ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 883, 2011-11-09 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום שינויים בתקציב לשנת 2011 ובקשות רביזיה על שינויים בתקציב.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני, הצעה לסדר.

משה גפני: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: לפני כשלושה שבועות, ואפילו יותר, במהלך הפגרה, באחת מן הישיבות של הפגרה, שאלתי את אדוני היושב ראש בנוגע להעברות הכספים, העברות שמונחות לפתחנו, דקה לפני שאנחנו מגיעים לישיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו אז דיברנו ואמרת שניתן לכנסת לחזור לעבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת שחברי הכנסת יוכלו לקבל בעוד מועד, לפחות שבוע ימים לפני, את כל ההעברות מראש, כדי שנוכל לראות, ללמוד ולהעיר את הערותינו הן ב-ע' והן ב-א'.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה ורוצה לשמוע את התייחסותך לעניין הזה.

משה גפני: אין אפשרות להניח אותן שבוע קודם.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: החיים הם לא שבוע קודם.

משה גפני: מה שהיה בעבר, הייתה תיבה של חברי הוועדה בה היו שמים את ההעברות.

משה גפני: כל פעם שהייתה מגיעה העברה, היו שמים אותה בתיבה.

משה גפני: מאז השתכללו הדברים והכל מגיע בצורה בה זה מגיע וצריך לקחת את זה מהוועדה אלא אם כן נמצא איזו טכניקה אחרת, אבל אין דבר כזה של שבוע.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לנו כאן העברות שהגיעו לפני שבועיים ושלושה שבועות, ואנחנו נדרשים בחמש דקות ללמוד העברה תקציב מתקציב לתקציב.

משה גפני: לא, אין חמש דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: אז שעתיים.

משה גפני: לא, גם אין שעתיים.

משה גפני: באותו יום אני לא מביא אלא אם כן זה משהו של פיקוח נפש.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת עלינו.

רוחמה אברהם-בלילא: זה שאתה לא מביא, זה בסדר, אבל אני כחברה בוועדת הכספים חושבת שזה לא נכון, זה לא ראוי ואין בזה שום שקיפות כלפי חברי הכנסת וכלפי הפיקוח של הכנסת על עבודת הממשלה כדי לוודא אם כספים שמועברים לא מועברים לטובת דברים אחרים.

משה גפני: הבנתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אם הבנת, צריך לראות איך אנחנו עושים את זה אחרת.

יצחק וקנין: אדוני היושב ראש, אני הצעתי לה הצעה קודם לכן כי דיברנו על כך.

יצחק וקנין: אמרתי לה שהיא יכולה כל רגע להיכנס אל טמיר ולראות.

משה גפני: אני אשב אתכם.

משה גפני: נמצא איזו דרך.

משה גפני: לי אין שום עניין להסתיר כאן כלום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת ולכן אני מעלה את הנושא.

משה גפני: גם אין מציאות של הסתרה.

משה גפני: אם ההעברה מגיעה עכשיו ואת למשל תבקשי רביזיה, אני מכבד את זה.

משה גפני: אני רוצה שלא ישתמע כאילו יש ויכוח בינינו.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אין ויכוח.

משה גפני: יש כאן שאלה טכנית.

משה גפני: נשב עם טמיר, נשב ביחד כולנו, ונראה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להאיר עוד משהו.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים בסוף שנה ובדרך כלל - כשרה אני יודעת לומר את זה – בסוף שנה תמיד יש עודף בקופות והשרים מחלקים את העודף הזה איך שבא להם ואיך שהם רוצים, כמובן על פי הקריטריונים.

משה גפני: אנשי האוצר שיושבים כאן מחייכים.

שי חרמש: רוחמה, את גם צריכה לציין שאת לא עשית את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אמרתי לפי הקריטריונים.

רוחמה אברהם-בלילא: לא אמרתי שיש שר שעובר על החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת שבגלל שעברנו משבר חברתי גדול, מן הראוי שאנחנו נעזור לאותם שרים להעביר את העודף לטובת דברים יותר חברתיים.

משה גפני: רוחמה, אני רוצה לומר לך שני דברים.

משה גפני: את מדברת על שני דברים שונים לחלוטין.

משה גפני: נכון, שני הדברים חשובים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני קושרת ביניהם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה באמת לא קשור.

משה גפני: לגבי הנושא הראשון, זאת שאלה טכנית במהותה שתלוי באמת במזכירות הוועדה.

משה גפני: נצטרך למצוא דרך.

משה גפני: אם יש דרך, צריך למצוא אותה.

משה גפני: ההתפתחות הטכנולוגית גרמה לכך שמנהל הוועדה או מזכירות הוועדה שולחים לחברי הוועדה הודעה על כך שהגיעו כך וכך העברות.

משה גפני: את לא יודעת מה הפנייה ואת צריכה לבוא לכאן ולראות אותה, דבר שבעבר היית רואה בתיבה שלך ואני זוכר שאף אחד לא נגע בה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש מיילים.

משה גפני: זה לא מגיע במיילים.

משה גפני: בסדר, נשב ביחד.

משה גפני: אין כאן שום עניין להסתיר.

משה גפני: לגבי הנושא השני הוא נושא מהותי.

משה גפני: מאז היית שרה ועד היום התרחקנו שנות אור ביכולת השרים לתפקד מול פקידי האוצר.

משה גפני: מה שאת אומרת, זה יפה מאוד.

שי חרמש: כל הסמכויות עברו ליושב ראש ועדת הכספים.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זה מה שרציתי להגיד עכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: ליושב ראש ועדת הכספים ולחברי הוועדה.

משה גפני: זה נכון.

יצחק וקנין: לשר הפנים היה מענק שר – אתה מכיר את זה – פעם הוא יכול היה לחלק אותו, אבל היום הוא חייב לעמוד בקריטריונים ולומר מדוע הוא נותן לזה סכום כזה ולמישהו אחר סכום אחר.

שי חרמש: זה לא ביג דין להיות היום שר.

רוחמה אברהם-בלילא: ביג דיל זה להיות חבר ועדת הכספים.

משה גפני: אתה צנוע וענו.

משה גפני: גם שר הפנים וגם שר השיכון, במספר לא קטן של פניות, פנו אליך ואמרו לך שתסדר את זה כי הם לא יכולים.

משה גפני: טוב, לא חשוב, נשאיר את זה עכשיו.

יצחק וקנין: שרים היום לא שווים כלום.

יצחק וקנין: מי שעושה היום, אלה פקידי האוצר והיועץ המשפטי של אותו משרד.

יצחק וקנין: גם ראש הממשלה מסתכל אל היועץ המשפטי או לא.

יצחק וקנין: תדעו לכם שזאת אנרכיה.

יצחק וקנין: אני פוחד מהמצב הזה.

יצחק וקנין: צריך לתת איזה חופש לשר כך שיהיה לו שיקול דעת, כי אם אין שיקול דעת – אלה רק הפקידים שמכתיבים.

רוחמה אברהם-בלילא: בסופו של יום האחריות מוטלת על השר.

יצחק וקנין: נכון.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין צודק.

זבולון אורלב: אנחנו אשמים.

זבולון אורלב: אנחנו צריכים לשנות את החוק.

משה גפני: נכון.

משה גפני: בוועדת החוקה מונח חוק שלי לגבי היועצים המשפטיים אבל לא מתקדמים אתו.

זבולון אורלב: הם עושים מלאכתם נאמנה.

זבולון אורלב: הטענות מופנות רק לעצמנו.

משה גפני: אני אומר לכם שגם היועצים המשפטיים וגם אנשי משרד האוצר הם באמת ובתמים – אני לא מדבר על חריגים – מתכוונים לטובת המדינה.

משה גפני: הם משוכנעים שזאת טובת המדינה ולפי השקפת עולמם.

יצחק וקנין: הם רוצים לתקוע אותך במשהו שאתה רוצה להוביל אותו ולכן הם הולכים ומכינים לך בג"ץ.

יצחק וקנין: הם מביאים לך את הבג"ץ והוא מתוכנן ומתוזמן כמו שאתה רוצה אותו.

יצחק וקנין: זאת המציאות של מדינת ישראל.

משה גפני: זה נושא גדול לדיון.

יצחק וקנין: אני אומר את הדברים בכל מקום אליו אני הולך ואני לא פוחד לומר את זה כי זאת המציאות.

משה גפני: דרך אגב, אני רוצה להודיע לוועדה שקיבלתי הודעה משר האוצר ומשר התעשייה שסולם השקילות חוזר למתכונתו הקודמת וכל נפש שווה נפש.

רוחמה אברהם-בלילא: מה אתה אומר?

רוחמה אברהם-בלילא: איזו הודעה דרמטית.

שי חרמש: עכשיו אני מציע לעשות סולם שקילות נכון.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: פנייה מספר 546 – משרד הפנים.

משה גפני: שני תקני עתידים.

זבולון אורלב: מה זה שני תקני עתידים?

משה גפני: אין רפרנט.

משה גפני: פנייה מספר 556 – עם הפנייה הזאת יש בעיה משפטית.

