ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 565, 2011-11-15 11:00

אילן גילאון: הנושא שלנו הוא אחריות המזמין בגדול, ומשום שאני המזמין היום הדיון הוא גם באחריותי, לפי בקשתם של שני חברי כנסת – חיים אמסלם ויעקב אדרי.

אילן גילאון: אחריות המזמין, כדי שיהיה ברור לכולי עלמא, מדובר על מזמין עבודות של עובדי קבלן, בגדול.

אילן גילאון: אם היה מגיע מישהו ממקום מתוקן או מכוכב אחר, וודאי היה אומר – מה זאת אומרת, הרי זה ברור מאליו שיש אחריות של המזמין.

אילן גילאון: אחריות המזמין חלה בכל מקרה, גם כשאתה מזמין מישהו לביתך, וודאי קל וחומר כאשר אתה מזמין אצל מישהו עבודה.

אילן גילאון: אשתי ביצעה ואני לא הפרעתי לה, שיפוצים לא מזמן בבית, והיא לפחות הייתה אחראית לכך שיגיע קבלן, שכל העובדים שלו רשומים והם עובדים חוקיים וכל הדברים האחרים.

אילן גילאון: מה שמסתבר שמי שבעיקר לא נוהג ככה, זו מדינת ישראל.

אילן גילאון: זאת אומרת העבריינות הגדולה ביותר באחריות של המזמין כלפי עובדי קבלן, היא מדינת ישראל על משרדיה השונים, ואנחנו נדרג אותם בסוף הישיבה הזאת.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד לחילופי חילופין, כי אנחנו מיד נתחיל ונציג את הדיון לבקשתכם ברמה הקונקרטית.

אילן גילאון: בסופו של דבר אני יודע שיש מספר יוזמות בכנסת, כולל היוזמה של וועדת העבודה והרווחה, בחקיקה שישנה כאן, שמדברת על כך שאנחנו רוצים להתקדם בכלל למצב שתיווך עבודה הוא דבר מגונה.

אילן גילאון: תיווך עבודה, קשה אולי להשלים גם עם עבודת תיווך, אבל תיווך עבודה הוא בוודאי דבר מגונה.

אילן גילאון: וכאשר הדברים האלה קורים על ידי הממלכה עצמה הוא בעיקר חמור.

אילן גילאון: ולכן אני אומר, לחילופי חילופין, לו הדבר היה בידי בכלל לא היו כאלה דברים.

אילן גילאון: אפשר היה להזמין עבודה רק כאשר משך הזמן שלה הוא איננו מתמשך.

אילן גילאון: אתה מזמין שירות.

אילן גילאון: אי אפשר להזמין עבודה כאשר משך הזמן שלה מתמשך, ואני הייתי רוצה שהדבר הזה יתחיל אצלנו, בכנסת ישראל קודם כל.

אילן גילאון: גם אנחנו נוהגים על פי אותה מידה, ואני מקווה שחברי הכנסת יאותו להגיע למצב, אני הייתי קורה לזה חוק הרוורס.

אילן גילאון: חוק הרוורס אומר שמדינת ישראל הייתה פעם אחראית, המערכות היו אחריות לעובדים שלהן.

אילן גילאון: לא היה דבר כזה שאנחנו מזמינים עובדים והם לא חלק אינטגראלי מתוך המערכת, ולכן גם לא הייתה אז קיימת אחריות המזמין.

אילן גילאון: אבל משום שאנחנו דנים היום באחריות המזמין, ואני גם בסוף אומר מה היא עמדת הוועדה, אני מבקש מחבר הכנסת אמסלם להציג את העניין ולאחר מכן חבר הכנסת יעקב אדרי ואחרי זה חברי כנסת ואני תמיד עושה סדר – חבר כנסת – בן אדם – בן אדם – חבר כנסת, ככה נדבר.

אילן גילאון: אבל קודם כל מבקשי הדיון הדחוף.

חיים אמסלם: תודה אדוני יושב הרב.

חיים אמסלם: אני לצערי יותר ויותר נאלץ להגדיר את התופעה הזו של עובדי הקבלן לא כעובדי קבלן אלא כעבדי קבלן וכאן, בכנסת ישראל ולא צריך לנקוב באותם עובדים שמשרתים אותנו ואנחנו מכירים אותם והם אותם עובדי הקבלן, שכשמגיעות תקופות הפגרה הם נאלצים ללכת הביתה וזהו.

חיים אמסלם: עכשיו, אני רוצה לומר כך, התופעה כשלעצמה, להעסיק במשך זמן לפעמים בלתי מוגבל, שנים על שנים, אנשים במסגרות של עבודה, כשהם עושים בדיוק את אותה העבודה, ללא כל הזכויות המתבקשות מעצם ההימשכות הארוכה והמתמשכת בעבודה הוא בלתי מתקבל על הדעת.

חיים אמסלם: מבדיקה שאני בדקתי, תופעת עובדי הקבלן היא לא ייחודית למדינת ישראל כמובן, והיא קיימת בעולם.

חיים אמסלם: אבל, כולם מבינים למה לא רוצים באמת לתת קביעות ולמה לא מכניסים את אותם עובדי קבלן, כי כל מעביד רוצה לשמור לעצמו את הפריבילגיה של לא להיות כבול לאורך ימים ושנים עם אותם העובדים.

חיים אמסלם: במקומות שזה קיים בעולם, כדי לפצות את העובד, השכר של אותם עובדי קבלן עולה לאין ערוך על השכר של הקבוע.

חיים אמסלם: כלומר, אנחנו כאן במדינת ישראל מומחים לכל דבר.

חיים אמסלם: חכמולוגים גדולים.

חיים אמסלם: תופסים את החבל מכל הראשים.

חיים אמסלם: גם אני לא נותן לו את הקביעות, גם אני בעצם, ואני כאן רוצה אפילו לעשות עוד אבחנה.

חיים אמסלם: אני לא מדבר על עובדי קבלן שעובדים במסגרות הממשלתיות שפחות או יותר, לא פחות או יותר, אלא בנושא השכר והגעתו בזמן – לא שמענו שיש בעיות מיוחדות.

שלי יחימוביץ': ממש לא נכון.

חיים אמסלם: גם לא נכון.

חיים אמסלם: אז הנה, שלי מחדשת לי, יפה.

שלי יחימוביץ': בעיות קשות ביותר.

שלי יחימוביץ': והמדינה היא מעסיק עובדי הקבלן הגדול ביותר שיש.

חיים אמסלם: אז טוב, אז אם ככה את עוד יותר מחזקת את מה שאני רוצה לומר.

חיים אמסלם: במגזר האחר וגם במגזר הציבורי, עובדי הקבלן סובלים בצורה מחפירה בנושא של הלנת שכר.

חיים אמסלם: אני בכלל לא רוצה לדבר מבחינתי, כמי שדווקא כן תמך במחאה החברתית שהיה בקיץ הזה וכן הזדהה ומדבר כל הזמן על צדק חברתי וצדק חברתי מתוך המבט שלי כאיש שבא מהעולם הרבני, של ביומו תיתן שכרו ולא להלין את השכר, כי אליו הוא נושא את נפשו.

חיים אמסלם: ואל לנו, אלה שכן השכר שלהם מגיע, להתעלם מזעקתם של אלה שדווקא לא מגיע להם.

חיים אמסלם: אז לבוא וגם להפלות אותם במעמד, להפלות אותם בשכר, להפלות אותם בהגעת השכר בזמן – זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.

חיים אמסלם: אני לא יודע איך ייראה הפתרון, אני באמת לא יודע.

חיים אמסלם: אבל אני חושב שכאן חייב לצאת מסר ברור – אתה רוצה לתפוס את החבל מצד אחד – אתה לא רוצה את העובד אצלך כעובד קבוע – תרבה בזכויותיו, שלפחות בתחום הזה הוא ייצא נשכר.

אילן גילאון: תודה רבה.

אילן גילאון: חבר הכנסת אדרי.

יעקב אדרי: טוב, אני שמח שבישיבת הנשיאות קיבלו את דעתי להביא את זה כמה שיותר מהר.

יעקב אדרי: הנושא הזה מעסיק את כולנו ויש היום דיון, אחרי הרבה מאד דיונים שהיו הן על ידי ההסתדרות שיזמה איזה מהלך, אם כי לדעתי באיחור רב, וכולנו אגב חוטאים בחטא הזה.

יעקב אדרי: אני חושב שהכנסת לא נתנה את דעתה לכל אורך השנים, ושוב, אני לא מוריד מעצמי גם את האחריות הזה, נושא שהוא כל כך מהותי למדינת ישראל, נושא העבודה.

יעקב אדרי: אני הכרתי את הנושא הזה בהיותי ראש עיר וגם אני העסקתי בחטאי עובדי קבלן, תקראו לזה איך שאתם רוצים.

יעקב אדרי: אבל אני לפחות עמדתי אז על דבר אחד.

יעקב אדרי: לא הייתי מעביר את הכסף לקבלנים השונים שהועסקו על ידי העירייה, אלא אם כן הם העבירו את המשכורת בזמן, את הזכויות שלהם והייתי בודק את זה.

יעקב אדרי: לצערי הרב, התופעה הזאת, לא כולם, היא תופעה מבישה.

יעקב אדרי: אני אחרי זה נכנסתי לעומקם של דברים בנושא של העבודות השונות של הקבלנים והמסכנים העובדים האלה, ששילמו בנושא זכויות, בנושא של הלנת שכר.

יעקב אדרי: אני כבר לא מדבר על ביגוד והבראה.

יעקב אדרי: זה דברים שבכלל לא היו בלקסיקון של העובדים.

יעקב אדרי: ממש לא.

יעקב אדרי: אני מדבר על הדברים הבסיסיים שעובד זכאי להם.

יעקב אדרי: אני גם לא מדבר על הפיטורין שמתי שרצו אמרו להם לכו הביתה, שעות נוספות לא לפי מה שמגיע, אם זה 150%.

יעקב אדרי: זה דברים שלא קיימים בכלל.

יעקב אדרי: אני שמח שאיך אומרים – אף פעם לא מאוחר וטוב שזה עלה.

יעקב אדרי: יש כמה הצעות חוק.

