוויה הזאת תורחב עוד יותר.

עודד יחיאל: כמו שאנחנו יודעים, שיש מקומות שזה יהיה שבוע שלושים וחמש וכל ילד נוסף כזה אנחנו נציל אותו ויהיה בריא.

אורלי לוי אבקסיס: אמן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה יודע, שוועדת הסל היא ועדה בלתי תלויה.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא יכול להשפיע שם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים ליצור את הרעש התקשורתי מסביב, ואני מקווה שזה גם ייושם בועדה.

אורלי לוי אבקסיס: צריך גם לזכור, שיש גם בעיות נוספות במערכת הבריאות, שהיא נאלצת להתמודד איתם.

אורלי לוי אבקסיס: גם בתרופות, יש תרופות שהם גם כן מצילות חיים או מאריכות חיים, שגם עליהם יש מאבקים.

אורלי לוי אבקסיס: אז צריך להבין.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים, צריך להודות על מה שהשגנו.

אנגלה גולן: אני מנהלת יחידת טיפול נמרץ פגים בבית חולים סורוקה, כיוון שזה ועדה לפניות הציבור אני מייצגת את הציבור שלי שהוא לא פה.

אנגלה גולן: באמת זה שני נושאים שאני בעיקר רוצה שייכנסו לפרוטוקול.

אנגלה גולן: אפשר לדון עליו לפחות עוד מספר שעות.

אנגלה גולן: זה שני נושאים חשובים שהציבור שלנו נמצא חשוף לו.

אנגלה גולן: הפגים, שדווקא בית החולים שלי הוא אולי מספר אחד בארץ, שמעביר פגים לבתי חולים אחרים למשך תקופות, יכול ארבעה-חמישה חדשים אשפוז בבית חולים אחר.

אנגלה גולן: אין שום מענה תקציבי לתמוך במשפחות האלה.

אנגלה גולן: נסיעות יומיומיות למרכז הארץ להביא חלב אם, וחלב אם זאת תרופה זה לא אוכל.

אנגלה גולן: ואין לנו.

אנגלה גולן: אנחנו כל פעם מנסים ומחפשים פתרונות.

אנגלה גולן: מצד אחד, אם אנחנו מתחננים למשפחה להסכים להעברה שזה לא תהליך פשוט בכלל אחרי שהם עוברים אין להם שום תמיכה משום---

אורלי לוי אבקסיס: לאן מעבירים כמו מסורוקה, לאן מעבירים בדרך כלל?

אנגלה גולן: לקולג שלי, כשיש לו מקום לחדרה, למאיר.

אנגלה גולן: זה מתחיל בסבב טלפוני, שאין, דרך אגב שום מערכת מווסתת ארצית, שיכולה להגיד לי איפה יש מקום.

אנגלה גולן: על זה מבזבזים עוד אלפי שעות עבודה של הצוות הרפואי.

אורלי לוי אבקסיס: יש ב, שהם בעצם מנתבים את זה, גם הם מחליטים מתי סוגרים, לא?

אנגלה גולן: לא, אנחנו פונים אליהם הם רק מודיעים שסגורים למדא.

אנגלה גולן: אנחנו מחפשים את המקומות.

אורלי לוי אבקסיס: אה, אוקי, אתם אלה שצריכים לחפש את המקומות.

עודד יחיאל: אבל היא צודקת שזו בעיה גדולה להורים לנסוע הלוך ושוב, זה נורא.

עודד יחיאל: כלכלית ורגשית.

אורלי לוי אבקסיס: זה נושא חדש שעוד לא עלה על הפרק אף פעם פה בועדה.

אנגלה גולן: דבר נוסף, הגיע אלי למשרד מכתב ממספר הורים, ואני לא אקריא את כל המכתב, שכתבו זאת בזמן האזעקות שהיו בבאר שבע, על פגיה שנמצאת בקומת קרקע, כל הקירות שלה יפהפיות של זכוכית וגג דמוי זכוכית, וכשיש אזעקה הפגים מצאים במקום בלתי מוגן לחלוטין.

אנגלה גולן: במהלך השנה האחרונה, העברנו באופן פיזי את הפגייה, עם תינוקות מונשמים, לא אחת ולא שתיים אלא שתים עשרה.

אנגלה גולן: העברנו חמישים ושמונה פגים למקלטים בעת אזעקה.

אנגלה גולן: בזמן המלחמה, התקיימה פה ישיבת ועדת הכספים שגם ביקרה, וכולם התרשמו באיזו צורה אחראית התנהלנו מול המשפחות ומול הפגים והעברנו אותם למקום מוגן, אבל הדבר הזה צריך פיתרון.

אנגלה גולן: עכשיו, לא מחר, כי רק פני יומיים היו אזעקות נוספות, וצריך להיות מענה.

אנגלה גולן: יש לי מכתבים של הורים, שמתארים מה הם הרגישו, כשהם רצו למקלטים והפג נשאר בפגייה, לפחות עד שהעברנו אותם למקום מוגן.