זבולון אורלב: על איזה משרד מדובר?

חן לב: מדובר על משרד החינוך.

חן לב: יש פנייה דומה של מינהל מקרקעי ישראל.

חן לב: אני אקדים בכמה מלים.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אנחנו מדברים על עבודה בלתי צמיתה.

משה גפני: אנחנו מדברים על פנייה מספר 556.

חן לב: אכן.

משה גפני: יש עוד פנייה של עבודה בלתי צמיתה.

חן לב: נכון.

חן לב: פנייה מספר 604.

משה גפני: אני מבקש שנדון על שתי הפניות יחד כי לגבי שתיהן יש את אותה בעיה משפטית.

זבולון אורלב: שתיהן במשרד החינוך?

משה גפני: לא.

משה גפני: הראשונה במשרד החינוך.

משה גפני: פנייה מספר 604 שהיא בעמוד 29 היא עבודה בלתי צמיתה.

משה גפני: 33 משרות במינהל מקרקעי ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אפשר לקבל לגבי עבודה בלתי צמיתה?

משה גפני: תקבלי עכשיו.

זבולון אורלב: זאת עבודה לא קבועה.

משה גפני: אני רק רוצה שנדע על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: אלה שתי הפניות עליהן מדובר לגבי עבודה בלתי צמיתה.

חן לב: אכן.

משה גפני: פניות מספר 556 ו-604 – אתה תסביר את שתי הפניות.

חן לב: אני אסביר את הרקע למהלך.

חן לב: בחוק התקציב השנתי מוגדרים שני סוגים של משרות, משרות בתקן שיא כוח אדם על פי חוק יסודות התקציב ומשרות שמתוקצבות באמצעות חודשי העסקה שאנחנו קוראים להן עבודה בלתי צמיתה.

רוחמה אברהם-בלילא: בין היתר אלה עובדי הקבלן?

חן לב: חס וחלילה.

חן לב: מדובר בכל מקרה בעובדי מדינה.

חן לב: ההבדל המקורי בין שני סוגי ההעסקה היה בין עובדים שהם עובדים קבועים לבין עובדים שתקופת העסקתם היא זמנית למשימה שתקופתה ידועה מראש.

חן לב: נציבות שירות המדינה ביקשה לבצע מהלך של המרה של קבוצה גדולה של משרות מתקצוב במסגרת עבודה בלתי צמיתה לתקצוב בשיא כוח אדם.

חן לב: אני אבקש מנציגת נציבות שירות המדינה להסביר את מהות המהלך ואת המשמעויות מבחינה כספית.

משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם, לא מדובר על עובדי קבלן אבל מדובר על רעיון מסוג דומה.

משה גפני: את תכף תשמעי.

ציון פיניאן: אותה גברת בשינוי אדרת.

משה גפני: אני אבקש ממך גם שכאשר את מסבירה את המהלך הזה, תגידי על העובדים הבלתי צמיתים האלה כמה שנים הם במהלך הזה.

משה גפני: כמה שנים הם עובדים.

משה גפני: זאת אומרת, אלה לא עובדי קבלן אבל הם שנים עובדים כך.

משה גפני: אם תוכלי גם למסור פרטים, בבקשה.

חן דנוך: בשירות המדינה יש כמה וכמה סוגי העסקה.

חן דנוך: יש את ההעסקה הקונבנציונאלית שהיא העסקה בשיא כוח אדם, זאת אומרת, התקציב הוא תקציב קבוע, העובד נכנס, עובר את תקופת הניסיון במכרז פומבי כמובן והתקציב קבוע והוא או בפנסיה תקציבית או בפנסיה צוברת למרות שהיום כבר אין פנסיה תקציבית, אבל נעזוב את הפנסיה.

חן דנוך: יש סוג אחר שנקרא עבודה בלתי צמיתה.

חן דנוך: עבודה בלתי צמיתה היא איזושהי סוג העסקה מאוד ישן שאומר שהעובד עושה בדיוק אותו הדבר כמו חברו שעובד בשיא כוח אדם, אלא שהתקציב של המשרה שלו הוא מתחדש משנה לשנה אבל העבודה היא חיונית.

שי חרמש: ואם התקציב לא מתחדש, האיש הולך הביתה?

חן דנוך: זאת הבעייתיות.

זבולון אורלב: אבל שר החינוך רוצה להפוך עבודה בלתי צמיתה לעבודה צמיתה.

זבולון אורלב: אז מה הבעיה?

חן דנוך: יש הסכום עם אגף התקציבים.

משה גפני: מי אמר שיש בעיה?

זבולון אורלב: אם היה הפוך, אני מבין שיש בעיה.

משה גפני: זבולון, היות שהמטרה ראויה, לכן זה על סדר היום.

משה גפני: אם המטרה לא הייתה ראויה, זה בכלל לא היה על סדר היום.

משה גפני: הבעיה היא בעיה משפטית.

משה גפני: רוחמה שאלה אם מדובר על עובדי קבלן ואמרתי שאלה לא עובדי קבלן, אבל זה אותו רעיון.

זבולון אורלב: הלוואי שכל השרים היו עושים כך.

חן דנוך: העסקה לעומת זאת שהיא העסקה לא צמיתה, לא קבועה ולא בלתי צמיתה ולא בחודשי עבודה, זה למשל משרות אמון של שרים או של מנכ"לים.

חן דנוך: בא עובד, הוא נבחר על ידי השר למשרת אמון, הוא מגיע לתקופת העסקתו לפי העסקתו של השר, השר הולך הביתה, אותה משרה יוצאת.

חן דנוך: היא מתוקצבת בבסיס חוק התקציב אבל אותו עובד הולך הביתה יחד עם השר או עם המנכ"ל.

חן דנוך: סטודנטים למשל, משרות עונתיות למשל בחקלאות, צריך קטיף תפוזים, אנחנו יודעים שמדובר בחודשים מסוימים בחורף, העבודה נגמרת, הפרויקט נגמר, האיש הולך הביתה.

חן דנוך: כל יתר המשרות מבחינת נציבות שירות המדינה הן משרות חיוניות.

חן דנוך: לטעמנו לפחות יש בעיה כי אם אנחנו יוצרים משרות והמשרות הן כאילו בעבודה בלתי צמיתה, זה קצת משבש את המבנה הארגוני של אותו משרד.

חן דנוך: המשרד מבין שהמשרות הן צמיתות אבל מצד שני התקציב אומר שהן לא צמיתות אלא הן בעבודה בלתי צמיתה.

חן דנוך: זאת ההבחנה בגדול.

חן דנוך: מבחינת נציבות שירות המדינה, מהיום שהעובד זכה במכרז, העבודה היא צמיתה, מבחינתנו הוא יכול מיד להיקלט לשיא כוח אדם.

חן דנוך: זאת עמדת הנציבות.

משה גפני: למה הוא לא נכנס?

חן דנוך: ראשית, הוא לא נכנס בגלל בעיות תקציביות.

חן דנוך: שנית, יש איזשהו הסדר עם אגף התקציבים.

משה גפני: מה זאת אומרת בעיות תקציביות?

משה גפני: הרי משלמים לו משכורת.

חן דנוך: משלמים לו משכורת.

משה גפני: אז מה הבעיות התקציביות?

חן דנוך: זה בבסיס התקציב.

חן דנוך: תכף יסביר לנו אגף התקציבים.

רוחמה אברהם-בלילא: הם לא רוצים להכניס את זה לבסיס התקציב.

חן דנוך: כנראה לא רוצים להגדיל את בסיס התקציב הקבוע, למרות שזה לא מגדיל.

זבולון אורלב: שניהם בבסיס התקציב.

זבולון אורלב: גם עבודה בלתי צמיתה נמצאת בבסיס התקציב.

רוחמה אברהם-בלילא: אז מה הבעיה להפוך את זה לאחד?

חן לב: אני אוסיף על מה שאמרה נציגת נציבות המדינה.

חן לב: מה שאנחנו מבקשים בעצם זה לתקן עיוות שקיים בחוק התקציב השנתי.

משה גפני: תתקנו את החוק.

חן לב: זה בדיוק מה שאנחנו מבקשים לעשות בפניות הללו.

משה גפני: למה אתם לא עושים את זה?

חן לב: לשם כך התכנסנו.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת שזאת תהיה הפנייה האחרונה שנקבל בעניין הזה?

משה גפני: לא.

משה גפני: מדובר על 1,884 משרות כאלה בשירות המדינה.

משה גפני: הם הולכים בדרך הקלה ואני לא יודע למה.

משה גפני: אני פשוט לא מבין.

משה גפני: למה דרך העברה תקציבית שנאשר אותה, אנחנו לא נשאיר את זה כך, אם היועצת המשפטית של הוועדה תסכים, למה אתם לא מתקנים את החוק?

משה גפני: אנחנו נעביר את זה בשלושה ימים.

חן לב: חוק התקציב?

משה גפני: כן.

משה גפני: לתקן את החוק.

חן לב: זה מה שאנחנו מבקשים לעשות בפנייה לוועדה.

משה גפני: אני לא למדתי משפטים באוניברסיטה.