יעקב אדרי: אנחנו חייבים למצוא את הצעת החוק הטובה ביותר.

יעקב אדרי: צריך למצוא, אני צריך להגיד בהגינות, צריך גם למצוא את האיזונים הנכונים על מנת שהעובדים, אני לא רוצה להגיד, זה אולי יישמע לא טוב, שלא ינצלו את נושא הקביעות לעבודה לא יעילה וכו'.

יעקב אדרי: אפשר גם לזה למצוא כל מיני פתרונות.

יעקב אדרי: שמחתי גם לשמוע שההסתדרות מוכנה למצוא כל מיני איזונים ---

אילן גילאון: חבר הכנסת אדרי, אם היעילות הייתה ערך עליון, מדינת ישראל לא הייתה קמה, אני רוצה להגיד.

יעקב אדרי: לא הבנתי.

אילן גילאון: אם היעילות הייתה הערך המוביל והעליון של מדינת ישראל, המדינה הזאת לא הייתה קיימת.

יעקב אדרי: בוא, אנחנו צריכים לשאוף לזה, לא?

שלי יחימוביץ': זאת הערה נכונה כי מדינת ישראל היא לא רנטבילית, אתה יודע.

יעקב אדרי: לא חשוב, אנחנו צריכים לשאוף לזה.

אילן גילאון: צריך לנסות למכור אותה, אבל אתה לא תצליח לקבל עליה את המחיר שהושקע בה אפילו.

יעקב אדרי: אנחנו צריכים בכל מקרה לשאוף לעניין הזה ולראות את האיזונים הנכונים בעניין הזה.

יעקב אדרי: בכל מקרה, חשוב מאד שהנושא הזה יסתיים, גם אם זה יהיה בצורה הדרגתית, אני מבין שאי אפשר לעשות את זה במהפכה אחת, אבל בכמה שנים לאורך זמן, וכמובן המדינה היא שצריכה להיות המוביל, היא צריכה להיות בראש המחנה.

יעקב אדרי: המדינה, עובדי שירות המדינה, הם צריכים להיות הראשונים שייכנסו למסלול הישר והנכון של עיגון של כל הזכויות שלהם בנושא קביעות, נושא כל מה שמגיע ואני מאד מקווה שאנחנו קודם כל נעמוד על זה שהמדינה תהיה נאה דורש ונאה מקיים.

יעקב אדרי: תודה.

אילן גילאון: טוב, תודה רבה לחבר הכנסת אדרי.

אילן גילאון: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת דב חנין, זה משום שאתה הולך לשמור על סל התרופות שלנו אני מבין, בוועדת הכספים, ואת שלי גם צריכה להגיע לשם, אז אני אתן לשניכם בהתחלה.

דב חנין: תודה רבה אדוני יושב הראש.

דב חנין: אני מברך את היוזמים על הדיון החשוב הזה, מברך את כינוסה של הוועדה בסוגיה הזאת.

דב חנין: גברותי ורבותי, הנושא הזה הוא אחד הנושאים שהיה במרכז סדר היום של ועדת העבודה והרווחה גם בקדנציה הקודמת, ועסקנו בו שעות רבות.

דב חנין: אני אומר למען ההיסטוריה, הדיוק ההיסטורי, חשוב שכולנו מתעוררים לנושא, אבל הכנסת, לזכותה צריך להגיד, ניסתה, נאבקה, נלחמה, כדי להגן על עובדי הקבלן ואני חושב שזה היה מאבק חשוב.

דב חנין: בעצם מרכז המאבק שהיה בקדנציה הקודמת הוא חוק שנקרא חוק אחריות המזמין.

דב חנין: חוק אחריות המזמין מתמודד עם הגרעין הכלכלי שבגללו יש העסקה לא ישירה.

דב חנין: למה יש העסקה לא ישירה?

דב חנין: כי זה משתלם.

דב חנין: המזמין משתחרר מאחריותו לעובד הקבלן, לזכויותיו, לשכרו, מגלגל את האחריות הזאת על הקבלן וזה נורא נוח, זה נורא זול.

דב חנין: זה חוסך כסף.

דב חנין: ולכן, מעסיקים בוחרים בשיטה הזו, לכן גם המערכת הציבורית בוחרת בשיטה הזו, המדינה בוחרת בשיטה הזו, הרשויות המקומיות בוחרות בשיטה הזו.

דב חנין: זה חוסך כסף, זה נוח, זה זול – על חשבונו של העובד – על חשבון זכויותיו – על חשבון מעמדו – על חשבון שכרו – על חשבון מה שמגיע לו.

דב חנין: חוק אחריות המזמין קובע עיקרון נורא פשוט וחותך את הקשר הגורדי.

דב חנין: חוק אחריות המזמין אומר שבכל דבר שנוגע לזכויותיו של העובד, קמה אחריות מקבילה לזה של הקבלן שמעסיק את העובד, גם למזמין השירות.

דב חנין: והחוק הוא חוק מאד מאוזן, הוא חוק מאד מאד שקול, הוא חוק מאד מאד מתון.

דב חנין: הוא אומר – העובד מתלונן, המעביד צריך להודיע לקבלן, יש זמן לתקן את ההפרות.

דב חנין: מנגנונים מאד מאד מדודים, מאד מדודים, מאד שקולים ומאד עדינים.

דב חנין: את החוק הזה בתחילת הקדנציה הקודמת יזמנו שלושה חברי כנסת, ולא במקרה שלושתם נמצאים פה – עבדכם הנאמן, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חברת הכנסת ליה שמטוב, ואנחנו ניהלנו פה ויכוחים ומאבקים קשים בוועדה הזו, לאורך כל הקדנציה ואני אומר לכם, אנחנו סיימנו את העבודה.

דב חנין: החוק הזה, ועדת העבודה והרווחה סיימה את הכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: החוק מוכן להצבעה במליאה מחר בבוקר, אם הממשלה תיתן לו דין רציפות.

דב חנין: לצערי הממשלה לא נתנה לו דין רציפות.

דב חנין: הממשלה הנוכחית לא נותנת לו דין רציפות והממשלה הקודמת, ברגע האחרון, התנגדה לזה שנאשר את החוק בקריאה שנייה ושלישית והיא קידמה במקומו חוק ממשלתי שנקרא חוק הגברת האכיפה של דיני העבודה.

שלי יחימוביץ': שגם הוא לא עבר.

דב חנין: שגם הוא עדיין לא עבר.

דב חנין: עכשיו, חוק הגברת האכיפה של דיני עבודה יש בו דברים טובים.

דב חנין: יש בו דברים טובים, אבל בפרק שאנחנו מדברים עליו, הפרק של אחריות המזמין, אני רוצה לומר לכם ואני אומר את זה במלוא האחריות, זו בדיוק דוגמא, אדוני יושב הראש, איך האויב הגדול ביותר של הטוב הוא הכאילו.

דב חנין: יש שם כאילו אחריות מזמין, אבל אם תסתכלו על ה- Fine Tuning, על האותיות הקטנות, אתם תראו מערכת מסיבית של החרגות, שמשחררת את המזמינים מאחריותם בפועל.

דב חנין: ולכן, אנחנו נאבקנו פה נגד הפרק הזה בחוק הגברת האכיפה.

דב חנין: ואני מציע לכל מי שדואג לזכויות עובדי הקבלן, להמשיך להיאבק נגד הפרק הזה.

דב חנין: כי אנחנו לא רוצים כאילו פתרון.

דב חנין: אנחנו רוצים פתרון אמיתי, אנחנו רוצים התחלת התמודדות, אנחנו רוצים התחלת טיפול בעניין הזה.

דב חנין: אני דיברתי, אדוני יושב הראש, עם עורכי דין שעוסקים בדיני עבודה והם אמרו לי – אם הפרק בחוק הממשלתי יעבור – מצבנו יהיה יותר גרוע.

דב חנין: כי היום, אתה יודע, מכוח פסיקה של בתי הדין, בתי הדין רואים את העוול ומתקדמים, לא בצורה מספקת, אבל צעד אחר צעד.

דב חנין: לכן, הסוגיה שעומדת בפנינו בוועדה הזו היא מאד מאד פשוטה, ואני מציע שאנחנו כולנו נתאחד, גם חברי הקואליציה וחברי האופוזיציה, ללחץ וכמובן ארגונים חברתיים, התאחדות הסטודנטים שמלווה את המאבק הזה מהיום הראשון.

דב חנין: ושוב, זו הזדמנות להגיד כל הכבוד והערכה רבה להתייצבות שלכם, של ההתאחדות ושל אגודות הסטודנטים השונות ברחבי הארץ, לצד עובדי הקבלן.

דב חנין: כל הכבוד לכם.

דב חנין: את המאבק הזה אנחנו היום צריכים למקד בנקודה אחת.

דב חנין: לדרוש מהממשלה לתמוך בדין רציפות על חוק אחריות המזמין.

דב חנין: אנחנו יכולים להגיע, אני מקווה להסכמה רחבה מסביב לחוק הזה, כפי שהוא גובש בוועדה הזאת, ולהביא אותו לאישור מהיר בקריאה שנייה ושלישית, ועל כך יוכל רק להיאמר – ובא לציון סוף סוף גואל.

אילן גילאון: תודה רבה.

אילן גילאון: חברת הכנסת יחימוביץ, את רוצה עכשיו?

אילן גילאון: בבקשה.

שלי יחימוביץ': אני אשמח, כן.

שלי יחימוביץ': טוב, שיטות רבות יש להתגבר על העוול ההמוני של העסקת עובדים באמצעות סרסורי אדם.

שלי יחימוביץ': השיטה הטובה ביותר היא להפסיק להעסיק בצורה כזאת, בסופו של דבר.

שלי יחימוביץ': הרי זה לא עשרת הדיברות שירדו מהר סיני.

שלי יחימוביץ': זה מעשה ידי אדם ואת מעשה ידי האדם הזה, אפשר פשוט להפסיק בחקיקה, בהחלטת ממשלה.

שלי יחימוביץ': באין שום רצון אמיתי של המערכת הפוליטית, ובכוונה אני אומרת מערכת פוליטית, כי מדובר בתפיסת עולם אידיאולוגית שיצרה את עובדי הקבלן ושמסרבת להתמודד באמת עם הבעיה.