אנגלה גולן: יש תוכנית איך לפתור את הבעיה, כמובן שזה תקציב, צריך למגן שזה אומר לבנות ולהגדיל.

אורלי לוי אבקסיס: היה אישור לתוכנית?

קריאה: בעיתון היה כתוב שכן, ואני צלצלתי לאגי לברך אותה שיש אישור והיא אמרה לי "כן האישור רק מופיע בעיתון.

אורלי לוי אבקסיס: אז קודם כל, הרעיון הוא לעשות פנייה או לועדת הכספים או לבריאות.

אנגלה גולן: נכון.

אנגלה גולן: כי בהחלט אתם הצבתם לנו עם מיגון של חדרי ניתוח גם בבית חולים הזה, ובתי חולים נוספים החליטו על דיאליזה, אין תקציב.

קריאה: יש החלטה, שלא מגובה בתקציב.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל היא מדברת ספציפית על החלטה, על סורורקה.

קריאה: גם על סורוקה, חדרי הניתוח שם עובדים בלי מיגון.

קריאה: יש הבדל משמעותי בין אנשים, שיכולים ברגליים ללכת תוך דקה וחצי למקום מוגן.

קריאה: לא מחדר ניתוח במהלך ניתוח, הרי סגרנו חדרי ניתוח.

קריאה: אין ספק, שיש מקומות אחרים שגם דורשים מיגון.

קריאה: פה אנחנו מדברים על פגים, שמישהו תיאר כרגע איך מזיזים אותם.

אורלי לוי אבקסיס: נכון ופה אנחנו אומרים, לכו תרוצו איתם עכשיו במסדרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה רעיון לועדת הכספים או ל, אולי אפילו לועדה משותפת.

קריאה: צריך לעשות זאת בפניה מסודרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם אשמח לעזור בנושא הזה אם אני אדרש.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נסכם את הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: 1 - אנחנו מבקשים מ גם בהתאם לדוח של הועדה, שהתכנסה במרץ שקיבלה את המסקנות במרץ 2011 לגבי מחקר או מעקב, לתקצב את זה כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: שיהיה מעקב מחקר אחרי הפגים, שמשתחררים כדי לדעת מהם הצרכים לטיפול מתמשך בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: בכלל שיהיה לנו מעקב, שנדע איפה הדברים עומדים.

אורלי לוי אבקסיס: 2 - אנחנו פונים ומבקשים מ למצוא את הדרך לצבוע את התקציבים לפגיות.

אורלי לוי אבקסיס: 3 - אנחנו נפעל לריכוז חקיקה בכל מה שנוגע בנושא הפגים בכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: 4 - כתב את זה היו"ר אבל היום כבר יש הארכת חופשת הלידה להורים לילודים מאושפזים.

אורלי לוי אבקסיס: היום אני כבר, אני וח"כ מוצ-מטלון מעבירים בהסכמת ממשלה להעברת חוק זו ספציפית, שמדברת על הארכת חופשת הלידה.

אורלי לוי אבקסיס: 5 - אנחנו דורשים לעשות עקומות גדילה מיוחדות לפגים בטיפות חלב.

אורלי לוי אבקסיס: ישנם כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: להשתמש ולהכניס אותם לשימוש בטיפות חלב בכלל ובכל המרכזים שמטפלים בתינוקות פגים.

אורלי לוי אבקסיס: 6 - מתן קדימות לפגים במכונים להתפתחות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: חלק מהדברים באמת יהיו מחויבים באמת בחוזר מנכ"ל כי אחרת אני לא יודעת איך דברים מתנהלים, ולי יש תחושה שהדברים גם לא ממומשים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באים ומצהירים פה דברים והולכים.

אורלי לוי אבקסיס: זה עבד בארקיע, ב זה לא עובד.

אורלי לוי אבקסיס: מצחיק.

אורלי לוי אבקסיס: 7 - קיצור הבירוקרטיה בכל הקשור לטיפול בפגים, ויצירת מרכזים לטיפול בפגים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים לקבל תוכניות בנושא או התייחסות.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו פונים ל, מאחר שאמרתם שזה חייב בחקיקה תחקקו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כחברי כנסת נעזור לכם.

אורלי לוי אבקסיס: 8 - יש צורך בלמצוא מערכות תמיכה והכוונה למשפחות שמאושפזים בבתי חולים מרוחקים מהבתים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך ונעקוב לגבי הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פונים באמת לקופות החולים, אנחנו נעשה את זה גם בכתב לאמץ את הרעיון, שהוצג פה על ידי קופת חולים מכבי לגבי שעות ייעודיות של ני אונטולוגיים, שמטפלים בקהילה בילדים להפנות אותם ולייחד אותם לטיפול בפגים תוך תגמול מיוחד וסביבה נקייה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, הישיבה נעולה.