משה גפני: אני לא מכיר דבר כזה שמתקנים את החוק דרך העברה תקציבית.

חן לב: לא מדובר בהעברה תקציבית.

חן לב: רגע לפני שנגיע לשאלה הטכנית, אני רוצה להוסיף עוד כמה מלים לגבי השאלה המהותית.

משה גפני: עכשיו הגענו.

משה גפני: השאלה היא טכנית.

חן לב: הפתרון לה הוא טכני.

חן לב: אני רוצה להוסיף עוד כמה מלים לעניין המהותי.

חן לב: אנחנו מבקשים שחוק התקציב השנתי ישקף בצורה טובה יותר את המציאות בה עובדים מועסקים תקופות ארוכות כדי שמספר המשרות בשיא כוח אדם בחוק התקציב, ישקף את מספר העובדים הקיימים בפועל.

חן לב: חשוב לציין שזכויותיו של עובד או היחסים בין המעביד לעובד, בין אם הוא מועסק בעבודה בלתי צמיתה ובין אם הוא מועסק בשיא כוח אדם, למעשה לא משתנים.

חן לב: ההבדל המרכזי היחיד שהוא מהותי לגבי העובדים הוא, כמו שציינה חן, לא משפיע על קביעות משום שקביעות ניתנת בלאו הכי אחרי שעובד מועסק חמש שנים.

משה גפני: מה תעשו אם אנחנו לא מאשרים את התקציב הזה?

זבולון אורלב: עובד רגיל מקבל קביעות אחרי שנה.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא מקבל את הכסף.

משה גפני: הוא לא מקבל משכורת.

רוחמה אברהם-בלילא: ברור.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא מקבל שכר.

משה גפני: אם אנחנו לא מאשרים.

חן לב: לא.

חן לב: חלילה.

קריאה: עובדים מקבלים קביעות אחרי שנתיים.

זבולון אורלב: תלוי.

זבולון אורלב: לא כולם אחרי שנתיים.

משה גפני: אני לא מבין.

משה גפני: אם אנחנו לא מאשרים את התקציב, מה קורה?

חן לב: לא יקרה שום דבר.

חן לב: העובדים ימשיכו לעבוד.

רוחמה אברהם-בלילא: מאיפה תשלם להם משכורת?

חן לב: במידה שהפנייה לא תאושר, העובדים ימשיכו להיות מועסקים.

משה גפני: לא על זה אני שואל.

משה גפני: הרי זה נושא תקציבי.

משה גפני: נניח שיחסר כסף במשרד ואנחנו לא נאשר את התקציב, הם ימשיכו לקבל שכר?

חן לב: כן.

חן לב: היכולת של משרדי הממשלה, של נציבות שירות המדינה, לסיים את העסקתו של עובד, בין אם הוא מועסק בשיא כוח אדם ובין אם הוא מועסק בחודשי העסקה, בעבודה בלתי צמיתה, לא מושפעת.

זבולון אורלב: שאלה.

זבולון אורלב: חוק התקציב שבא לאישור הוועדה מונה בתקנה בבסיס את שיא כוח האדם.

חן לב: אמת.

זבולון אורלב: שיא כוח אדם, מה שחשוב שם זה מספר המשרות ולא הכסף.

חן לב: אמת.

זבולון אורלב: גם אם לא יהיה כסף, יהיו חייבים לשלם את המשכורת.

חן לב: אמת.

זבולון אורלב: מה ששונה בעבודה בלתי צמיתה.

זבולון אורלב: אם התקציב לא מספיק, יגידו למשרד לפטר את העובד.

זבולון אורלב: הוא שואל, אם מותר לי לפרש את השאלה, עכשיו, כשאנחנו עושים את ההעברה התקציבית, איך זה משתנה בבסיס התקציב של המשרד ששיא כוח האדם משתנה?

זבולון אורלב: הרי שם זה חוק התקציב.

זבולון אורלב: הוא שואל אותך איך אתה רוצה דרך העברה תקציבית לשנות את חוק התקציב.

זבולון אורלב: אתה צריך לבקש שינוי בחוק התקציב על מנת להגדיל את שיא כוח האדם הקבוע של המשרד.

זבולון אורלב: פירשתי אותך נכון?

משה גפני: אני יכול לקחת אותך כדי שתפרש אותי בעוד כמה דברים?

זבולון אורלב: אני אשתדל לעזור לך.

משה גפני: תשיבי לו.

משה גפני: זאת השאלה המרכזית של הדיון הזה.

משה גפני: אין כאן דיון מהותי.

משה גפני: אנחנו רוצים שעובדים יהיו עובדים קבועים ושלא יהיו עובדים בלתי צמיתים.

משה גפני: בכלל, גם המילה צמיתים, יש לה צליל רע מאוד.

משה גפני: תענו על השאלה הזאת שהיא השאלה המרכזית.

חן לב: הידע שלי בדיני עבודה, לצערי הוא מוגבל מאוד.

חן לב: אני לא יודע שעובד שמועסק מספר שנים תחת שורה בתקציב או טור בתקציב שנקרא חודשי עבודה בלתי צמיתה, ניתן לסיים את העסקתו בדרך קלה יותר.

זבולון אורלב: אם לא הבנת את השאלה, אני מורה גרוע.

זבולון אורלב: איך אתה רוצה דרך זה שהוועדה תאשר היום את ההעברה לשנות את חוק התקציב בשיא כוח אדם של משרד החינוך?

זבולון אורלב: בחוק התקציב כתוב מה שיא כוח האדם, תשנה אותו שם.

חן לב: אני אסביר.

חן לב: אנחנו מבקשים, כמו שמפורט בפנייה התקציבית שמונחת לפניכם, בחוק התקציב השנתי להפחית 12 חודשי עבודה בלתי צמיתה עבור כל עובד ולהוסיף בשיא כוח אדם עבור כל עובד.

זבולון אורלב: עוד שאלה אחת.

זבולון אורלב: האם בבסיס התקציב של 2012 – אני מבין שהולכים לעשות שינויים – שאנחנו נבוא לאשר אותו, יש שינוי בבסיס כוח האדם של משרד החינוך?

משה גפני: לא.

משה גפני: התשובה היא לא, אלא אם כן תתקבל התביעה של מספר חברים בוועדה לעשות תקציב חדש ב-2012.

זבולון אורלב: לא יהיו שינויים תקציביים בבסיס התקציב?

משה גפני: לא.

זבולון אורלב: צריך להוסיף תקציב של 3-4.

משה גפני: אתה יכול להוסיף.

משה גפני: מי אמר שלא?

משה גפני: אבל אין בסיס תקציב.

משה גפני: אתה הצבעת בעד התקציב הדו-שנתי?

זבולון אורלב: כן.

משה גפני: בקריאה הראשונה אתה הצבעת בעד.

משה גפני: אני בקריאה הראשונה הצבעתי נגד בגלל מה שאתה אומר עכשיו, בין היתר.

זבולון אורלב: ומה הייתה התוצאה?

זבולון אורלב: מה המשחקים האלה?

זבולון אורלב: בסוף שנינו הצבענו בעד בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: נכון.

משה גפני: לא הייתה לי ברירה.

משה גפני: נגמר הסיפור של 2012 אלא אם כן מחליטים לפתוח את התקציב מחדש.

זבולון אורלב: ב-2013 זה יופיע בבסיס התקציב?

משה גפני: כן.

משה גפני: התשובה היא כן.

זבולון אורלב: לא, הם צריכים להשיב.

זבולון אורלב: הם צריכים להשיב עכשיו לפרוטוקול.

משה גפני: על 2013.

משה גפני: בבקשה, היועצת המשפטית של הוועדה.

שגית אפיק: מבחינה משפטית השאלה הזאת עלתה כבר לפני זמן מה משום שבאמת חוק יסודות התקציב לכאורה לא מתייחס במסגרת ההגדרה שלו לשיא כוח אדם.

שגית אפיק: הוא לא מתייחס למשרות עבודה בלתי צמיתה.

שגית אפיק: הטור הזה של משרות עבודה בלתי צמיתה שהתווסף לחוק התקציב, הוא התווסף לצד הטור של שיא כוח אדם.

שגית אפיק: הלשכה המשפטית של משרד האוצר כתבה חוות דעת בה היא מסבירה מדוע לדעתה ניתן לעשות את ההמרה הזאת כשהיא מתבססת בעצם על קל וחומר משום שאפשר לעשות העברות תקציביות ולבצע שינויים בחוק התקציב לפי השינויים שמופיעים בחוק יסודות התקציב.

שגית אפיק: מכיוון שהחוק לא צפה את אותן משרות עבודה בלתי צמיתה כאשר הוא נוסח, אבל הוא כן התייחס למשרות שיא כוח אדם שאותן כן אפשר לתקן בהעברה תקציבית ואפשר לשנות אותן בהעברה תקציבית לפי חוק יסודות התקציב, סברה הלשכה המשפטית של משרד האוצר שניתן לעשות את זה כך גם במקרה הזה, באמצעות העברה תקציבית.