שלי יחימוביץ': באין רוב פוליטי לשינוי השיטה, אנחנו מתחכמים לה ומוציאים כל מיני דרכים לגונן על עובדי הקבלן בעת שעבודם, שלא ישועבדו לגמרי, אלא רק קצת.

שלי יחימוביץ': אחת הדרכים והטובה ביותר ובזה אני מסכימה לחלוטין עם חבר הכנסת חנין, היא יישום מיידי של החוק שלנו, של דבר, של ליה ושלי.

שלי יחימוביץ': כדי לתת קרדיט למי שהגיש אותו לראשונה אני אגיד מי הגיש אותו לראשונה.

שלי יחימוביץ': מי שהניח את החוק הזה לראשונה ב-2004 אם אני לא טועה, היה חבר כנסת משינוי, לא פחות ולא יותר, שמו היה יגאל יאסינוב.

שלי יחימוביץ': שינוי הייתה אמנם מפלגה קפיטליסטית ניאו ליברלית, אבל הוא היה ---

דב חנין: אבל יצא להם לפעמים דברים טובים.

שלי יחימוביץ': אבל הוא היה מאבטח.

שלי יחימוביץ': הוא פשוט היה מאבטח בעברו והוא היה אחד מראשוני הכנסת שהבין מה המשמעות של להיות עובד קבלן.

שלי יחימוביץ': הכנסת כמובן הפילה את החוק הזה בלי למצמץ.

שלי יחימוביץ': במקרה שלנו מדובר בתאונה, העובדה שהוא עבר בקריאה ראשונה.

שלי יחימוביץ': אף אחד לא התכוון לרגע אחד לאמץ את החוק הזה ונכון שאנחנו צריכים להגביר את הלחץ בכיוון יישום החוק והעברתו בשנייה ושלישית, כי הוא פשוט שומט את האינסנטיב של העסקת עובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': הרי למה מעסיקים עובדי קבלן?

שלי יחימוביץ': כדי להתנער מאחריות.

שלי יחימוביץ': להתנער מאחריות לזכויות הבסיסיות ולחוקים, לחוקי העבודה, לחוקי המגן.

שלי יחימוביץ': ברגע שאנחנו מחייבים את המעסיק באחריות, אנחנו בעצם מונעים ממנו את האינסנטיב להעסיק עובדי קבלן, וכיוון שהמערכת כולה, הממשלה ורוב המפלגות הפוליטיות, ובכוונה אני אומרת פוליטיות, כי זאת החלטה פוליטית, מעוניינות בהמשך השיטה – זה יהיה מאד מאד קשה עד כדי דמיוני, להעביר את החוק הזה בשנייה ושלישית, ואני רק רוצה להדגים את הצביעות של המערכת כאן.

שלי יחימוביץ': חוקקנו בכנסת הקודמת חוק שקוראים לו חוק הזכות ליציאה לשירותים.

שלי יחימוביץ': השותפים שלי לחוק היו חבר הכנסת ועקנין מש"ס וחבר הכנסת מולה מקדימה, אם אני לא טועה.

שלי יחימוביץ': חוק שמחייב לאפשר לעובד לצאת לשירותים ואם הוא יוצא לשירותים – לא לנקות לו את זה מהשכר – זה לא מובן מאליו.

שלי יחימוביץ': העובדים מחתימים כרטיס כדי לצאת לשירותים.

אילן גילאון: שירותים זה הכוונה בית שימוש.

שלי יחימוביץ': לבית שימוש, כן, שירותים.

שלי יחימוביץ': אגב, פשוט כי לא נתנו לעובדים לצאת לשירותים, כי הרי מדובר בעלות תועלת, כן.

שלי יחימוביץ': אז אם בן אדם מרוויח 22.4 ₪ לשעה, ונותנים לו לצאת ל-10 דקות לשירותים, מדובר בהפסד כספי.

שלי יחימוביץ': אז פשוט לא נותנים לצאת.

שלי יחימוביץ': אז העברנו את החוק הזה, הצלחנו להעביר אותו בשנייה ושלישית, והכנסנו לשם סעיף בדבר הצורך גם להתקין מתקן שירותים נאות בקרבת מקום העבודה, שזה גם מובן מאליו, והצלחנו לדחוק לשם סעיף שהחובה על התקנת מתקן השירותים תחול לא רק על הקבלן, אלא גם על המזמין.

שלי יחימוביץ': זה הרי הגיוני, אם עומד מאבטח במרכז קניות, ברור שמי שצריך להתקין את השירותים זה לא הקבלן, אלא בעל מרכז הקניות.

שלי יחימוביץ': האוצר עמד על הרגליים האחוריות.

שלי יחימוביץ': שר האוצר יובל שטייניץ, זה היה בכנסת הזאת בעצם, כשאני חושבת על זה.

שלי יחימוביץ': שר האוצר יובל שטייניץ הגיש הסתייגות לסעיף הזה.

שלי יחימוביץ': תבינו עד כמה, עד כמה אין רצון לשום אחריות.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': כי אולי באמצעות הסעיף הזה היה נוצר תקדים של אחריות מזמין, שתבינו.

שלי יחימוביץ': למרבה הזמן, באחת מאותן תאונות טובות שקורות בכנסת, שטייניץ יצא ---

אילן גילאון: או ששר האוצר רגיל לשירותים שעומדים בהם על הרגליים האחוריות.

שלי יחימוביץ': שטייניץ אולי יצא לשירותים ואלקין כעס עליו שהוא לא עומד לגונן על ההסתייגות שלו, והיה במצב רוח נדיב שכזה, ואותו סעיף שמחייב את המזמין בהתקנת שירותים עבר, בסוג של נס.

שלי יחימוביץ': אבל זה באמת מדגים את הרצון להתנער לחלוטין מאחריות לאותם עובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': ועוד משפט אחד ברשותך, חשוב לי נורא שאנחנו לא נשב כאן ונצקצק בלשוננו על עובדי הקבלן המסכנים ונבין שזאת חלק משיטה כלכלית, וכל מי שמתנגד להרחבת תקציב המדינה וסליחה שאני אומר את זה, חברי חבר הכנסת אדרי, אבל בתקציב האחרון שהוגש, היה כלל פיסקאלי מסובך שהמציא שר האוצר שטייניץ, שהביא רחמנא ליצלן להגדלת התקציב בקצת להרחבת התקציב.

שלי יחימוביץ': אתם זוכרים את הכלל הפיסקאלי הזה?

שלי יחימוביץ': קדימה בוועדת הכספים הגישה הסתייגות לכלל הפיסקאלי בטענה שזאת חוסר אחריות תקציבית והתפרעות פיסקאלית.

שלי יחימוביץ': עכשיו, שאלתי אותם – מה אתם עושים?

שלי יחימוביץ': מה אתם מגישים הסתייגות ימינה עוד מהליכוד, מה זה?

שלי יחימוביץ': יש לכם הזדמנות קצת להרחיב את התקציב.

שלי יחימוביץ': כל מי שמדבר על קיצוץ שומנים ועל הרזיית שירות המדינה ועל הקפאת תקנים, ועל האאוט סורסינג ועל מדינה לא יעילה, מזמין עובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שתדעו את זה.

שלי יחימוביץ': יש קשר ישיר בין מדינה קטנה לבין עובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': כי זה לא שנעלם הצורך בעובדים סוציאליים וזה לא שנעלם הצורך במתכנתים וזה לא שנעלם הצורך במורים כשמקטינים את המדינה.

שלי יחימוביץ': הם ממשיכים להיות מועסקים, אבל פשוט כעובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': לכן השינוי יהיה בסופו של דבר, עם כל הרצון שלי והאמונה שלי שיתרחש הנס והקריאה שתפעלו כדי שיעבור החוק הזה בשנייה ושלישית, השינוי יתרחש רק שיהיה שינוי משמעותי של תפיסת העולם הכלכלית של מי שנמצא בשלטון.

שלי יחימוביץ': כרגע אין סימנים שזה הולך לקרות.

אילן גילאון: תודה רבה, חברת הכנסת יחימוביץ.

אילן גילאון: דן כרמלי, מלשכות המסחר.

תודה אדוני יושב הראש.

שמי דן כרמלי, אני סמנכ"ל איגוד לשכות המסחר.

אני רוצה, אולי אני אפתיע חלק מהנוכחים כאן, אבל אני רוצה לברך את חבר הכנסת אמסלם ואת חבר הכנסת אדרי על הדיון החשוב הזה, ואני אתחיל ואומר שאנחנו חושבים, איגוד לשכות המסחר וחטיבת חברות כוח האדם באיגוד לשכות המסחר, חושבים שיש צורך להטיל אחריות על מזמיני שירות חברות שירותים.

צריך להבין אבל, שבציבוריות הישראלית יש איזו שהיא טעות באבחנה בין חברות כוח אדם, קבלני שירות ומיקור חוץ.

כל הטענות שעולות בנושא, בעיקר ממוקדות אצל קבלני שירותים ואנשי מיקור חוץ.

חברות כוח אדם, אני רוצה ---

שלי יחימוביץ': תעשה לי טובה, באמת.

שלי יחימוביץ': הרי כל האנשים האלה היו פעם עובדי קבלני כוח אדם ואז שינו את הסטאטוס המשפטי שלהם, כדי לא לעמוד בחוק חברת כוח אדם.

יעקב אדרי: נכון.

יעקב אדרי: זה מה שאמרתי.

אבל חברת הכנסת יחימוביץ, הרי גם את בוודאי שמת את ידך על תיקון משנת 2000, אמנם לא היית עוד אז חברת כנסת, אבל שמת את ידך על תיקון משנת 2000 לחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, סעיף 12 א' שקובע שבעצם חברות כוח אדם, עובדים לא יכולים להיות מועסקים על ידי חברות כוח אדם, אלא לתקופה של 9 חודשים בלבד.

זאת אומרת ---

שלי יחימוביץ': ואז הלכתם ושיניתם את חברות כוח האדם לנותני שירותים, זה הכל.

זאת אומרת, הנושא הזה, הנושא של פעילות חברות כוח אדם, מוסדר בחוק.

