ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 651, 2011-11-14 09:00

יצחק וקנין: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

יצחק וקנין: אני מתנצל על האיחור בפתיחה, מי שהגישה את ההצעה לדיון מהיר בנושא סגירת מפעלים, חברת הכנסת פניה קירשנבאום, בדרך.

יצחק וקנין: נאמר לה שהישיבה צריכה להתחיל בשעה 09:30, היתה אי-הבנה.

יצחק וקנין: אני בכל מקרה פותח את הדיון, הנושא הוא סכנת סגירת מפעלים בעקבות הורדת מכסים, של חברת הכנסת פניה קירשנבאום.

יצחק וקנין: כשהיא תגיע, אתן לה להסביר את הנושא.

יצחק וקנין: מי נמצא פה מהאוצר, רבותי?

שירלי אביבי: שירלי אביבי, רשות המסים.

משה אורן: אורן משה, אגף התקציבים.

לאה ורון: ערן יעקב לא נמצא?

שירלי אביבי: ערן יעקב כנראה יאחר, הוא נמצא בדיון אחר.

לאה ורון: מי נמצא ממשרד התמ"ת?

לאה ורון: האם יוסף דנקונה נוכח?

יוסף דנקונה: כן.

יצחק וקנין: רבותי, אני מבין שהדיון הוא בעקבות דוח טרכטנברג בנושא הפחתת המסים.

יצחק וקנין: נכון לעכשיו, הממשלה קיבלה החלטה לגבי הפחתת המסים.

גדעון בן-ישראל: גם על מכסים.

יצחק וקנין: מכסים למוצרים שהם מוצרי צריכה, שלא מיוצרים בארץ.

יצחק וקנין: בשלב השני של המלצות הוועדה, אני מקווה שאת הדבר הזה נעשה בשיקול דעת הרבה יותר עמוק.

יצחק וקנין: הכוונה היא לבטל את המכסים על מרבית המוצרים, כולל מוצרי מזון, שגם מיוצרים בארץ.

יצחק וקנין: אנחנו צריכים להקדיש מחשבה הרבה יותר עמוקה לפני שאנחנו הולכים למהלך הזה.

יצחק וקנין: רק אעיר הערה מתוך מה שאני יודע.

יצחק וקנין: הבעיה היא לא המכסים.

יצחק וקנין: לגבי המוצרים שמוזילים אותם, אני דווקא שמח – מוצרי האלקטרוניקה למיניהם.

יצחק וקנין: אני חושב שזה דבר שיכול לגרום חיסכון גדול למשקי הבית, אבל במוצרי המזון הבעיה היא לא בדיוק המכסים.

יצחק וקנין: חלק מהמפעלים שמייצרים פה מזון יכולים להיפגע מכך.

יצחק וקנין: רואים את זה גם בחקלאות ושמענו בשבועות האחרונים לגבי פערי התיווך במוצרים השונים בחקלאות.

יצחק וקנין: אני אתן דוגמה, מוצר שהחקלאי מקבל עליו 1.50 שקלים ונמכר ב-9 שקלים על המדף, ועל הפירות אני בכלל לא מדבר – אני אומר לכם, אני חקלאי.

יצחק וקנין: מקבלים 4 ו-5 שקלים לקילוגרם תפוחים, אפרסקים, שזיפים – שלא לדבר על ענבים, אפילו 3 שקלים – והם נמכרים לאחר מכן ב-14 שקלים על המדף, כלומר פערי התיווך הם גדולים מאוד.

יצחק וקנין: מי שעושה את הקופה זה אותם השלבים הבאים של הצרכנות.

יצחק וקנין: לכן, אני חושב שצריך לעשות הכול בשיקול דעת ולראות מה אנחנו כן יכולים להוריד, מה לא יכולים להוריד.

יצחק וקנין: ניתן דוגמה נוספת של מוצר שמייבאים אותו – אורז.

יצחק וקנין: אני מדבר מתוך ניסיון – לי יש מפעל של חסד גדול מאוד, בחגים אני רוכש 60 טון אורז, 80 טון אורז, אני מקבל אותו במחיר שאינני רוצה להגיד.