שגית אפיק: במסגרת ההידברות שלי אתם, אני סברתי שזה יהיה נכון יותר שיובאו לפני הוועדה כל המשרות שמבקשים להמיר אותן ושזה ייעשה באמת בתיקון לחוק.

שגית אפיק: זבולון אורלב: את מסכימה אתי שכמו כל העברה, זה חד פעמי.

שגית אפיק: כלומר, אם נאשר עכשיו, אישרנו מעין תוספת תקציבית שלא נכנסת לבסיס.

שגית אפיק: לכן אני אומרת.

רוחמה אברהם-בלילא: בוא נחכה עם זה.

זבולון אורלב: לכן השאלה המשפטית היא איך אנחנו יכולים לגרום לכך שהתוספת הזאת תישאר קבועה בשיא כוח אדם.

שגית אפיק: מדובר ב-1,884 משרות כאלה.

שגית אפיק: בחוברת הזאת יש הרבה פחות.

שגית אפיק: יש עוד משרדים רבים שרוצים לעשות את אותה המרה.

שגית אפיק: בתחילה סיכמנו שרוב המשרות, אם לא כולן, יגיעו לבסיס התקציב ויתוקן חוק התקציב.

שגית אפיק: מסיבות טכניות זה התעכב בתוך הממשלה והם לא הצליחו לעמוד בסידור הזה ובהסכמה הזאת ולכן מובאות בפניכם עכשיו שתי העברות תקציביות, האחת לגבי משרד החינוך והשנייה לגבי מינהל מקרקעי ישראל.

שגית אפיק: הוועדה יכולה לבקש שיתר ההעברות שנותרו יובאו בכל זאת לבסיס התקציב.

רוחמה אברהם-בלילא: שמענו מנציג האוצר שאם לא נעשה את ההעברה הזאת, לא יקרה שום דבר והעובדים בכל זאת יקבלו את השכר.

רוחמה אברהם-בלילא: כך הבנתי.

רוחמה אברהם-בלילא: לאור ההמלצה שלך, גברתי היועצת המשפטית, אני מציעה להמתין עם כל הסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: שייקחו שבועיים עבודה ויביאו לנו את זה כמכלול לגבי כל משרדי הממשלה ולא כל פעם העברה תקציבית כזאת או אחרת.

רוחמה אברהם-בלילא: שיוסיפו את זה לבסיס התקציב כפי שחבר הכנסת אורלב אומר.

משה גפני: אי אפשר להכניס את זה לבסיס התקציב.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אז שיביאו את זה באופן מסודר יותר.

שגית אפיק: התקציב הוא דו שנתי.

שגית אפיק: אפשר לעשות את זה לתקציב הבא אבל לא בתקציב הזה.

משה גפני: זה כאילו באמצע השנה.

שגית אפיק: צריך גם להבין שהתוצאה היא תוצאה ראויה.

זבולון אורלב: הוועדה מברכת על המהלך הזה.

זבולון אורלב: השרים, הנציבות והאוצר ראויים לברכות אבל אי אפשר לעשות את זה באופן חד פעמי.

זבולון אורלב: מה שעכשיו אנחנו מאשרים הוא חד פעמי.

משה גפני: נכון.

זבולון אורלב: אפשר שבסוף הדברים האלה יחזירו את העובדים בחזרה לעבודה צמיתה.

זבולון אורלב: לכן גם אם תהיה התחייבות של האוצר שנכון, כרגע אי אפשר לפתוח את התקציב או הקואליציה מתנגדת לפתיחת התקציב.

משה גפני: כרגע התקציב סגור.

זבולון אורלב: הואיל והתקציב סגור אנחנו מודיעים לכם שאנחנו מתחייבים שהשינויים שאנחנו עושים ייכנסו לבסיס התקציב ב-2013.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אתה מסכים שיביאו לך את כל התמונה כולה ולא רק לגבי שני משרדים?

זבולון אורלב: זה לא כל כך חשוב כיוון שכל דבר שיביאו לגבי העברה מעבודה צמיתה לעבודה קבועה, אנחנו צריכים לברך על זה.

זבולון אורלב: לא משנה לי אם זה יהיה בבת אחת או בחלקים אלא הלוואי שיביאו כמה שאפשר.

משה גפני: נכון.

זבולון אורלב: השאלה אם הם מוכנים להתחייב לכך.

חן דנוך: אני רוצה להוסיף.

משה גפני: לפני כן.

משה גפני: אני מבקש שהממשלה תאמר – תחליטו מי זה יהיה, את או הוא – כמה דברים.

משה גפני: הוועדה מעוניינת לאשר את הנושא הזה והיא מעוניינת לאשר את הכול.

משה גפני: הוועדה לא מעוניינת שיישארו עובדים בלתי צמיתים.

משה גפני: לכן אנחנו רוצים לדעת כמה דברים.

משה גפני: אם אתם לא יכולים להתחייב, בואו נעשה את זה בישיבה הבאה.

משה גפני: אם אתם יכולים להתחייב, נעשה את זה עכשיו.

משה גפני: הדבר הראשון.

משה גפני: אנחנו רוצים שתתחייבו שמה שאנחנו מאשרים עכשיו, ברגע שהולכים לאשר תקציב מדינה – זה יכול להיות ל-2013 וזה יכול להיות אם יחליטו לפתוח את 2012 – באותו רגע שיהיה אישור של תקציב מדינה, מה שאנחנו מאשרים עכשיו ייכנס לבסיס התקציב.

משה גפני: הדבר השני הוא שאתם אומרים לנו שבתוך כך וכך זמן אתם מביאים את כל העובדים.

משה גפני: אנחנו לא רוצים שיישארו עובדים בלתי צמיתים.

חן דנוך: חן יענה לך אבל לפני כן אני רוצה להוסיף משהו.

חן דנוך: יש תהליך שמעביר את העובדים הבלתי צמיתים לעבודה צמיתה.

חן דנוך: זאת אומרת, התהליך קיים בין נציבות שירות המדינה לאוצר וזה לא משהו שהוא לא קיים.

חן דנוך: הוא קיים כבר שנים.

חן דנוך: אנחנו לוקחים עובדים, קבענו שהקריטריון יהיה חמש שנים, כל חמש שנים אנחנו רואים מי העובדים שעומדים בקריטריונים, ואת אותן משרות של אותם עובדים אנחנו מעבירים לבסיס התקציב.

חן דנוך: זה תהליך שלוקח זמן.

חן דנוך: מדובר בעשרות אלפי משרות ולא ב-1,800.

משה גפני: אלה 1,884.

חן דנוך: אלה רק שני משרדים אבל יש עוד הרבה משרדים.

משה גפני: לא.

משה גפני: ראש הממשלה – 32, שירותי דת – 1, אוצר – 70, אגף המכס – 78.

חן דנוך: יש לנו מישהו שמרכזת את זה בנציבות שירות המדינה.

חן דנוך: התהליך עובד כמו שעון.

חן דנוך: אנחנו מעבירים את המשרות.

משה גפני: מה זאת הרשימה הזאת?

חן דנוך: אלה משרות שנותרו שצריך להעביר אותן.

משה גפני: מה זה עוד אלפי משרות?

חן דנוך: לא.

חן דנוך: מתוך סך אלפי המשרות שהיו, זה מה שנותר.

משה גפני: זה מה שנותר.

משה גפני: בסדר.

זבולון אורלב: חוץ מזה אין יותר משרות בלתי צמיתות?

חן דנוך: כמו שאמרתי, יש משרות זמניות כמו משרות אמון, סטודנטים.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני שואל על עבודה בלתי צמיתה.

משה גפני: חוץ מזה, יש עוד?

חן דנוך: עד כמה שידוע לי, לא.

משה גפני: מתי זה יגיע?

זבולון אורלב: אני מייעץ לך לשקול את תשובתך.

זבולון אורלב: זה נשמע לי מעט מדיי.

חן דנוך: אני מוכנה לבוא שוב לפגישה הבאה עם שיעורי בית ולומר בדיוק כמה יש בכל משרד.

חן דנוך: מבחינתי זה לשלוף את זה מהמחשב.

חן דנוך: מה שנציבות שירות המדינה רואה בחזונה זה שכשהיא יוצרת משרה שהיא משרה עם כל הקריטריונים, שהיא עבודה צמיתה, שהיא חיונית למשרד וכשאנחנו בוחרים עובד במכרז פומבי, שמראש המשרה הזאת היא תהיה בבסיס התקציב ושלא תעבור את התהליך הזה של קודם כל, תהיה תקופה בעבודה בלתי צמיתה ורק אחרי חמש שנים אנחנו נראה.

חן דנוך: זה לא אמור להיות כך.

חן דנוך: אם נציבות שירות המדינה בנתה משרה עם משרד שרואה שיש צורך במשרה הזאת, צורך אמיתי והמשרה היא חיונית, מבחינתנו יהיה מצוין אם מראש המשרה הזאת תהיה בשיא כוח אדם כי היא חיונית ואנחנו צריכים אותה.

חן דנוך: צורת העסקה הזאת של עבודה בלתי צמיתה, מבחינתנו היא לא נכונה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: חן, תתייחס.

חן לב: ראשית אשיב לשאלות חברי הכנסת.