אני לא מדבר, חברת הכנסת יחימוביץ ---

יעקב אדרי: אבל אלה חברות כוח אדם.

יעקב אדרי: זה פשוט להתחכם.

שלי יחימוביץ': לא, אי אפשר עם כיבוס המילים הזה, באמת.

אילן גילאון: עורך הדין כרמל, בוא תבין, אנחנו חברי כנסת אמנם אבל לא אידיוטים, כפי שאתה ---

אני לא חושב שכך, חבר הכנסת גילאון, אדוני יושב הראש, אתה יודע שאני לא חושב כך.

אילן גילאון: אנחנו משחקים את אותו משחק פה ואנחנו הולכים סחור סחור.

אילן גילאון: אז בוא תאמר, אלף זה לגיטימי מה שאתה חושב, זה בסדר.

אילן גילאון: לי אין טענה אל סרסורי כוח האדם.

אילן גילאון: אין לי טענה, הם צמחו בתוך שיטה שאפשרה להם לעשות את הדבר הזה.

אילן גילאון: אני רוצה לשנות את השיטה.

אני לא חושב שזה נכון.

אני מבין מה שאדוני אומר, אני רק אומר שיש טעות בהבנה בציבוריות הישראלית להבדל בין חברות כוח אדם, קבלני שירות ואנשי מיקור חוץ.

אילן גילאון: אדוני, אין הבדל.

דב חנין: העם כנראה פשוט יותר חכם, הוא לא קונה את זה.

אילן גילאון: בוא, תסיים את דברך.

אני רוצה לסבר את אוזנכם ויכול להיות שלא תסכימו, אבל אני רוצה לסבר את אוזניכם.

אילן גילאון: בסדר, זה עניין באמת של ארגומנט אידיאולוגי, לגמרי נאמר פה.

אילן גילאון: העמדה של הדוברים כאן הייתה שבנושא של תיווך עבודה יש לנו בעיה עם המושג תיווך עבודה בכלל, במובן הזה.

אוקי, אז אני אסביר ואז אני אתייחס בלשוני שלי בעניין הזה.

צריך להבין, חברות כוח אדם על פי אותו חוק, חברות כוח אדם, שוב, לא נותני שירותים ולא מיקור חוץ, שזה פטנט חדש, אלא חברות כוח אדם מפקידות ערבויות כספיות גדולות כדי לשמור על זכויותיהם, כדי שישמרו זכויותיהם של עובדים שעובדים דרך חברות כוח אדם.

החוק קובע שלא ניתן להעסיק עובד חברת כוח אדם אצל מעסיק בפועל יותר מ-9 חודשים ברציפות, עת אז גם המשרה וגם העובד שרופים בעצם.

זאת אומרת יש כאן מנגנון נכון.

יכול להיות שצריך להאריך את התקופה הזאת, יכול להיות שחלק יחשבו שצריך לקצר אותה, אנחנו חושבים שצריך להאריך אותה.

אבל יש מנגנון סדור ונכון שמאפשר, גם למעסיק וגם לעובד לבחון האם הם רוצים להתקשר בהתקשרות קבועה.

שלי יחימוביץ': אבל הוא לא קיים באמת אצל עובדי קבלן, נו, באמת.

אילן גילאון: ואז מפטרים את האנשים אחרי 9 חודשים.

שלי יחימוביץ': אתה יודע שבשירות המדינה יש סך הכל 8,000 עובדי קבלן כמו אלה שאתה מדבר עליהם ומאות אלפים, מאות אלפים עובדים של "נותני שירותים", שזה עובדי קבלן לכל דבר.

שלי יחימוביץ': אנחנו מתמודדים עם מציאות פיקטיבית?

חברת הכנסת יחימוביץ, מה שקרה כנראה בשירות המדינה ---

אילן גילאון: תני לו לסיים.

שלי יחימוביץ': לא, אבל הוא ממשיך עם השפה האורווליינית הזאת.

שלי יחימוביץ': אנחנו אמורים לשתף פעולה עם המלל הזה.

אילן גילאון: הוא וזה תפקידו.

שלי יחימוביץ': כן.

ליה שמטוב: אבל אנחנו יודעים את ההבדל בינינו לבין ---

אילן גילאון: אז אנחנו יודעים, בסדר, הוא מסביר לנו את זה.

אילן גילאון: בסדר.

אני חושב, אדוני יושב הראש, שיש חוסר הבנה בנושא הזה ולכן אני מרשה לעצמי לבקש זמן לעצמי.

אילן גילאון: בסדר, אז קיבלת את זמנך.

תודה אדוני.

בפועל, תקופת ההעסקה הממוצעת באמצעות חברות כוח אדם היא קצרה יותר מ-9 חודשים.

יש הרבה מאד עובדים שזקוקים למשרות זמניות.

אילן גילאון: אבל אדוני כנראה יש לו חוסר הבנה בנושא הנדון בישיבה.

לא, אנחנו מדברים אל אחריות המזמין, בהחלט כן, אבל צריך להבין שיש אחריות למזמין ויש אחריות לחברות כוח האדם באמצעות אותו חוק.

צריך להבין שמעסיקים זקוקים גם לעובדים זמניים.

יש משרות ספציפיות שמטיבן וטבען הן זמניות.

יש עובדים שזקוקים למשרות זמניות.

אני רוצה לסבר את אוזנכם, אם מישהו לא יודע עדיין, שקיים הסכם עבודה קיבוצי שתנאיו הוכתבו על ידי ההסתדרות הכללית וההסתדרות הלאומית, וקיבל צו הרחבה על כלל עובדי הענף ועל כלל העובדים שמועסקים דרך חברות כוח אדם.

שוב, לא חברות שירותים.

אילן גילאון: אדוני, אתה יודע מה נושא הישיבה שלנו?

כן אדוני.

אילן גילאון: אחריות המזמין.

אילן גילאון: אתה יודע מי המזמין?

כן, כן.

אילן גילאון: אתה יודע מי המזמין, אתה מדבר עכשיו בשם מי?

אילן גילאון: בשם המזמין או בשם המוזמן?

אני מדבר בשם המזמינים ובשם חברות כוח האדם.

אילן גילאון: אבל אנחנו לא עוסקים בזה עכשיו.

אילן גילאון: הרחבת את דעתנו, אנחנו מודים לך, אבל זה לא הנושא.

אז אני אבקש עוד 60 שניות ואסיים.

אילן גילאון: אני נותן לך 60 שניות, בשמחה, בבקשה.

תודה, אדוני יושב הראש.

אני רוצה להזכיר שיש הסכם פנסיה כללי במשק, שאנחנו חתומים עליו וכוללים בו גם את עובדי חברות כוח האדם.

אני רוצה לומר שאין דלת מסתובבת.

עובד חברת כוח אדם בסופו של יום, אם לא נקלט לעבודה זמנית, מטרתו היחידה היא בסופו של יום אם מתאים לו להיכנס ולמצוא את מקום העבודה, וחברות כוח אדם הן אלה ש---

אילן גילאון: תודה.

לא עברו 60 השניות, אני מיד מסיים אדוני.

שתי הפעילויות המרכזיות של חברות ---

אילן גילאון: מבחינת זמן איכות עברו יותר בשניות.

אילן גילאון: פשוט אתה אומר את דברך וזה בסדר, וזה אפילו משכנע.

אילן גילאון: אבל זה פשוט לא, מה עניין שמיטה לכלי מיטה?

אז אני רק אסיים במשפט אחד אדוני.

למזמין בפועל יש אחריות וצריכה להיות לו אחריות שהעובדים יקבלו את התנאים המגיעים להם על פי חוק ועל פי ההסכמים הקיבוציים.

אילן גילאון: ובא לציון גואל.

אילן גילאון: אתה רואה, אנחנו אפילו מסכימים, תראה איזה יופי.

תודה, אדוני יושב הראש.

אילן גילאון: עופרי רביב מהתאחדות הסטודנטים, סגן יושב ראש הסתדרות הסטודנטים.

עופרי רביב: התאחדות הסטודנטים.

אילן גילאון: תשמע, אנחנו מתבלבלים בין ההסתדרות הציונית לסוכנות היהודית.

אילן גילאון: זה בסדר, מה שאנחנו לא מתבלבלים שאנחנו רוצים להיות שותפים לברכות אליכם, של חבר הכנסת דב חנין מקודם, כולנו.

אילן גילאון: לפחות כל מי שיושב בצד הזה של השולחן מטעם הכנס.

אילן גילאון: ת

עופרי רביב: אז תודה רבה.

עופרי רביב: אני רוצה גם להודות לחברי הכנסת שיזמו את הדיון אמסלם ואדרי, וכמובן אני אגיד בקצרה.

עופרי רביב: אנחנו מסכימים כמובן עם כל הדברים שאמר חבר הכנסת דב חנין ודברים אחרים שנאמרו כאן.

עופרי רביב: אי אפשר לטעות.

עופרי רביב: יש הצעת חוק אחת משמעותית, זה הצעת חוק אחריות המזמין, אליה צריך לחזור, אותה צריך לקדם ובעינינו הדיון בהצעת החוק הגברת האכיפה הוא דיון עקר.

עופרי רביב: הוא דיון שאין בו משמעות.

עופרי רביב: הצעת החוק הזאת לא מהווה שיפור משמעותי, אלא היא להיפך – התחמקות של המדינה מאחריותה לעובדים, לאוכלוסיות החלשות.

עופרי רביב: זה משהו שציפיתי, שציפינו אנחנו אחרי הקיץ האחרון שנראה נימה אחרת ונראה קול אחר שעולה מהכנסת.

עופרי רביב: בעיני זה עצוב מאד שהדבר הזה לא עולה לדיונים מהירים ובצורה מהירה לא מיושם.

אילן גילאון: אתה עכשיו בדיון מהיר.

עופרי רביב: לא, אני מתכוון שכאילו כולנו יודעים שכשנצא מהחדר הזה ונגיע למליאה אנחנו נתקל לצערי הרב ועדיין אנחנו רואים התנגדות של נציגי האוצר למשל לדבר הזה והתחמקות מהאחריות של המדינה לזה שהיא המעסיק הכי גדול של עובדי הקבלן.