יצחק וקנין: על המדף הוא נמכר ב-9-8 שקלים, אני קונה אותו ב-2 שקלים, דרך אגב דרך יבואן.

יצחק וקנין: מהיבואן ישירות אני קונה ב-2.5 שקלים, 3 שקלים את האורז הטוב, האיכותי.

יצחק וקנין: אפשר להגיע לאורז ברמה גבוהה מאוד שהוא יותר טוב מהאורז של סוגת, מה שנקרא האורז הפרסי, אתה קונה אותו ב-3 שקלים והוא נמכר ב-9 שקלים על המדף.

יצחק וקנין: יש פה פערים גדולים מאוד, ומי שעושה את הקופון – בשרשרת הזאת יש מוצרים שלדעתי אתם כאגף המסים צריכים לקבוע להם את הפיקוח, לקבוע את הרמות, ולא לתת להשתוללות הזאת להתקיים כדי שהצרכן ישלם את כל פערי התיווך האלה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: הנושא הזה הוא נושא מאוד מאוד חשוב ואני חושב שהוא דוגמה נוספת איך אותה קנאות אידיאולוגית שמאפיינת את הממשלה הזאת, מובילה אותה פעם אחר פעם לכיוונים הלא נכונים.

דב חנין: כולנו רוצים הורדות מחירים, אף אחד לא בעד מחירים גבוהים, אבל מצד שני, כאשר העולם כולו נמצא בסימנים של משבר כלכלי, בכל מדינה שמנהלת נכון את הכלכלה שלה אחד הדברים הראשונים שמנסים להבטיח זה הגנה על המשק המקומי – הגנה על הייצור המקומי, הגנה על החקלאות המקומית.

דב חנין: אתה דיברת, אדוני היושב-ראש, על החקלאות הישראלית.

דב חנין: זה לדעתי בכלל נס שיש עוד חקלאות בישראל.

דב חנין: בשום מקום בעולם אין מצב שבו חקלאות במדינות מפותחות היא לא מסובסדת באופן מסיבי על-ידי המדינה.

דב חנין: אני פשוט מלא הערצה לחקלאים בישראל שעדיין מתעקשים להחזיק מעמד, למרות שאין להם סבסוד, וכמו שנאמר הם מוכרים במחירים מאוד מאוד תחרותיים, למרות שלצרכן בסופו של דבר זה מגיע במחירים הרבה יותר גבוהים.

דב חנין: לכן, כאשר מדובר על חשיפה של השוק הישראלי לתחרות זה קודם כול מעורר אצלי דאגה מאוד גדולה.

דב חנין: אנחנו ראינו למשל מה קרה בתחום הטקסטיל.

דב חנין: פתחו את השוק הישראלי לתחרות – אפשר לייבא מסין היום הכול.

דב חנין: קראתי בעיתון, אדוני היושב-ראש, שתעשיית הטקסטיל בבנגלה-דש נמצאת במשבר כי גם הם לא יכולים לעמוד מול היבוא הסיני שהוא עוד יותר זול, אז בוודאי שבישראל לא נעמוד מול תחרות מסין או מאינדונזיה או מכל מיני מקומות כאלה.

דב חנין: ולכן, אני חושב שהמסר שצריך לצאת מוועדת הכלכלה הוא מסר שאומר, מבחינה כלכלית לא נכון יהיה לפגוע בייצור הישראלי – אם זה תעשייה, אם זה חקלאות.

דב חנין: היכולת שלנו להתמודד ולהתחרות עם מדינות שבהן השכר הוא בגובה אפס ותנאי העבודה הם בגובה מינוס, לא קיימת.

דב חנין: לכן, אנחנו נפתח לתחרות, אנחנו בעצם מורידים את היכולות של העובדים אצלנו להתפרנס בצורה ראויה, של המפעלים אצלנו לייצר בצורה רווחית, וכדומה.

דב חנין: אני אומר שהדברים האלה נובעים מהשקפת עולם כי שוב אנחנו רואים איך הממשלה, במקום לעשות את מה שהיא צריכה לעשות, מאמינה שדרך המלך להתמודד היא לחזק מנגנוני שוק.