חן לב: אגף התקציבים במשרד האוצר ותקציב המדינה למעשה כובלים את עצמם להעסקתם הקבועה של אותם עובדים שמשרותיהם מומרות מחודשי העסקה לשיא כוח אדם.

חן לב: במלים אחרות, משיקולים טכניים, מסיבות טכניות, לאור העובדה שהתקציב ל-2012 כבר אושר במליאת הכנסת, אין לנו אפשרות לבצע את השינוי כבר עכשיו בתקציב 2012.

חן לב: אנחנו בתחילת השנה.

חן לב: לגבי 2012 אנחנו נמיר שוב את אותן משרות שאנחנו ממירים עכשיו גם בחוק 2012.

חן לב: החל משנת 2013 כל המשרות, כל אותה רשימה של 1,800 וכמה משרות, תהיינה בבסיס התקציב כמשרות שיא כוח אדם והעובדים יועסקו כעובדים קבועים כמו שלמעשה הם מועסקים כבר היום.

חן לב: מעבר לכך שאותם 1,800 עובדים ייכנסו לבסיס התקציב כעובדי שיא כוח אדם, מדי שנה נציבות שירות המדינה תבחן אילו עובדים נוספים עומדים בקריטריונים שנקבעו להמרה לשיא כוח אדם.

חן לב: אנחנו מדי שנה נעביר עובדים נוספים.

משה גפני: את המשפט הראשון הבנתי אבל לא הבנתי את המשפט השני.

זבולון אורלב: הוא אמר שיש עוד הרבה מאוד עובדים בלתי צמיתים במשרדי הממשלה.

משה גפני: את זה אני רוצה לברר.

חן לב: אותם הרבה מאוד עובדים, זאת אותה רשימה של 1,800 עובדים.

זבולון אורלב: לא, מעבר לזה.

חן לב: מדי שנה יהיו עובדים נוספים שיעברו את אותם ספים שקבעה נציבות שירות המדינה ואנחנו למעשה נהפוך אותם לעובדים צמיתים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה התהליך של השמנת העובד השמן על הרזה?

משה גפני: בדיאטות אני לא כל כך מתמצא.

משה גפני: בינתיים כל הזמן אתה נותן לי תשובה שאני מבין ואחרי כן תשובה שאני לא מבין והכל מסתבך.

משה גפני: אמרת – וזאת תשובה טובה מאוד – שה-1,884 עובדים הללו ייכנסו בסופו של דבר בבסיס התקציב.

משה גפני: אמרת שבשנת 2013 - ויכול להיות שנחליט לפתוח את תקציב 2012 ולאשר - הכוונה שלך היא שברגע שיאושר תקציב מדינה, 1,884 עובדים ייכנסו.

משה גפני: ברגע שיאושר תקציב חדש למדינה, הם יהיו בפנים, בשיא כוח אדם.

חן לב: אמת.

זבולון אורלב: נתת כותרת.

זבולון אורלב: גפני: יהיה צורך לפתוח את תקציב 2012.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

משה גפני: ממש לא אמרתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרת.

זבולון אורלב: אמרת.

משה גפני: בסדר, שתהיה כותרת.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: עוד חמש דקות תהיה כותרת אחרת.

משה גפני: לא רלוונטי כל העניין הזה.

משה גפני: אני מתכוון שברגע שיש תקציב מדינה, 1,884 עובדים אלה, הבלתי צמיתים, יהיו בשיא כוח אדם.

חן דנוך: ה-1,884 עובדים, זה עכשיו.

משה גפני: אמרתי 1,884.

רוחמה אברהם-בלילא: בשנה הבאה יהיו עוד אלף עובדים.

משה גפני: 1,884 עובדים אלה, ברגע שיהיה תקציב מדינה, ייכנסו בשיא כוח אדם.

חן לב: נכון.

משה גפני: גם הנציבות אומרת כך?

חן דנוך: כן.

משה גפני: חוץ מה-1,884 האלה, יש עוד עובדים?

חן לב: חוץ מ-1,884 העובדים שמונחים לפני הוועדה ושיובאו לאישור בתחילת השנה, מדי שנה עובדים נוספים יגיעו למצב שבו הם עומדים בקריטריונים להפוך לעובדים בשיא כוח אדם.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הם הקריטריונים?

משה גפני: מה הקריטריונים עכשיו?

חן דנוך: חמש שנים העסקה.

שי חרמש: ותק במקום העבודה.

חן דנוך: בשנה הבאה יכולים להיות יותר מ-1,884 עובדים.

משה גפני: כמה עובדים כאלה יש?

חן דנוך: צריך לראות את מספר המשרות.

חן דנוך: אני יכולה להעביר.

חן דנוך: יש הרבה.

זבולון אורלב: שמעת מה היא אמרה?

זבולון אורלב: יש הרבה.

זבולון אורלב: לדעתי מדובר בעשרות אלפי עובדים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה בהגדרה השמנת העובד הרזה.

זבולון אורלב: מה זה השמנת העובד הרזה?

רוחמה אברהם-בלילא: אתה זוכר את העובד השמן והעובד הרזה, המגזר הציבורי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני רוצה לשאול שאלה.

משה גפני: אני התקבלתי לעבודה במשרד הרווחה ועכשיו אני עובד זמני.

חן דנוך: לא בהכרח.

חן דנוך: אם אתה מתקבל למשרה קיימת, אתה נכנס לתקופה של שנתיים תקופת ניסיון.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: עד כאן הכול בסדר.

חן דנוך: לגבי רובם זה לא כך, כמו שאתה אומר.

משה גפני: עוד לא אמרתי רובם.

משה גפני: אני לא מבין כלום.

משה גפני: איך אני מתקבל לעבודה ואני הופך להיות עובד בלתי צמית?

חן דנוך: אתה מתמודד במכרז למשרה.

חן דנוך: אנחנו לא מסתכלים על העובד אלא אנחנו מסתכלים על המשרה כי היא זאת שמתוקצבת.

חן דנוך: המשרה מראש מתוקצבת בעובדים בלתי צמיתים.

חן דנוך: עוברות השנים, בינתיים נכנסים עוד עובדים ועוד עובדים למעגל הזה.

חן דנוך: המעגל מתחיל כל חמש שנים.

חן דנוך: לכן אמרתי שהיום יש לך 1,884 עובדים כאלה.

משה גפני: זאת אומרת, אם אני התמודדתי במכרז על משרה שהיא משרה בלתי צמיתה, אני הופך להיות עובד בלתי צמית?

חן דנוך: אתה מתאים את עצמך למשרה, לתקציב של המשרה.

משה גפני: מתי אני הופך להיות עובד צמית?

חן דנוך: לפי הקריטריונים.

חן דנוך: המשרה היא חמש שנים כי אנחנו צריכים להכניס את זה לאיזושהי פרופורציה.

משה גפני: אני יכול להיות כל הזמן עובד בלתי צמית כי המשרה היא בלתי צמיתה?

משה גפני: מי קובע את זה?

חן דנוך: היום הגענו להסדר עם אגף התקציבים וזה מפורסם כאן בחוזר של מוטי אהרוני, סגן נציב שירות המדינה, לכל הסמנכ"לים והוא אומר שאנחנו בתהליך לקחת את המשרות שהן בלתי צמיתות ולהעביר לשיא כוח אדם וכאן צריך לעמוד בקריטריונים שהם ראשית, שהמשרד היא באמת חיונית, שהיא לא משרת אמון, שהיא לא סטודנטים, שהיא לא עונתיים.

חן דנוך: שנית, הקריטריון הראשוני והקובע הוא שהעובד מועסק חמש שנים בשירות.

רוחמה אברהם-בלילא: נניח שיש מכסה מסוימת של עובדים מסוימים שנכנסים לפרק הזמן הזה של חמש השנים והכל בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שהבנתי מדבריכם, תמיד יש תהליך של אנשים שייכנסו לפרק הזמן של חמש השנים, כל שנה, כל חודש, כל יום במחזוריות.

רוחמה אברהם-בלילא: הכוונה היא לקחת את כל אותם אנשים שעבדו פרק זמן של חמש שנים ולהכניס אותם לעבודה צמיתה.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, יש כאן איזושהי כניסה בדלת אחורית.

רוחמה אברהם-בלילא: מי קובע מהו הרף שאותו משרד מראש יודע?

רוחמה אברהם-בלילא: אני כשרה למשל אבוא ואומר שאם אין לי דרך להכניס עובד כלשהו, אני אמצא לו משרה, אני אכניס אותו לתהליך של חמש שנים, המשכתי במשרד או לא המשכתי, הוא נשאר בתהליך קבוע של כניסה אחרי חמש שנים והוא יהפוך להיות עובד צמית.

חן דנוך: אני אעשה לך סדר.

חן דנוך: בנציבות שירות המדינה יש אגף של מוטי אהרוני.

רוחמה אברהם-בלילא: מכירה אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: עובד מצוין, לעילא ולעילא.

חן דנוך: אני רפרנטית של מוטי אהרוני.

חן דנוך: יש לנו 12 רפרנטים כאשר כל רפרנט אחראי על מספר משרדים.