עופרי רביב: ואנחנו מתכוונים להיאבק בזה ואנחנו מתכוונים להיות כאן ולהמשיך להיות בדיונים ואם צריך גם מחוץ לדיונים, עד שנראה באמת סוף לעושק המתמשך הזה.

עופרי רביב: אני מקווה מאד שלא נשכח, היעד ---

אילן גילאון: אדוני מבין שהמחאה ללא מסקנות פוליטיות אין לה שום משמעות.

עופרי רביב: אני מבין טוב מאד ובגלל זה אנחנו גם נמצאים כאן.

אילן גילאון: הכנסת זה דבר מאד אמורפי, מה זה הכנסת?

אילן גילאון: מי בכנסת, כמה בכנסת?

עופרי רביב: אני מקווה מאד ש ---

אילן גילאון: אני מכיר לפחות פה כמה אנשים שמכחילות להם הידיים מרוב הנושא הזה שמדברות עליו.

עופרי רביב: ברור.

עופרי רביב: כוונתי היא שאני מקווה מאד שאני אראה את זה עובר, שהחוק עובר ובמהרה ואנחנו כאן נמשיך להיות כאן.

עופרי רביב: אני אומר, מבחינתנו הסיפור הוא בסוף צריך להיות לא אבל הצעות חוק כאלה ואחרות.

עופרי רביב: צריך לחתור להעסקה ישירה.

עופרי רביב: לא נראה בעינינו מקובל מספר האחוז הגדול הזה של עובדי קבלן, בטח בשירות הציבורי וגם במגזר הפרטי.

עופרי רביב: זה לא משהו שהוא מקובל עלינו.

עופרי רביב: היעד שלנו ממשיך להיות העסקה ישירה.

עופרי רביב: תודה.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: חברת הכנסת שמטוב.

ליה שמטוב: תודה רבה אדוני יושב הראש.

ליה שמטוב: אני גם רוצה לברך את חברי הכנסת על הדיון הזה.

ליה שמטוב: ובאמת, אנחנו כבר קדנציה שנייה שאני פה ומדברים על הנושא הזה, אני חושבת עשרות פעמים דיברנו במליאה ובוועדות ובכל מקום מה שאפשר.

ליה שמטוב: אני לא רוצה לחזור על הדברים שאמר דב חנין, כי הוא הסביר בדיוק את ההצעה שלי ושלו ושל שלי, וגם את ההצעה של הממשלה.

ליה שמטוב: אני רוצה להגיד לכם, ב-2 בפברואר 2010, ביקשתי מיושב ראש ועדת הרווחה, חיים כץ, את החלת דיון רציפות על הצעת החוק.

ליה שמטוב: ואז הוא אמר, החלת דין הרציפות על ההצעה תהיה שוט מול הממשלה.

ליה שמטוב: כך הוא אמר.

ליה שמטוב: כמה זמן כבר עבר מ-2 בפברואר 2010?

ליה שמטוב: כמעט שנתיים.

ליה שמטוב: בפברואר זה כבר שנתיים.

ליה שמטוב: אני עוד פעם עשיתי חושבים, קראתי עוד פעם את ההצעה שלנו, קראתי את ההצעה של הממשלה, חשבתי אולי משהו צריך לשנות, אולי משהו שכן יסכימו לזה.

ליה שמטוב: ומה עשיתי?

ליה שמטוב: הלכתי ועבדתי.

ליה שמטוב: אני, כחברת הכנסת, עבדתי כעובדת ניקיון בקניון מלחה.

ליה שמטוב: ניקיתי, סליחה על הביטוי – חרא.

ליה שמטוב: איפה?

ליה שמטוב: בשירותים.

ליה שמטוב: אחר כך עבדתי כעובדת ניקיון בבית חולים שיבא ושם ניקיתי את הדם בחדרי ניתוח, וחקרתי את הנושא ודיברתי עם עובדי הניקיון גם בקניון וגם בשיבא.

ליה שמטוב: שלי, את אמרת פה שהעברת הצעת חוק על זה שאנשים יכולים לצאת לשירותים.

ליה שמטוב: את יודעת איך מגיעים עובדי ניקיון לשיבא?

ליה שמטוב: בהסעה.

ליה שמטוב: עכשיו, ההסעה מגיעה בזמן, מאיפה הם מגיעים – מאשדוד מערים מסביב.

ליה שמטוב: ההסעה מגיעה בזמן ובזמן הנסיעה קורה שקורית תאונה בדרך.

ליה שמטוב: תאונה.

ליה שמטוב: ובטח שההסעה היא מגיעה כבר באיחור לעבודה.

ליה שמטוב: מה את חושבת, זה לא שנותנים להם לצאת לשירותים.

ליה שמטוב: מורידים להם את הזמן הזה, מורידים להם מהמשכורת.

שלי יחימוביץ': ברור.

ליה שמטוב: זה מה שאני שמעתי וזה מה שסיפרו לי.

ליה שמטוב: דבר כזה פשוט.

ליה שמטוב: קטן.

ליה שמטוב: אבל למה עושים את זה?

ליה שמטוב: כי פה מה אנחנו רואים ובכלל מה אנחנו יודעים?

ליה שמטוב: כי ההסכמים שעושים, ההסכם שאינו מבטיח תנאי עבודה.

ליה שמטוב: מראש חותמים על הסכם התקשרות, מראש חותמים על הסכם הפסד.

ליה שמטוב: אז מה אתם רוצים?

ליה שמטוב: מה אתה אומר?

ליה שמטוב: אם מזמין שירות מראש חותם על הסכם הפסד, איך יכול להיות שהקבלן ישלם את כל מה שמגיע לעובד?

ליה שמטוב: באיזה שהוא מקום קבענו שצריך?

אילן גילאון: חברת הכנסת שמטוב, יש הרבה קבלנים שמסבסדים את המדינה בשמחה.

ליה שמטוב: הוא צריך גם להרוויח את זה ושמעתי ---

אילן גילאון: אלה שאומרים לך – עולה לי יותר – זה האנשים האלה.

ליה שמטוב: כשעכשיו ההסתדרות השביתו את המדינה, בכיר מאד באוצר דיבר בגלי צה"ל.

ליה שמטוב: הוא אומר – מה זה, לכל עובד צריכים להיות תנאי עבודה כמו שצריך וגם משכורת צריכה להיות.

ליה שמטוב: מה זה הדבר הזה?

ליה שמטוב: אתה אומר את זה ואתה, אתה שאתה חותם על הסכם ההפסד ואתה יודע מראש שאתה חתמת על זה.

ליה שמטוב: אז איך אתה בכלל יכול לדבר על זה?

ליה שמטוב: תשמעו רבותי, מספיק כבר עם הדיבורים.

ליה שמטוב: אני ביקשתי ב-2.2.2010 את החלפת דין רציפות להצעת חוק מזמין שירותי קבלן.

ליה שמטוב: עד היום יושב ראש הוועדה לא עשה עם זה כלום.

ליה שמטוב: אני רואה שזה ---

שלי יחימוביץ': טוב, זה לא אשמתו, זה הממשלה צריכה לאשר דין רציפות, ליה.

ליה שמטוב: כן, דין רציפות אנחנו צריכים להצביע בוועדה.

ליה שמטוב: זה שממשלה לא מאפשרת את דין הרציפות, הוועדה היא מבקשת לאשר את הדין רציפות.

ליה שמטוב: ואם יושב ראש הוועדה, וחבר שהוא לא נמצא היום, יש לי את הדברים שהוא אמר.

ליה שמטוב: הוא אמר ---

אילן גילאון: אני אסביר מה.

שלי יחימוביץ': אני מציעה שתייצרו משבר קואליציוני על רקע אחריות מזמין.

אילן גילאון: בדיוק.

ליה שמטוב: אתה יודע מה אני מציעה?

ליה שמטוב: אני מהיום מכריזה פה ---

אילן גילאון: זה ממש התעללות בעובדי קבלן מה שאת עושה עכשיו.

שלי יחימוביץ': לא, זה מדהים.

אילן גילאון: היא גם עובדת אצל קבלן.

ליה שמטוב: תראו, הנושא הזה הוא באמת נושא של 300,000 עובדי קבלן.

ליה שמטוב: ועד שיושב הראש לא יסכים להעביר, זאת אומרת לבקש את דין הרציפות, אני פה מכריזה ופה שומעים כולם – על שביתת רעב.

אילן גילאון: גברתי, היושב ראש יכול לבקש וזה ייפול.

אילן גילאון: זה הרעיון.

אילן גילאון: יש לוועדה עמדה, אני לא יודע אם היא מדויקת כמו שלך.

ליה שמטוב: הוא יכול לבקש ויכול להיות שזה שניקיתי את החרא ---

אילן גילאון: לא, את אמרת שיושב הראש לא עושה כלום, היושב ראש עשה לא מעט בנושא.

ליה שמטוב: וניקיתי את הדם וזה, עכשיו אני מכריזה על ---

אילן גילאון: לנקות את החרא זה אפילו לא הסבה מקצועית אם את עוברת מהכנסת לזה, זה בערך אותה עבודה.

אילן גילאון: זה שטויות.

ליה שמטוב: על שביתת רעב.

ליה שמטוב: יכול להיות שמשהו פה יזוז.

אילן גילאון: טוב, תודה רבה לך.

אילן גילאון: עכשיו גברת גילד ולאחר מכן עורכת דין דבורה אליעזר, בבקשה.

– חיו: .

– חיו: האגודה היא חברה בפורום זכויות עובדים, שכוללת הרבה מאד ארגונים שעוסקים בזכויות עובדים כמו קו לעובד, כמו הקליניקות באוניברסיטת תל אביב ואחרים, שקודמו במהלך ---

שלי יחימוביץ': אלה הגופים שעכשיו לא יוכלו לגייס תרומות, רק נבהיר.

– חיו: בין השאר, כן.

– חיו: זהו, אני עוד עובדת על תקציב 2010, אז אני יושבת פה.

– חיו: טוב, אבל לגופו של העניין הזה, הארגונים האלה, כולנו בפורום קידמנו במהלך השש-שבע שנים האחרונות את הנושא הזה, ובאופן ספציפי עזרנו לקדם את החקיקה של האחריות מזמין.