דב חנין: פותחים את השוק לתחרות, השוק כבר יעשה לנו את העבודה.

דב חנין: אנחנו נייבא בזול מסין ומאינדונזיה ואז לא תהיה ברירה ליצרן הישראלי אלא להוריד מחירים.

דב חנין: זו אותה אמונה באמת אידיאולוגית במנגנוני שוק חופשי שמובילה את הממשלה גם במקרה הזה.

דב חנין: במקום לעשות את זה, מה שצריך לעשות זה שהממשלה תמלא את תפקידה.

דב חנין: על הייצור הישראלי צריך להגן, אבל מצד שני צריך להטיל פיקוח, צריך להתמודד עם פערי תיווך.

דב חנין: אי-אפשר שחקלאי ייצר במחיר X, ולצרכן בבית זה יימכר במחיר של פי-3, זה פשוט לא יכול להיות.

דב חנין: זה מחייב הטלה של פיקוח, זה מחייב חיזוק של אחריות המדינה, וזה בדיוק הכיוון ההפוך למה שהממשלה הזאת עושה.

דב חנין: אני מתנצל בפניכם, אני חייב לרוץ לוועדת חינוך לדיון שאני יזמתי בנושא אחר, ואני בטוח שאתם תצליחו להגיע לכל המסקנות הנכונות.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: בבקשה.

גדעון בן-ישראל: גדעון בן-ישראל, חבר הנהגת ההסתדרות.

לאה ורון: חבר כנסת לשעבר.

גדעון בן-ישראל: חבר כנסת לשעבר, נכון, בימים שדיונים כאלה נמנעו מאתנו, עכשיו זה הופך להיות אופנה.

גדעון בן-ישראל: אני רוצה לומר שאני כרגע חושב על "פרי הגליל".

גדעון בן-ישראל: ישנה עיירה שקיומה תלוי במידה רבה במפעל הזה, ולפי המדיניות הזאת של הסרת מכסים וכן הלאה, אפשר להרוס גם את המפעל, אפשר להרוס גם את העיר שבה זה נמצא.

גדעון בן-ישראל: אנחנו חייבים להיות מאוד זהירים לגבי הייצור שיש לנו.

גדעון בן-ישראל: אם ניקח את נושא המזון, ישנו מפעל של אסם, לתפארת התעשייה בישראל - ממלא את כל המצוות, שכר הוגן, יחס תקין לעובדים שלו, אז מה אנחנו רוצים לעשות?

גדעון בן-ישראל: ועכשיו מתחילים לדבר על כך, מחר ייצרו מצב שאסם לא תוכל יותר לייצר.

גדעון בן-ישראל: אני אומר במפורש שוועדת הכלכלה היא בכ"ף ולא בקו"ף.

גדעון בן-ישראל: לכן, אני אומר שוועדת הכלכלה, יש לה הרבה מה לומר בעניין הזה.

גדעון בן-ישראל: בכלל, זה מוזר – בוועדת טרכטנברג, אני יכול לומר רק במשפט אחד שלזקנים לא נתנו כלום בכל ההמלצות שלהם.

גדעון בן-ישראל: שום דבר.

גדעון בן-ישראל: היינו שם, דיברנו, העברנו מסרים, ראש הממשלה הפנה את הפניות שלנו.

גדעון בן-ישראל: שום דבר.

גדעון בן-ישראל: מה זה לעזאזל, איזה מידה של חמלה כלשהי.

גדעון בן-ישראל: אבל לעומת זאת, ייצרו עכשיו בעיה נוספת, שיתחילו עכשיו פיטורים המוניים.

גדעון בן-ישראל: הנה אנחנו שוב קוראים – גם בהי-טק פתאום, אותו בן-דור שהכריז כל הזמן שהוא ידאג לעובדים וכן הלאה, 1,000 עובדים הוא עומד לפטר.

גדעון בן-ישראל: רבותי, זהירות, זהירות רבה.