חן דנוך: זה מתחיל במשרד והוא זה שפונה.

חן דנוך: זה מתחיל בשר.

חן דנוך: הוא אומר שזה המבנה הארגוני שלו ואלה הצרכים החדשים שלו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר השר הולך, אותה משרה הולכת.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת משרת אמון.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא מדובר על משרות אמון.

חן דנוך: אני לא מדברת על משרות אמון.

חן דנוך: אני מדברת על המבנה הקבוע של המשרד.

חן דנוך: אני מדברת על המבנה הארגוני הקבוע של המשרד.

חן דנוך: למבנה הארגוני הקבוע הזה מתווספות משרות.

חן דנוך: גם מתבטלות לו משרות מצד שני אבל בעיקר מתווספות לו משרות.

חן דנוך: אותו משרד עושה שני דברים – הוא פונה לנציבות שירות המדינה כדי לראות את התוקף של המשרה הזאת, כלומר, אם יש צורך באמת במשרה, ובמקביל הוא פונה לאגף התקציבים כדי לקבל תקציב למשרה.

חן דנוך: אנחנו יחד עם אגף התקציבים מאשרים את אותה משרה או את כל המבנה הזה.

חן דנוך: למשל, אני אחראית על משרד התשתיות והיום לכל נושא הגז הם קיבלו 15 משרות נוספות.

רוחמה אברהם-בלילא: במשרד ראש הממשלה עם אותם 48 עובדים שנכנסו.

חן דנוך: את מדברת על משרות אמון?

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: על 48 המשרות.

רוחמה אברהם-בלילא: הן נכנסו דרך העבודה בלתי צמיתה, דרך המנגנון הזה?

חן דנוך: סביר להניח.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת שערורייה שאין כדוגמתה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב ראש, זה מנגנון שמהווה פתח.

רוחמה אברהם-בלילא: הנה, עובדה, 48 עובדים שנכנסו.

רוחמה אברהם-בלילא: מבקר המדינה קבל על זה וזאת דלת אחורית לכניסה של עובדים.

חן דנוך: יש לי הרגשה שאת מדברת על עובדים שהם לא קשורים לזה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא משנה.

משה גפני: את ממש מפריעה לה.

משה גפני: היא עכשיו נותנת נאום אופוזיציוני ואל תתערבי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת על אותם 48 עובדים .

חן דנוך: סביר להניח שאלה משרות אמון.

חן דנוך: אם תרשי לי, אני אתן לך את הדוגמה ההפוכה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה פתח שאסור שיהיה.

ציון פיניאן: היא מדברת עכשיו על משרות אמון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חייבת לתת לך דוגמה.

משה גפני: את לא חייבת.

משה גפני: מעבר למה שכתוב בתורה, את לא חייבת.

משה גפני: זה הנאום שלה.

משה גפני: היא צודקת.

משה גפני: אם אני הייתי באופוזיציה, גם אני הייתי נואם את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא בסדר מה שאתה עושה.

משה גפני: אני אגיד לך למה, כי לא על זה היא מדברת.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, אבל היא אמרה שיכול להיות שכן.

רוחמה אברהם-בלילא: שהם נכנסו בדלת האחורית.

חן דנוך: אני רוצה להמשיך.

משה גפני: מה זה להמשיך?

משה גפני: את הכנת נאום מראש ולא חשוב מה אנחנו אומרים?

חן דנוך: לא.

משה גפני: בגללך עכשיו הסתכסכתי עם רוחמה אברהם.

רוחמה אברהם-בלילא: חן, אני רוצה לחדד את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: 48 העובדים שנמצאו בדוח מבקר המדינה, שהוכנסו שלא כדין, האם הם הוכנסו דרך הדלת האחורית של עבודה בלתי צמיתה?

רוחמה אברהם-בלילא: - ואני רוצה תשובה.

רוחמה אברהם-בלילא: אל תשלפי תשובה כי אני רוצה תשובה ברורה – או שהם נכנסו דרך הסוגיה של עובדים כפי שאת אומרת?

ציון פיניאן: או דרך עובדים זרים.

חן דנוך: אני אענה לך.

חן דנוך: אני לא יודעת בדיוק את הפרטים כי אני לא רפרנטית של משרד ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: על זה אני רוצה תשובה.

חן דנוך: אני אעשה את ההבחנה.

חן דנוך: אם אותם עובדים נכנסו במשרות אמון, והבנתי שזה כך, אין להם שום קשר למה שאמרנו במשרות בלתי צמיתות.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל גם משרות אמון, נציבות שירות המדינה שתאשר 48 תקנים במשרות אמון תוך פרק זמן קצר מאוד, פתאום יש איזשהו שינוי דרמטי?

רוחמה אברהם-בלילא: צריך לבדוק את זה?

רוחמה אברהם-בלילא: בממשלה הנוכחית נכנסו 48 תקנים, תקראי לזה משרות אמון, תקראי לזה עובדים בלתי צמיתים, ואני רוצה לדעת אם הם נכנסו לפאזה של תהליך של חמש שנים או שכאשר הממשלה הזאת הולכת, גם הם הולכים הביתה.

זבולון אורלב: בדוח מבקר המדינה דובר על כך שבממשלת נתניהו הוסיפו רק משרה אחת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לדעת אם אותם 48 עובדים שהוכנסו, לא משנה באיזו ממשלה, האם כאשר הממשלה סיימה, הם הלכו הביתה או הם נכנסו לתקן של חמש שנים.

חן דנוך: אני מוכנה להעביר לך את התגובה של נציבות שירות המדינה לדוח מבקר המדינה.

ליה שמטוב: ואם הם עמדו במכרז?

ליה שמטוב: רוממה: בסדר גמור.

ליה שמטוב: אני לא מלינה על כך אם הם עמדו במכרז, אם הכול בסדר, אם אלה לא משרות אמון ואם זאת לא כניסה בדלת האחורית.

ליה שמטוב: אני רוצה לדעת.

זבולון אורלב: מאה אחוזים.

זבולון אורלב: את זכאית לקבל תשובה.

חן דנוך: אני מבקשת להשלים את התשובה שלא סיימתי לגבי משרד התשתיות שהוא דוגמה מצוינת כי היום מדברים על התחום של הגז.

חן דנוך: במדינת ישראל תחום הגז הוא תחום שמאוד מתפתח.

חן דנוך: משרד התשתיות, המנכ"ל והשר, מבין היום שיש צורך בהגדלה של מבנה ארגוני שקשור לאוצרות טבע וכך מתחיל התהליך.

חן דנוך: הם באים אלי עם הצעה וקודם כל עם צורך.

חן דנוך: אנחנו בוחנים את הצורך הזה.

חן דנוך: אנחנו לא אוטומטית מאשרים את כל המשרות.

חן דנוך: ביקשו למשל עשרים משרות, אבל אנחנו לא מאשרים אותן אוטומטית.

חן דנוך: אנחנו יושבים אתם ומבינים את הצורך שנוצר.

חן דנוך: קובעים את רמת המשרה, קובעים את התוכן של אותן משרות שיהיו בתחום הגז ועם זה הולכים לאגף התקציבים.

חן דנוך: שם מתחיל התהליך.

חן דנוך: אם המשרות הן בעבודה בלתי צמיתה, הן נכנסות לתהליך של חמש שנים אבל זאת לא דלת אחורית.

חן דנוך: אסור לקרוא לזה כך כי זה תהליך אמיתי ומקצועי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מטילה ספק בעבודתו של מוטי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מכירה אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: יצא לי לעבוד אתו לא אחת, גם כשרה וגם כסגנית שר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני משבחת את עבודתו אבל לפעמים יש מצב ומבחינתי אני רוצה לבדוק את התהליך עצמו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לבדוק את אותו תהליך שמבקר המדינה התייחס אליו ולזה אני רוצה תשובה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: רבותיי, מה שחברת הכנסת רוחמה אברהם מבקשת, בבקשה למסור לה.

משה גפני: לגבי הנושא עצמו, אני מסכים אותו.

משה גפני: המשרות שאנחנו מאשרים כאן בהעברה יעברו לבסיס התקציב על פי ההודעה שלכם ברגע שזה יתאפשר מבחינת תקציב המדינה.

משה גפני: נכון לעכשיו זה לתקציב 2013.

משה גפני: בתקציב 2012, אם לא יהיה שינוי מבחינת אישור תקציב, אתם תצטרכו להביא את זה עוד הפעם כדי לאשר את זה.

משה גפני: אנחנו מבקשים את השאר, מה שמופיע במכתב של מוטי אהרוני, להביא במרוכז ולא להביא בחלקים.

משה גפני: אני מבקש להביא את הכול יחד.

משה גפני: אם יהיה איזה משרד שנגיד שאנחנו לא רוצים, אז נוציא אותו, אבל מגמת הוועדה היא להפסיק עם הנוהל הזה של עבודה בלתי צמיתה ככל הניתן.

משה גפני: אנחנו מצביעים.

משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 556 ו-604 – אושרו פה אחד

זבולון אורלב: לא ביקשתי את רשימת המשרות כדי לדעת להן זה הולך, אבל זה בסדר.