– חיו: היינו בין המנסחים של החוק הזה, שהניחו חברי כנסת שונים, כמו שכבר דובר פה במהלך הכנסות האחרונות.

– חיו: אני פשוט מצטרפת לדברים שכבר נאמרו פה, כי הכל כבר נאמר.

– חיו: מה שמטריד במיוחד כרגע הוא שבחקיקה שיש עוד סיכוי שיקדמו אותה, החקיקה של הממשלה, אני פשוט לא אתעכב על החקיקה הפרטית שנראה לי שהסיכוי שלה הוא נמוך עוד יותר, אבל החקיקה של הממשלה יש בה פרק שעוסק באחריות מזמין, יש שם שורה ארוכה של סייגים.

– חיו: הוועדה עשתה מאמץ אמנם לתקן, אבל ההתנגדות של הממשלה והמעסיקים הייתה אדירה.

– חיו: ולכן רשימת הפטורים הזאת עדיין קיימת.

– חיו: ככל שהחקיקה הזאת תתקדם, כרגע יושב ראש הוועדה, דווקא חבל באמת שהוא לא נמצא, הוא מנסה להתעקש על כמה שיפורים ודברים, אבל הפרק הזה לפי דעתי הוא מאד בעייתי כמו שהוא, ואני חושבת שצריך לעשות מאבק אדיר להוריד את הסייגים הרבים שיש שם, ולדאוג לאחריות מזמין.

– חיו: זאת הדרך היחידה שבה יפסיקו להעסיק בהעסקה מהסוג הזה.

– חיו: גם מצד אחד נותנים כלי למי שנפגע.

– חיו: מצד שני, זאת הדרך היחידה שהממשלה תבין שזה פשוט לא משתלם לה להעסיק בדרך הזאת, ויחזרו להעסקה ישירה של אנשים.

– חיו: תודה.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: עכשיו דבי ממשרד התמ"ת.

- אליעזר: שלום רב.

- אליעזר: בכל מקרה רציתי להגיד מספר מילים.

- אליעזר: אני עורכת ספיר-אליעזר ממשרד התמ"ת.

- אליעזר: רציתי לומר מספר מילים בקשר להצעת החוק הממשלתית שדובר עליה היום.

- אליעזר: קודם כל להזכיר שהצעת החוק לא דנה רק באחריות מזמין, היא דנה גם באחריות מזמין, אבל היא דנה גם בהגברת האכיפה של דיני עבודה, לתת כלים חדשים ונוספים למפקחי העבודה של משרד התמ"ת להתמודד עם תופעת ההפעלות של דיני עבודה.

- אליעזר: זה משהו שצריך לקחת בחשבון, ולכן חשוב לנו לקדם את הצעת החוק הזאת.

- אליעזר: במישור של אחריות מזמין הצעת החוק מטפלת בשלושה מישורים, וצריך גם לזכור את זה.

- אליעזר: מישור אחד הוא המישור המנהלי של הטלת עיצומים כספיים גם על מזמיני שירות.

- אליעזר: המישור האחר הוא המישור הפלילי והמישור השלישי שדובר היום כאן, זה המישור של אחריות אזרחית.

- אליעזר: עכשיו, הנושא הוא בדיון בוועדות ואנחנו באמת דנים בנושאים אחד אחד.

- אליעזר: יחד עם זאת, אני כן רוצה לפרוש לפחות את התורה שעומדת מאחורי הצעת החוק הממשלתית, שהיא לא נכתבה רק על ידי משרדי הממשלה, אלא שהיא פרי של הסכמות בין ההסתדרות, בין המעסיקים ובין הממשלה.

- אליעזר: הצעת החוק יוצאת מנקודת הנחה שאנחנו רוצים לגרום למזמיני השירות במהלך חוזה ההתקשרות עם הקבלן, לעמוד על זכויותיהם של הקבלן.

- אליעזר: ולכן, הסייגים וההגנות הניתנות למזמין השירות נובעות דווקא מכך שאנחנו רוצים שהמזמין ייקח אחריות במהלך חוזה ההתקשרות.

- אליעזר: ובמה אנחנו מדברים?

- אליעזר: לדוגמא, אם חוזה ההתקשרות שבין מזמין השירות לבין קבלן כוח אדם הוא חוזה הפסד, כפי שהוגדר בחוק, אזי כל ההגנות וכל הסייגים של האחריות נופלים.

- אליעזר: כלומר, תהיה אחריות ישירה על מזמין השירות.

- אליעזר: כך גם לדוגמא הנושא של בודק שכר עבודה מוסמך, שזה מונח חדש שנכנס בחוק, שמחייב.

- אליעזר: מזמין שירות שרוצה לקבל הגנה בבית הדין לעבודה, הוא יוכל בעצם במהלך ההעסקה של העובדים, לבצע בדיקות תקופתיות כדי לבחון האם באמת מקיימים את זכויות העובדים.

- אליעזר: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שרוב העובדים לא מגיעים לבית הדין לעבודה, ולכן צריך לדאוג להעסקה עוברת במסגרת חוזה ההתקשרות ולא לסמוך על זה שעובד אחד יגיע לבית הדין ובסופו של דבר בית הדין ישתכנע שמתקיימים יחסי עובד מעביד בין מזמין השירות לבין העובד.

- אליעזר: לדעתי אנחנו צריכים לדאוג ולבחון כיצד אנחנו עושים כדי לגרום לאחריות המזמין במסגרת חוזה ההתקשרות.

- אליעזר: ואחד הדברים זה באמת שאלת חוזה ההפסד ואיך אנחנו מתייחסים אליו במסגרת החקיקה.

- אליעזר: זה נושא אחד.

- אליעזר: עוד משהו שחשוב פה להדגיש.

- אליעזר: גם הצעת החוק הפרטית אחריות מזמין שירות וגם הצעת החוק הממשלתית, באים להתמודד עם התופעה של פגיעה בזכויות עובדים.

- אליעזר: אנחנו לא מדברים כאן על כותרת הדיון שהיה בעצם הבאה להשוות תנאים בין עובדי הקבלן לבין עובד המזמין, אלא בעצם על זה שלא יפגעו זכויות עובדים ומטפלים בעצם באמת באוכלוסיות עובדים שהם בשכבות החלשות, ויותר נכון להיום בהצעת החוק הממשלתית, שזה בשירותי ניקיון, שמירה ואבטחה.

- אליעזר: ועוד כמה דברים שצריכים לקחת בחשבון של פעילויות שנעשו גם בכנסת וגם בממשלה.

- אליעזר: ב-2009 הוכנס הליך של רישוי חדש בקרב חברות שמירה וניקיון ואנחנו התחלנו לרשום וגם להסדיר את התחום הזה.

- אליעזר: הכנסת חוקקה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ וגם חבר הכנסת חיים כץ, יזמו הצעת חוק בקשר לאיסור התקשרות של מזמין שירות עם קבלן שירות שאין לו רישיון, והצעת החוק עברה כבר שלוש קריאות והיא תיכנס לתוקף ב-1.1.2012 ולדעתי זה עוד צעד חשוב שצריך לקחת אותו בחשבון.

- אליעזר: כמו כן, פעילות שנעשתה גם בממשלה בקשר לשינוי תקנות חובת המכרזים והטלת אחריות, גם שהגופים הציבוריים לוקחים על עצמם לבחון את ההתקשרויות עם הקבלנים, כאשר אלה הם מפירי חוק.

אילן גילאון: תודה רבה גברתי.

ליה שמטוב: ההצעה הממשלתית שמדברת עליה היועצת המשפטית של התמ"ת, זה כבר גם 4 שנים.

ליה שמטוב: אז למה אם זה הצעה כל כך טובה והצעה ממשלתית ---

אילן גילאון: היא הצעה לא כל כך טובה.

אילן גילאון: תיכף אנחנו נאמר מה הממשלה רוצה ומה הוועדה רוצה ומה את רוצה.

ליה שמטוב: אז אני חושבת שפשוט זה סתימת פיות ---

אילן גילאון: בסדר.

ליה שמטוב: ומדברים כל הזמן על ההצעה ל ---

אילן גילאון: באופן כללי אנחנו תמיד אוהבים את אמא, את השמיים ואת אלוהים.

אילן גילאון: זה בסדר וזה לא טוב לעשוק וזה.

אילן גילאון: אבל מה שקורה בפועל זה מציאות אחרי לגמרי.

אילן גילאון: אחרון הדוברים הוא מרטין וילר מהתאחדות הסטודנטים, ולאחר מכן אני אסכם כאן את הדיון.

אילן גילאון: אלא אם כן יש למישהו משהו שהוא עוד רוצה להגיד ולא הצליח, אז אני אתן לך אחריו.

אילן גילאון: כן, בבקשה.

מרטין וילר: שלום.

מרטין וילר: אני לא מהתאחדות הסטודנטים, אני רכז תחום עובדי קבלן בעמותת "במעגלי צדק".

מרטין וילר: אנחנו כתבנו נייר עמדה משותף שלנו ושל ההתאחדות באמת בנושא הזה של גם הצעת החוק אחריות המזמין, וערכנו בעצם איזו שהיא השוואה עם הצעת החוק להגברת ---

אילן גילאון: צודק, צודק, צודק.

אילן גילאון: אנחנו העברנו אותך רובריקה.

מרטין וילר: לא, זה בסדר.

מרטין וילר: אנחנו עובדים ביחד הרבה, אז זה בסדר.

אילן גילאון: בסוף ניתן לך גם תואר, תואר שני תקבל.

מרטין וילר: אני רק רוצה להתייחס, לפני שאני אדבר על ההשוואה ממש בקצרה בין שתי הצעות החוק, לדבריו של חבר הכנסת אמסלם, שחבל שהוא לא נמצא פה.

מרטין וילר: הוא אמר משהו בסגנון של – מצב עובדי הקבלן במגזר הציבורי הוא לכאורה יותר טוב מבמגזר הפרטי.

מרטין וילר: אני רק אציין שהחשב הכללי במשרד האוצר קבע תקנות עוד ב-2007 שמחייבות את משרדי הממשלה לבצע בקרה על ההתקשרויות עם קבלני השירותים, ובעצם לפקח בצורה יחסית רציפה, עד כמה שניתן, פעם בשנה, על ההתקשרויות ועל זכויות עובדי הקבלן.