גדעון בן-ישראל: ואני מציע שהוועדה במפורש תקבל החלטה שכל העניין הזה של ביטול מכסים הוא מדיניות מוטעית.

גדעון בן-ישראל: פה אני מסכים עם קודמי שאמר – צריך שיהיה פיקוח.

גדעון בן-ישראל: מה קרה?

גדעון בן-ישראל: כל פעם אומרים שתהיה תחרות, והעשירים, הם יגרמו לכך שהעניים ירוויחו כי זה יחלחל.

גדעון בן-ישראל: רבותי, זה לא מחלחל, זה מעורר חלחלה, זה מה שקורה.

גדעון בן-ישראל: זה לא מחלחל.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: האוצר, מי רוצה להתייחס?

יצחק וקנין: מה הסיכומים ביניכם לבין התמ"ת לגבי הורדת המסים?

שירלי אביבי: במסגרת המלצות טרכטנברג וגם מה שאושר על-ידי המחליטים אצל ראש הממשלה, יש הבחנה ברורה בין מוצרי תעשייה למוצרי מזון.

שירלי אביבי: במוצרי תעשייה זה אושר על-ידי הממשלה במסגרת דיון אצל ראש הממשלה, וזה תואם יחד עם התאחדות התעשיינים ויחד עם משרד התמ"ת.

יצחק וקנין: כשאת אומרת מוצרי תעשייה, למה הכוונה?

יצחק וקנין: תנסי לפרט לנו.

שירלי אביבי: מוצר תעשייתי זה מוצר שהוא אינו מזון.

שירלי אביבי: כל מה שהוא מזון – אם זה מוצר חקלאי שגדל ואם זה מוצר מזון שמיובא – כל המוצרים האלה עדיין לא אושרו בהחלטת ממשלה.

שירלי אביבי: החלטת הממשלה קבעה שהם עוברים להמשך דיון במסגרת ועדת קדמי.

שירלי אביבי: לגבי כל שאר המוצרים שהם מוצרי מזון ומוצרי צריכה, כבר יש החלטת ממשלה שנעשתה בתיאום עם התאחדות התעשיינים ועם משרד התמ"ת.

שירלי אביבי: יש רשימה סגורה שהועברה אלינו, באישור משרד התמ"ת, רשימה סגורה של 444 מיליון שקלים הכנסות ממסים שלגביה התאחדות התעשיינים אישרה, וכאמור משרד התמ"ת עבר עליה, עליהם יופחת המכס.

שירלי אביבי: כל המוצרים האלה, באופן עקרוני אין להם ייצור מקומי בארץ ולכן אפשר להפחית את המכסים.

לאה ורון: זאת אומרת, בשלב הראשון - -

שירלי אביבי: שלב ראשון ב-2012.

לאה ורון: - - מדובר בהחלטה של הפחתת מכסים על מוצרים שאין לגביהם ייצור מקומי.

שירלי אביבי: הרשימה הועברה על-ידי התאחדות התעשיינים, שבדקה שאין לגביהם.

יצחק וקנין: חזקי, אתם תרצו להתייחס?

אביגדור ליברמן: כן.

שירלי אביבי: זוהי רשימה שלא אנחנו יצרנו, זאת רשימה שהתאחדות התעשיינים עברה עליה, העבירה אותה למשרד התמ"ת, ואנחנו קיבלנו את זה ממשרד התמ"ת.

שירלי אביבי: כל המוצרים האלה, יופחת לגביהם המכס לאפס אחוזים ב-1 בינואר 2012.

דוד אזולאי: האם הוועדה יכולה לקבל את הרשימה הזאת?

שירלי אביבי: כן, בטח.

דוד אזולאי: אז למה לא מציגים אותה בפנינו?

שירלי אביבי: תן לי לסיים.

שירלי אביבי: כמו כן, הוחלט במחליטים אצל ראש הממשלה שכל הרשימה הזאת וכל ההחלטות שקשורות להפחתת מכסים יועברו לציבור והציבור יוכל להעיר את הערותיו, כלומר גם אם במקרה ברשימה שהעבירה התאחדות התעשיינים יש מפעל שחושב שהוא נפגע בצורה כזו או אחרת מהפחתת המכסים, הוא יכול לבוא ולטעון את טענותיו.