זבולון אורלב: אושרו עוד עשרים משרות לפיקוח על הישיבות.

משה גפני: הדבר היחיד שנשאר, זה פיקוח.

משה גפני: מה שאני מקבל מכל המשרדים האחרים, הרי אני מתחיל לקבל רשימות וחוץ מהישיבות אין פיקוח בשום משרד.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבירים רשימות?

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוד לא העברתי לך שום רשימה.

משה גפני: גם את רוצה פיקוח על משהו?

משה גפני: מעבירים לי רשימות מכל המשרדים איך מפקחים על התקציב שמועבר להם.

משה גפני: למשל, ביקשתי משרת התרבות, העבירו כסף ל"הבימה", ל"חאן" וכולי, ושאלתי איך מפקחים על זה.

משה גפני: קיבלתי מכתב.

משה גפני: אין פיקוח.

משה גפני: המקום היחיד בו יש פיקוח, אלה הן הישיבות.

שי חרמש: הרווחתם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: עכשיו הוא רוצה עוד עשרים משרות.

שי חרמש: הרווחתם ביושר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: איך אפשר לדעת שזה ביושר?

משה גפני: הרי במקומות אחרים לא יכולים לדעת כי אין פיקוח.

משה גפני: בואו נפסיק עם הבדיחות, אנחנו צריכים להתקדם.

משה גפני: פניות מספר 581 עד 586 –

דני גלושנקוב: מדובר על פנייה שוטפת של משרד המדע.

דני גלושנקוב: הפנייה נועדה להוסיף סכום של 21 מיליון שקלים לתקציב משרד המדע בהתאם לשימושים הבאים: 12 מיליון שקלים, השתתפות משרד האוצר והוועדה לתכנון ותקצוב, ה-ות"ת, לקרן ישראל-גרמניה, קרן מדעית מחקרית.

דני גלושנקוב: בנוסף יש כאן סכום של 10.5 מיליון שקלים לתוכנית המו"פ האירופית, תוכנית המסגרת השביעית.

דני גלושנקוב: הפנייה גם מגדילה את ההוצאה המותנית בהכנסה בסכום של 16 מיליון שקלים עבור מימון פעולות מקרן העיזבונות, מחקרים משותפים עם ממשלת גרמניה, פרויקט ונוס עם ממשלת צרפת ופרויקט טרגט.

משה גפני: יש שאלות?

משה גפני: אין.

משה גפני: אנחנו מצביעים.

משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 581 עד 586 – אושרו פה אחד הפניות אושרו.

משה גפני: אם זה היה תקציב שנכנס למוסדות להשכלה גבוהה, הייתי מבקש לדעת איך מפקחים עליו.

משה גפני: רפרנט של המוסדות להשכלה גבוהה, שייקח בחשבון כאשר תגיע לכאן פנייה לגבי המוסדות להשכלה גבוהה, שאני אבקש לפני הישיבה, אם לא תרצו שאני אעכב את זה, להביא מראש בכתב איך מפקחים על הכסף.

משה גפני: פנייה מספר 590 – עוד פעם משרד התעשייה.

משה גפני: לשכת המדען הראשי.

אלון מסר: הפנייה הזאת נועדה לביצוע שינויים פנימיים בתקציב ההוצאה של המדען הראשי במשרד התעשייה בהתאם לתחזית הביצוע ולבקשת המשרד וכן לתקצב סכום של 14 מיליון שקלים.

משה גפני: אנחנו מצביעים.

זבולון אורלב: רגע.

זבולון אורלב: אתה מוכן לחזור על דבריך?

אלון מסר: כן.

אלון מסר: הפנייה נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב ההוצאה של המדען הראשי במשרד התעשייה בהתאם לתחזית הביצוע ולבקשת המשרד.

אלון מסר: היו מספר תוכניות בהן הביצוע היה מעט נמוך ממה שתכננו בהתחלה ומבקשים להעביר את זה לתוכניות בהן יש עדיין סבירות מאוד גבוהה שהנושא הזה יבוצע.

אלון מסר: זה לבקשת המשרד.

אלון מסר: התקנות האלה אליהן מעבירים, אלה תקנות שכדי לבצע אותן צריך גם הרשאה להתחייב.

אלון מסר: לכן לתקנות האלה, יש גם תוספת של 14 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב אבל סכום ההוצאה לא ישתנה אלא אלה רק שינויים פנימיים בתקציב המשרד.

זבולון אורלב: אני מבין שזאת העברה מהרזרבה הכללית.

אלון מסר: רק של ההרשאה להתחייב.

אלון מסר: כמו שאמרתי, יש תוכניות שלא צריך להוציא אותן עם הרשאה להתחייב.

אלון מסר: בהן יש עודפים שרוצים להעביר לתקנות אחרות.

זבולון אורלב: אני מוכן לאשר.

משה גפני: אנחנו מצביעים.

משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 590 – אושרה פה אחד פניות מספר 594, 596 ו-595 -

רונית מורן: רשות הטבע והגנים.

רונית מורן: אנחנו מדברים על פנייה בסך 3,7 מיליון שקלים: שני מיליון שקלים לפעילויות שיווק והסברה לכניסות לאתרים שלנו של רשות הטבע והגנים.

רונית מורן: 200 אלף שקלים פעולות חינוך והסברה.

זבולון אורלב: כתוב שאלה הסכמים קואליציוניים.

רונית מורן: אם אני לא טועה, זאת יהדות התורה לעידוד והטמעה של ערכי טבע בקרב חלק מהמגזר.

משה גפני: נראה שאתה הולך להתעלף.

זבולון אורלב: אני רק מסתכל.

זבולון אורלב: הבנת למה אני שואל?

זבולון אורלב: זה הסכם קואליציוני.

שי חרמש: לא נתתם להם כלום בהסכמים?

משה גפני: אתה לא יודע שאני ירוק?

זבולון אורלב: קיבלת פעם פרס.

משה גפני: לא פעם.

משה גפני: אני מקבל כמעט כל שנה.

שי חרמש: לכם לא נתנו כלום?

משה גפני: למה לא נתנו?

משה גפני: ועוד איך נתנו אבל מה לבית היהודי עם טבע?

משה גפני: אנחנו טבע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בעד המגזר.

משה גפני: זאת לא בעיית המגזר.

רוחמה אברהם-בלילא: היא אמרה שכן.

משה גפני: זה בעיית המגזר החרדי?

רונית מורן: אלה פעילויות שיווק, פרסום והטמעה של ערכי טבע כלפי מגזרים שונים.

משה גפני: מה פתאום המגזר החרדי?

משה גפני: לא המגזר החרדי.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה הטמעה של ערכי טבע כלפי מגזרים שונים?

רוחמה אברהם-בלילא: אם זה הסכם של יהדות התורה, מה ההשלכה הישירה?

זבולון אורלב: המקור הוא הסכם קואליציוני עם יהדות התורה?

רונית מורן: כן.

רונית מורן: בונים תוכניות חינוכיות ייעודיות.

משה גפני: לא למגזר החרדי.

רונית מורן: לא, לא למגזר החרדי.

זבולון אורלב: אני רק מברך אותך.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בעד שזה ילך למגזר החרדי אבל אני רוצה להבין איזה מסגרות לימודיות.

משה גפני: תמשיכי.

משה גפני: מה התחקיר הזה?

משה גפני: אם הייתה יושבת כאן עכשיו למשל רוחמה אברהם כיושבת ראש הישיבה.

זבולון אורלב: אמרתי לך שאני מברך על כך.

משה גפני: והיא הייתה מעבירה מאתיים אלף שקלים להטמעת ערכי טבע.

משה גפני: היית פותח זוג עיניים?

משה גפני: למה כאן פתחת?

זבולון אורלב: אני אגיד לך מה.

זבולון אורלב: קודם כל, אמרתי לך שאני מברך את יהדות התורה.

משה גפני: אני מודה לך על הברכות.

משה גפני: אנחנו באמת זקוקים להן.

ציון פיניאן: החינוך להכרת הטבע, הוא תמיד טוב.

משה גפני: תמשיכי.

רונית מורן: מיליון וחצי שקלים עבור פרויקטים מדעיים שאנחנו עושים בשיתוף המשרד להגנת הסביבה כאשר מדובר על מינים בסכנת הכחדה ועל מסדרונות אקולוגיים.

משה גפני: יש שאלות נוספות?

משה גפני: אין.

משה גפני: אנחנו מצביעים.

משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 594, 596 ו-595 – אושרו פה אחד

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני, כבר 11:00.

משה גפני: מה לעשות, זה התארך.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה רוצה לשבת עד שתסיים את כל ההעברות הכספיות?

משה גפני: אני רוצה, כן.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל איך?

משה גפני: אני אשתדל לעשות את זה מהר.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, מהר אני לא מסכימה.

משה גפני: לא מהר.

משה גפני: לאט.

רוחמה אברהם-בלילא: בוא נעשה את זה ביום שני.

משה גפני: לא, יש כאן דברים דחופים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מוכנה לעבור מהר.