מרטין וילר: מבדיקה שאנחנו קיימנו בעמותה "במעגלי צדק", אנחנו מצאנו שההוראות פשוט לא מיושמות.

מרטין וילר: אז בזמן שאנחנו מדברים גבוהה גבוהה על זכויות עובדים, קודם כל צריך לוודא שמה שנקבע בתוך משרד האוצר ואמור לחול על כלל משרדי הממשלה, והרשויות המקומיות אגב, כי זה הורחב, צריך לוודא שקודם כל זה נשמר.

מרטין וילר: אין יישום של הוראות החשב הכללי, יש הפרה בוטה של זכויות עובדי קבלן במגזר הציבורי, הכי גרוע שאפשר להעלות על הדעת, כולל מדיניות של דלת מסתובבת ועוד דברים שזה לא המקום והזמן לדבר עליהם, אבל שווה שגם אתם תתנו את הדעת על זה.

מרטין וילר: תבדקו מה קורה עם הוראות החשב הכללי, זה פשוט סוג של הפקרות למעשה.

מרטין וילר: אז נייר העמדה שאנחנו כתבנו ביחד – "במעגלי צדק" וההתאחדות – מבצע השוואה מאד פשוטה בין חוק אחריות המזמין לחוק הגברת האכיפה של דיני העבודה.

מרטין וילר: כמו שחבר הכנסת חנין אמר, חוק אחריות המזמין הוא חוק טוב, הוא חוק מידתי, הוא חוק מאוזן, הוא מתמרץ את מזמיני השירותים לבצע בקרה על ההתקשרויות עם חברות הקבלן.

מרטין וילר: הוא בעצם מסייע למדינה באכיפת חוקי העבודה, חד וחלק.

מרטין וילר: לכן צריך לקדם אותו.

מרטין וילר: אנחנו, אפשר לומר מתנגדים, בטח לפרק שמתייחס בהגברת האכיפה לאחריות המזמין.

מרטין וילר: אנחנו מבקשים מהכנסת, בכלים שעומדים לרשותכם, לחזור ולקדם את הצעת החוק המקורית.

מרטין וילר: זאת הצעה טובה, היא מאוזנת, היא מידתית, היא גם נותנת איזה שהוא פרק זמן סביר לקבלן לתקן את ההפרות.

מרטין וילר: אנחנו חושבים שלא צריך להיות סלחנים עם קבלנים שמנצלים, אבל זו הצעת חוק טובה וצריך לחזור אליה.

מרטין וילר: זה בהקשר של חוק אחריות המזמין.

מרטין וילר: אני כן רוצה קצת להתייחס ללקונות ולפגמים בהצעת החוק להגברת האכיפה.

אילן גילאון: יש לך דקה.

מרטין וילר: כן, בסדר, אני אעשה את זה ממש על רגל אחת.

אילן גילאון: על רגל אחת זה אני עושה, אתה תעשה את זה בדקה.

מרטין וילר: על שתי רגליים אני אעשה את זה.

מרטין וילר: הצעת החוק להגברת האכיפה של דיני עבודה, יש בה הרבה מראית עין.

מרטין וילר: יש בה, כמו שחבר הכנסת חנין אמר – הרבה כאילו – אבל בעיקר העדר רצון אמיתי להטיל אחריות על מזמיני שירותים.

מרטין וילר: הסייגים שם, ואת זה אמרה ועדת העבודה והרווחה באיזה שהוא מסמך שהגיע אלינו ממש אתמול היא אומרת דבר כזה, ואני מצטט – "המדינה אינה נוקטת הליכים פליליים כנגד עצמה וגם לא תטיל עיצומים כספיים על עצמה כמזמינה".

מרטין וילר: הדבר אומר שלא ניתן כבר מראש להטיל אחריות על מזמיני שירותים שהם במגזר הציבורי.

מרטין וילר: אז כבר חשפנו את כלל עובדי הקבלן במגזר הציבורי למצב שבו הם לא יכולים לקבל סעד כנגד הפרות.

מרטין וילר: ואני לא אכנס לפגמים נוספים שיש בהצעת החוק הזאת.

מרטין וילר: בקצרה, טוב, אני מבין שאני על זמן שאול.

אילן גילאון: בסדר.

אילן גילאון: אתה אומר את הקו המרכזי, אנחנו תומכים בקו שלך, שלא תבין.

מרטין וילר: אוקי, אז אנחנו מבקשים באמת מהכנסת לחזור להצעת החוק המקורית, לזנוח את ההצעה הממשלתית, היא לא הצעה טובה, יש בה הרבה מאד חורים והיא בשורה התחתונה לא מאפשרת הטלת אחריות על מזמין שירות.

אילן גילאון: יקירי, אנחנו זנחנו כל דבר שקשור בממשלה כבר מזמן.

אילן גילאון: אתה לא מעודכן, אבל בסדר.

אילן גילאון: אחרונת הדוברים, לפני הסיכום, בבקשה.

אילן גילאון: רק שמך לפרוטוקול.

רות דונר: עורכת דונר, יועצת משפטית באגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות העובדים הלאומית.

רות דונר: אנחנו סבורים שאין די בהטלת אחריות על מזמין השירות והגברת האכיפה.

רות דונר: סעד נוסף שיש לבצע אותו באופן משולב, הוא להחיל איזה שהוא סטנדרט אחיד של תמחור של שעת עבודה.

רות דונר: כך אנחנו מתגברים על התופעה של מכרזי הפסד, כי מה שרוב החברות של קבלני שירותים עושות, הן מתמחרות שעת עבודה לפי שעת עבודה של עובד בעל וותק של יום ראשון בעבודה.

רות דונר: מה שקורה שמקץ שנה העובד הזה עבד שנה, יש לו זכות לדמי הבראה גבוהים יותר, ליותר ימי מחלה, יותר ימי חופשה, וכשמתמחרים מכרז בסכום מינימאלי, אי אפשר להמשיך להעסיק את העובד הזה בשנה השנייה, ובכך אנחנו בעצם מגבירים את המנגנון של הדלת המסתובבת הידועה לשמצה.

רות דונר: לכן, אנחנו היינו מציעים להחיל איזה שהוא סטנדרט של לקבוע רף של חמש שנות וותק, ולפי הסטנדרט הזה לחייב את מי שמציע הצעות במכרזים האלה, לתמחר את השעות לפי חמש שנות וותק.

אילן גילאון: תודה רבה לך גברתי.

מאיר שטרית: סליחה, אפשר עוד משפט?

אילן גילאון: משפט, בבקשה.

מאיר שטרית: מירי בן שטרית מהחשב הכללי.

מאיר שטרית: לא ברור לי על מה מתבססות הטענות של האדון פה, לגבי הביקורת שמבוצעות על ידי החשב הכללי.

מאיר שטרית: מתבצעות ביקורות על ידי החשב הכללי, לא ברור לי מאיפה הבאת את האינפורמציה הזאת.

אילן גילאון: הוא מתבסס על המציאות, הוא מתבסס על הכביסה שמתבהרת בכביסה, על המציאות שקיימת בשטח.

אילן גילאון: על זה הוא מתבסס.

מאיר שטרית: אנחנו מקבלים דיווחים על הביקורות האלה ואנחנו בודקים אותן ועוקבים אחרי הנושא הזה מקרוב מאד.

מרטין וילר: אז אני אשמח להראות לך ממצאים סותרים.

אילן גילאון: גברתי, משרד האוצר במקרה הזה הוא הנוגס הראשי, אז אל לכם.

אילן גילאון: לאט לכם.

אילן גילאון: לאט לכם.

אילן גילאון: ואת יודעת שאני לא מתעמר אף פעם בפקידי משרדי הממשלה.

אילן גילאון: יש לי תמיד טענות אל מקבלי ההחלטות שיושבים בשולחן שלי, או בשולחן שאני לצערי לא יושב שם, שהייתי מאד רוצה.

אילן גילאון: בגדול, זאת וועדה וצריך להבין שהדיון הוא דיון עקרוני.

אילן גילאון: לוועדה הזאת יש עמדות בנושא של חקיקה, יכול להיות שהיא לא מדויקת כמו החקיקה הראשונה, אבל אחד האויבים של המציאות שאנחנו רוצים לתקן אותה הוא רוב הצעות, יותר מדי, כאשר הדבר הבסיסי ביותר שאנחנו מדברים כולנו עליו, זה שהרעיון של תיווך העבודה לא צריך להיות בכלל קיים.

אילן גילאון: אגב, הוא גם לא היה קיים פעם.

אילן גילאון: מדינת ישראל במצבים הכי קשים שלה, הבינה שהחובה לתת עבודה לאדם היא חובתה של מדינה.

אילן גילאון: ולכן אני לא מלין ולא בא כלפי לשכות המסחר ולא כלפי אף אחד, אלא כלפי המדינה עצמה.

אילן גילאון: האם הזכות לעבוד ולעבוד בכבוד בלא שכר מינימום מדורג, בלא שום דבר אחר, על פי תנאים אחידים או הסכם קיבוצי לכל העובדים במדינת ישראל, הוא חובה של מדינה.

אילן גילאון: בדרך כלל שאני אומר את הדברים האלה אומרים לי - לך לצפון קוריאה.

אילן גילאון: אז אני אומר אני לא מצפון קוריאה, אני בא לומר שאני מקבל כלכלת שוק, אני לא מקבל חברת שוק.

אילן גילאון: וחברת הכנסת שמטוב, המציאות הזאת, בואו נבין, פוליטית היא מתבצעת באולם לא רחוק מכאן, שבו יש 120 כפתורים.

אילן גילאון: שם מתבצע הכל, כי כל השאלות שאנחנו דנים כאן הן מי מקבל ומי משלם.

אילן גילאון: זה כמעט מנטרה קבועה שלי.

אילן גילאון: אני אומר מי מקבל ומי משלם.