שירלי אביבי: אנחנו נקבע תאריך להגשת הטענות והוא יכול לבוא ולטעון את טענותיו בתאריך הזה.

שירלי אביבי: השימוע הזה עובר אצלנו את כל האישורים – את היועץ המשפטי, זה עובר בין כמה משרדים.

שירלי אביבי: בימים הקרובים כנראה יצא נוסח מוסכם והוא יופנה לציבור, זה יפורסם, גם הטובין שבגינם מופחת המכס.

שלי יחימוביץ': האם ההפחתות מגיעות לוועדת הכספים?

שירלי אביבי: אני לא יודעת אם בסופו של דבר, הרב גפני יעביר את ההפחתות האלה או לא יעביר את ההפחתות האלה.

שלי יחימוביץ': לא, אני שואלת אם זה טעון ועדת כספים.

שירלי אביבי: הפחתות מסים לא עוברות ועדת כספים, רק העלאות, אבל במסגרת הדיונים אצל חבר הכנסת גפני הוא אמר שהוא רוצה לעבור על כל מה שאושר אצל טרכטנברג, כך שאינני יודעת אם זה יעבור בוועדת הכספים או לא.

שירלי אביבי: באופן עקרוני, על-פי הנוהל ועל-פי החוק, רק העלאות מכסים עוברות ועדת כספים ואישור ועדת כספים.

שלי יחימוביץ': בכמה, להערכתכם, בסופו של התהליך יופחתו המכסים?

יצחק וקנין: קרוב למיליארד שקלים, יותר ממיליארד.

שלי יחימוביץ': בכמה אחוז בסופו של יום יופחתו?

שירלי אביבי: יש את הסכום שיופחת לגביו המכס ב-2012, שזה בהתאם לרשימה שהועברה על-ידי התאחדות התעשיינים, זה בשלב הראשון.

שירלי אביבי: בשלב השני יופחת המכס ב-10%, שזה ב-2013, וב-2014 יופחת המכס בעוד 15%.

שלי יחימוביץ': בסך הכול זה יגיע ל-50%?

שירלי אביבי: לא.

שירלי אביבי: זה יגיע ל-25%.

שלי יחימוביץ': כי בהתחלה דובר על 50%.

יוסף דנקונה: 25% מהמכס הקיים.

קריאה: סך הגבייה.

שירלי אביבי: סך הגבייה כן, אבל המכס יופחת – אם יש מכס שהוא 12%, שעליו לא הופחת המכס בשלב הראשון כי יש עליו ייצור מקומי, אזי השלב הבא יהיה ב-2013, סך המכס ירד ב-10%; בשלב השלישי, ב-2014, יופחת ב-15%, וב-2015, במחליטים של ראש הממשלה נקבע שיתקיים דיון לגבי המשך יישום המלצות דוח טרכטנברג.

לאה ורון: אם את יכולה להתייחס למועדים משום שאתם אומרים שאתם הולכים לפרסם שימוע לציבור.

שירלי אביבי: נכון.

לאה ורון: הפחתת המס צריכה להיכנס לתוקפה ב-1 בינואר 2012, ואנחנו נמצאים היום ב-14 בנובמבר.

שירלי אביבי: נכון.

שירלי אביבי: אנחנו מקווים שעד סוף השבוע כבר יהיה נוסח מוסכם שנוכל לפרסם אותו בציבור, וגם יינתן זמן לציבור להגיב ולנו לקבל את ההערות.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אנחנו נבקש שזה יגיע לפה לוועדת הכלכלה, וחשוב שהנושא הזה יעלה לדיון.

יצחק וקנין: אין ספק.

יצחק וקנין: התאחדות התעשיינים, הייתי רוצה את ההתייחסות שלכם גם לרשימה וגם להסדר ביניכם לבין האוצר.

אביגדור ליברמן: צביקה ליברמן, מנהל את איגוד הטקסטיל בהתאחדות התעשיינים.