רוחמה אברהם-בלילא: קשה לי.

משה גפני: לא מהר.

משה גפני: לאט.

רוחמה אברהם-בלילא: קשה לי לקרוא את המספרים של כל ההעברות האלה.

משה גפני: פניות מספר 597 ו-598 -

אורי גבע: הפנייה נועדה לתגבור תקציב מנציבות שירות המדינה, מיליון ו-100 אלף שקלים.

אורי גבע: הסכום מיועד לתקצוב תכנית הצוערים לשירות המדינה.

משה גפני: מה זה צוערים?

אורי גבע: בהמשך לפעילות של תוכנית עתידים, הוחלט לפתוח תוכנית חדשה שנועדה בעצם לגייס סגל כוח אדם ניהולי איכותי לשירות המדינה.

אורי גבע: מה שעושים, נרשמים אנשים אחרי תואר ראשון והם עובדים בשירות המדינה בכמה משרדים ובתוך כך הם משלימים תואר שני במדיניות ציבורית.

אורי גבע: אחרי כן הם נקלטים בשירות המדינה.

אורי גבע: תקציב התפעול של התוכנית כולל פעילויות של תשלומים לאוניברסיטה העברית שעברה מכרז.

זבולון אורלב: אם אתה רוצה לסיים, את פנייה מספר 59, בניית מוסדות חינוך, חייבים לאשר היום.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני יודע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת שמה שדחוף נעביר היום ואם לא, אני מבקשת לסגור את הישיבה.

זבולון אורלב: פנייה מספר 59 היא בניית מוסדות חינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: השעה 11:00 ולוועדה אין אישור מיוחד להמשיך לשבת.

שי חרמש: אני מבקש להעביר גם את החטיבה להתיישבות על נצר חזני.

רוחמה אברהם-בלילא: אין אישור מיוחד לוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: תבקש אישור מיוחד.

משה גפני: אני אבקש אישור, אבל יש כאן כמה דברים שלפי דעתי אפשר להעביר בעשר דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב ראש, אני לא יודעת להעביר דברים בעשר דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לשמוע הסברים.

משה גפני: רוחמה, אם לא, אז לא.

רוחמה אברהם-בלילא: רק מה שדחוף, לא איכפת לי ללמוד ולנסות.

רוחמה אברהם-בלילא: גם כך אנחנו מקבלים את החומר מעכשיו לעכשיו.

משה גפני: בסדר, רגע.

משה גפני: תסיים את ההסבר.

אורי גבע: זה תקציב התפעול של התוכנית בהתאם לסיכום עם נציבות שירות המדינה.

משה גפני: יש שאלות?

משה גפני: אין.

משה גפני: אנחנו מצביעים.

משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 597 ו-598 – אושרו פה אחד פניות מספר 599 ו-600

אורי גבע: הפנייה נועדה לתגבור תקציב הקרן למורשת הכותל המערבי.

אורי גבע: הקרן מטפלת בתחזוקת כל רחבת הכותל.

אורי גבע: בגלל התגברות המבקרים בשנים האחרונות, התגברות מאוד מאוד גדולה, אנחנו מתגברים אותם.

רוחמה אברהם-בלילא: בכמה?

אורי גבע: בשני מיליון ו-700 אלף שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: למה לא יותר?

אורי גבע: זה מה שהם ביקשו.

שי חרמש: זה הכול תקנים.

שי חרמש: את רוצה עוד תקנים?

רוחמה אברהם-בלילא: אם אין אישור, אנחנו מסיימים את הישיבה.

משה גפני: יש בקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: נבקש להפסיק את הישיבה עד שיהיה אישור.

זבולון אורלב: רוחמה, שנינו יודעים שהכנסת נפתחת כרגע בשאילתות.

זבולון אורלב: יש חמש שאילתות ולדעתי זה ייקח רבע שעה-עשרים דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: לכנסת יש תקנון שהוועדות מסתיימות בשעה 11:00.

רוחמה אברהם-בלילא: גם אני הייתי יושבת ראש ועדה וכשנדרשתי, ביקשתי אישור מיוחד.

זבולון אורלב: לכן אני פונה אליך.

זבולון אורלב: אני נותן לך את הדוגמה של משרד החינוך.

זבולון אורלב: חבל על כל יום שעובר.

זבולון אורלב: הרשויות מקבלות מאוחר את האישור לבניית מוסדות חינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: גם כך זה המתין כל כך הרבה זמן.

רוחמה אברהם-בלילא: אז ימתין עוד יומיים.

רוחמה אברהם-בלילא: לא יקרה שום דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: שילמדו להתנהל לפי לוחות הזמנים של הכנסת.

ציון פיניאן: הנושא של פיתוח מוסדות חינוך, חייב להיות.

ציון פיניאן: זה ממש דחוף.

משה גפני: נכון אבל אני לא יכול להתעלם מהבקשה שלה.

משה גפני: ביקשתי מטמיר שיבקש אישור מיושב ראש הכנסת.

ציון פיניאן: אולי נעבור לפנייה של החינוך, 59.

משה גפני: כן, אבל אם אנחנו מקבלים אישור.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אנחנו מקבלים אישור, אין לי בעיה.

משה גפני: אנחנו נאשר היום את מוסדות החינוך.

זבולון אורלב: אני מבקש להביא גם את הפנייה האחרונה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם אנחנו נקבל אישור, נמשיך.

זבולון אורלב: אולי בינתיים נשמע את ההסברים ולא נצביע.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר.

זבולון אורלב: אחרי כן נוכל להצביע.

משה גפני: בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל חמש דקות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: חמש דקות.

משה גפני: פניות מספר 599 ו-600 הוסברו אבל עוד לא נצביע.

זבולון אורלב: תעבור לשני הדברים הדחופים ונוכל קודם כל לשמוע את ההסברים.

משה גפני: פניות מספר 601 ו-602 – רק הסבר.

שירלי ברנע טריקי: העברה מהמשרד להגנת הסביבה ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה שעיקרה ביצוע סקר תלת שנתי בנושא הפסולת בתעשייה בהיקף של 700 אלף שקלים.

משה גפני: יש שאלות להסבר הזה?

משה גפני: אין.

משה גפני: פנייה מספר 603 – בית הנשיא

אמיר רשף: מדובר בשיפוץ של בית הנשיא.

משה גפני: אבל בישיבה הקודמת אישרנו.

אמיר רשף: נכון.

אמיר רשף: אישרתם את מי שמממן והגורם המבצע.

משה גפני: ביקשתי לדעת כמה עובדים חרדים יש בבית הנשיא וקיבלתי מכתב מהסמנכ"ל האומר שיש 65 עובדים בבית הנשיא ושלושה מהם הם חרדים.

אמיר רשף: זאת הפנייה המקבילה של זה.

אמיר רשף: הגורם המבצע.

אמיר רשף: זאת הפנייה שמעבירה את הכסף למינהלת הדיור הממשלתי כגורם המבצע של השיפוץ.

משה גפני: בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת לנעול את הישיבה.

משה גפני: גם הסברים לא?

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לעלות למליאה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מחכה לאישור מהיושב ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: עד מתי?

משה גפני: אם לא, אני אקבע המשך לשעה 2:00.

רוחמה אברהם-בלילא: תקבע המשך לשעה 2:00.

רוחמה אברהם-בלילא: אין שום בעיה.

זבולון אורלב: לא, אי אפשר ככה.

רוחמה אברהם-בלילא: למה אי אפשר ככה?

אורי אריאל: אצלנו נהוג להזמין שעה קודם ולא שלוש שעות קודם.

זבולון אורלב: מי שרוצה לנסוע להר הרצל לא יוכל לנסוע?

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

רוחמה אברהם-בלילא: הר הרצל זה ב-3:00.

רוחמה אברהם-בלילא: אפשר לעשות ישיבה מ-2:00 עד 2:30.

זבולון אורלב: באיזו שעה יוצאים מהכנסת?

שי חרמש: בדרך כלל ב-2:00.

זבולון אורלב: אין לי התנגדות לקיים ישיבה בין 2:00 ל-3:00.

זבולון אורלב: המליאה מפסיקה ב-1:30 ואני מציע להתכנס מיד עם סיום המליאה.

רוחמה אברהם-בלילא: ב-1:30.

רוחמה אברהם-בלילא: אין שום בעיה אדוני היושב ראש.

זבולון אורלב: לדעתי בחצי שעה נגמור את הכול.

משה גפני: הייתה החלטה בנשיאות שמפסיקים ב-1:30?

ציון פיניאן: כן.

משה גפני: עכשיו יש שאילתות.

משה גפני: חבל.

רוחמה אברהם-בלילא: יכול מאוד להיות שאני רוצה להשתתף בשאילתות.

זבולון אורלב: תקבע שמתכנסים חמש דקות אחרי סיום המליאה.

רוחמה אברהם-בלילא: כן, אין שום בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: נבוא לכאן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני סוגר את הישיבה.

משה גפני: אנחנו נחדש אותה ב-13:30.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה אדוני היושב ראש.

משה גפני: תודה רבה.