אילן גילאון: אם האנשים לא מוגנים על ידי המדינה שלהם, להיפך – אם המדינה שלהם היא זו שעושקת אותם, אם ככל שהמשרד יותר גדול במדינת ישראל הוא גונב את העובדים שלו יותר או עושה הסכמים עם הקבלן, ואני רוצה לתת כמה דוגמאות למה המדינה מתנגדת בהסכם ומה הוועדה מציעה, בבקשה, כדי שאנחנו נדע על מה מדובר.

אילן גילאון: הוועדה רוצה להטיל עיצומים כספיים על המזמין לטובת קרן שתיטיב עם עובדי הקבלן.

אילן גילאון: עיצומים כספיים.

אילן גילאון: הממשלה לא מוכנה כי היא לא מוכנה לקנוס את עצמה, גברתי ממשרד האוצר.

אילן גילאון: היא לא רוצה לתת לעצמה קנס.

אילן גילאון: הוועדה רוצה לעשות התקשרות עם קבלן עבריין למשך שלוש שנים.

אילן גילאון: יש קבלנים רצידיביסטים.

אילן גילאון: קבלנים עבריינים פעם אחרי פעם אחרי פעם.

אילן גילאון: אנחנו אומרים תקפיאו את מערכת היחסים לשלוש שנים, המדינה מוכנה רק לשנה אחת.

אילן גילאון: אנחנו מדברים על דברים שכולם יודעים, נכון?

אילן גילאון: זה היה הויכוח לפני כמה?

אילן גילאון: שלושה, ארבעה ימים.

אילן גילאון: הוועדה דורשת להטיל אחריות פלילית על נושא משרה בצד המזמין.

אילן גילאון: מי שמזמין עבודה שהיא עבודה בהסכם של הפסד, יישא באחריות פלילית אישית, כפי שמקובל היום.

אילן גילאון: המדינה מתנגדת לכך, כמובן.

אילן גילאון: זאת אומרת מי כאן שומר על השומרים?

אילן גילאון: למי כאן האחריות בסופו של דבר?

אילן גילאון: הוועדה רוצה להטיל אחריות פלילית כאמור, אמרתי, על חשב שחתם על מכרז הפסד.

אילן גילאון: חשב שחותם על מכרז הפסד – דמו בראשו – הוא צריך לשאת באחריות פלילית במקרה הזה.

אילן גילאון: הממשלה כמובן מתנגדת.

אילן גילאון: הוועדה רוצה להרחיב את הענפים, אדוני עורך הדין, מאבטחה, ניקיון והסעדה לענפים נוספים.

אילן גילאון: הממשלה כמובן מתנגדת.

אילן גילאון: ורעיון חדש שאנחנו רוצים להציע אותו בוועדה, זה שיהיה מן אונבוץ MEN כזה, כמו שעכשיו נקבע אדם שמטפל בנושא של הטרדות מיניות בתוך משרדים, יהיה אדם שמטפל בנושא הזה של קיפוח של עובדי קבלן.

אילן גילאון: אני אומר את הדברים האלה לחילופי חילופין, חילופין, חילופין, כי בסופו של דבר יש בקנה מספר חקיקות.

אילן גילאון: אחת, איסור מוחלט על משרדי ממשלה להעסיק עובדי קבלן.

אילן גילאון: אין שום סיבה בעולם.

אילן גילאון: וברוב טיפשות ואיוולות, מדינה לא מבינה שהכי משתלם לה מבחינה כלכלית זה לספק עבודה ועבודה בכבוד לאזרחיה.

אילן גילאון: כי זה יעלה לה הרבה יותר זול מאשר הפרויקטים האחרים שהיא עושה.

אילן גילאון: קנייתו של מקום עבודה במדינה הוא זול מקנייתו של מקום אבטלה, אם מישהו יעשה חשבון לאומי אחראי.

אילן גילאון: וזאת הנקודה המרכזית שצריך להבין אותה.

אילן גילאון: אבל אצלנו יש קומץ שפושה בעניין הזה, לכן בסופו של דבר צריך לחתור לכך שלהעלים את כל שוק העבודה, למעט נושאים שהם HEAD HUNTERS, אני לא יודע, מקצועות מאד ייחודיים, אין לי מושג.

אילן גילאון: כאלה שיש בהם שבב מיוחד במוח וכו', שזה צריך להגריל אותם בכל מיני מקומות.

אילן גילאון: או עבודה שהיא עבודה מתמשכת לאורך זמן קצר ביותר, והיא מועסקת על ידי גורמים מאד פרטיים.

אילן גילאון: ולכם אני אומר חברה, פעם שאלו את השאלה מה ההבדל בין מהפכן לבין רדיקל.

אילן גילאון: אני זוכר את זה ככה כשהייתי בערך סטודנט בגיל שלכם, אז מישהו הסביר שרדיקל הוא לוקח כפית ומתחיל להעביר את המים עם הכפית מצידו האחד של הסכר לצידו השני.

אילן גילאון: ואילו המהפכן לוקח תותח, מפגיז את הסכר, דופק את הסכר עם האבנים, עם המים ומעביר את כל הדברים לצד השני ואין סכר ואין בטיח ואין כלום.

אילן גילאון: ולכן הקצב הנכון לעשות את הדברים זה להעביר את המים בחביות, זה מה שאנחנו צריכים.

אילן גילאון: בדליים, אם לא בחביות במקרה שלנו.

אילן גילאון: אני מאד מקווה שהמחאה החברתית שמתחילה היום היא דור חדש, שיודע לשאול האמת את השאלה מה מגיע לו.

אילן גילאון: כי אחרת לא תתקיים פה דמוקרטיה.

אילן גילאון: אם אנשים לא יידעו לשאול את עצמם גם מה מגיע להם מהמדינה ורק ...

אילן גילאון: מה מהמדינה מגיע להם, לא תתקיים פה דמוקרטיה ולעולם ישלוט קומץ על הרוב, שיהיה ברור לגמרי.

אילן גילאון: אנשים יפעלו בניגוד לאינטרס שלהם.

אילן גילאון: לכן בסופו של דבר כל הפתרונות, עם כל המגוון המאד רחב של חוקים שמוצעים כאן, הם ייפתרו בהחלטות מדיניות פוליטיות במשרד האוצר.

אילן גילאון: אגב, לגבי הפקידים, אני חושב שאני תמיד חוזר ואומר – מעולם לא ראיתי שתפסו את שר האוצר במקלט, במרתף של משרד האוצר, קשרו אותו בחבלים ובחגורות, הרביצו לו מכות הפקידים ואמרו לו – קבל את המדיניות שלנו.

אילן גילאון: זה עוד לא קרה מעולם.

אילן גילאון: בדרך כלל מי שקובע מדיניות זה היושב בשולחן הממשלה, ולכן כל הטענות צריכות לבוא לשם.

אילן גילאון: ואם הממשלה נותנת את הרישיון הזה, סימן שיש לה עניין בו והעניין הזה הוא מנוגד לאינטרס הכללי, אני אגיד לכם גם למה.

אילן גילאון: לא משום שאנחנו איזה פילנתרופים ועושים טובה למישהו, לא.

אילן גילאון: משום שלכל אחד מאיתנו יש הרבה יותר סיכוי להיות עובד קבלן מאשר הקבלן עצמו.

אילן גילאון: באופן הסתברותי אנחנו אנשים סטטיסטיים.

אילן גילאון: לכל אחד מאיתנו יש את הסיכויים להיות אותה מורה שעובדת באמצעות קבלן, או אותה עובדת סוציאלית שעובדת באמצעות קבלן והיא צריכה לעבוד 25 שנים להרוויח משכורת של מנהל בנק בחודש אחד, מאשר להיות מנהל הבנק.

אילן גילאון: ולכן זה בניגוד לאינטרס הכללי שלנו.

אילן גילאון: כל העבודה הזאת שהיא תיווך עבודה, היא בניגוד לאינטרס הציבורי הכולל.

אילן גילאון: היא רעה חולה, מה שהנביאים קראו לה, אגב "מעגלי צדק", בתקופה של פרות הבשן.

אילן גילאון: זה הנושא.

אילן גילאון: ולכן עקב בצד אגודל, בצורה שאנחנו רצים מהר כדי להתקדם לאט, את הדבר הזה צריך להעביר, את החולה הזאת מן המקום.

אילן גילאון: המקום הראשון, חברת הכנסת שמטוב, שצריך לעשות את זה, זה קודם כל בכנסת ישראל.

אילן גילאון: קודם כל צריכה להיות המלחמה שלנו לגבי המקום הזה.

אילן גילאון: לבטל פעם אחת ולתמיד את התופעה האומללה והמכוערת הזאת של עובדי קבלן.

אילן גילאון: אני אמרתי פה את עמדת הוועדה ואני גם מציע לסכם אותה.

אילן גילאון: אני בהחלט מציע ליושב ראש, בשם הפורום הזה, ליושב ראש הוועדה הקבוע חיים כץ, לבדוק שוב את ההסתברות ואת התקפות ואת הסיכוי להחיל דין רציפות על חוק חברי הכנסת ליה שמטוב, שלי יחימוביץ ודב חנין, החוק המקורי.

אילן גילאון: אני יודע שהוא חוק טוב.

אילן גילאון: אני חושב שהיושב ראש נמנע לעשות כן משום שהוא לא רוצה להכשיל את החוק, ולא מסיבות אחרות, כי אנחנו מה לעשות, בתוך עמנו אנחנו יושבים.

אילן גילאון: אנחנו מציעים לא פעם הרבה מאד חוקים מצוינים וטובים.

אילן גילאון: חוק כמו לבטל את המע"מ על תרופות, אתם במהפכה שם.

אילן גילאון: לבטל מע"מ על תרופות, רק על תרופות.

אילן גילאון: ממשלת ישראל לא מסכימה ואז היא מקימה את טרכטנברג וטרכטרמן וכל הדברים האחרים, שזה פשוט כסת"ח אחד גדול, כי הממשלה יכלה להחליט בעצמה למי היא נותנת וממי היא לוקחת, זה מאד פשוט העניין הזה.

אילן גילאון: אבל לכן אנחנו מסכמים בצורה אופטימית ובאור חיובי מאד, שכולנו עושים את המאמץ כדי להעביר את הנושא שנקרא – תיווך העבודה – מן הארץ שלנו, אם לא מן העולם בכלל.

אילן גילאון: תודה רבה לכולם.