אביגדור ליברמן: האמת שאני מכיר את הרשימות, אני מבין שהיתה הסכמה מבחינת ההתאחדות, כפי שאמרה הגברת, יש סיכום עם האוצר לגבי המתווה, וזה כמובן בכפוף לנושא של הסכמי סחר שאמורים להיחתם בעתיד.

אביגדור ליברמן: לגבי המוצרים או לגבי הפריטים, מדי פעם אני מגלה פריטים שאכן כן מיוצרים בארץ, למרות הרשימות האלה, ואת זה אנחנו נעביר לאוצר על מנת להסדיר את העניינים, שלא יהיה מפעל שייפגע.

לאה ורון: למשל, באיזה פריטים מדובר?

אביגדור ליברמן: לצידי יושב מנכ"ל מפעל באופקים שמעסיק 150 עובדים, שנקרא "ופורג'ט".

יצחק וקנין: מה אתה מייצר?

אייל מאור: אנחנו מייצרים בד לא ארוג, Non-woven.

אייל מאור: יש בארץ כמה מפעלים שעוסקים בתחום הזה, ותתפלאו אולי לדעת אבל ישראל היא מעצמה עולמית בבדים לא ארוגים.

אייל מאור: אינני רוצה לחזור על דברים.

אייל מאור: דיברו פה על הקטע של התחרות הלא הוגנת מהמזרח, אבל יש נקודה אחת שלא שמעתי התייחסות אליה.

אייל מאור: אם אני מבין נכון, כל הרעיון, כל המודל הכלכלי – הפחתת המכסים על מנת להיטיב עם הצרכן הסופי, להוזיל את יוקר המחיה.

אייל מאור: המוצר שאנחנו מייצרים נמכר למפעלי תעשייה בארץ, ו-95% מהתוצרת מיוצאת לגרמניה, ספרד, צרפת, אנגליה, כך שגם אם המודל הכלכלי הזה באמת עובד, שאתה מוריד מכס וההנחה הזאת משורשרת בסוף עד לצרכן הסופי, הרי מי שייהנה מההטבה הזאת זה הצרכן בגרמניה, אנגליה, בספרד, בעוד שהמדינה תפסיד הכנסות ממסים, היא תפגע בתעשייה.

אייל מאור: יש המון מפעלים שמייצרים בד לא ארוג בארץ והם ייפגעו כתוצאה מהחשיפה לתחרות לא הוגנת מהמזרח, ובסופו של דבר הרעיון הבסיסי שהצרכן ייהנה מההטבות לא יקרה.

אייל מאור: אני חושב שיש להבדיל בין מכס על מוצר סופי – כמו מכוניות, גם מוצרי מזון – לבין חומר גלם, כשחומר גלם הרי משורשר, עובר כמה ידיים לפני שהוא מגיע להיות מוצר סופי, ובכל מודל כלכלי החיסכון מתחלק בין היצרן לבין הצרכן.

אייל מאור: ככל שיש לך יותר שלבים באותה שרשרת הרי ברור שהחיסכון שיגיע בשורה התחתונה לצרכן הסופי הרבה יותר קטן, מה עוד שבחלק גדול מהמקרים מדובר על יצוא.

יצחק וקנין: ישראלה מני, איגוד לשכות המסחר.

ישראלה מני: בוקר טוב לכם.

ישראלה מני: קודם כול, תעשייה זה דבר מאוד חשוב, בעיקר במשק כמו שלנו משום שאנחנו משק כפי שאנחנו מכירים – ביטחון זה עניין של זמן, וכולי.

ישראלה מני: זה דבר ראשון.

ישראלה מני: יחד עם זאת, צריך להבין שעברנו תהליך חשיפה, המשק עבר תהליך חשיפה – התחיל בשנות ה-90' עד למעשה תחילת שנות ה-2000, אז השאלה אם זה בכלל מועיל לצרכן.

ישראלה מני: אני חושבת שרשות המסים יכולה להעיד יותר מכול על כמה תהליך החשיפה הועיל לצרכן והועיל למשק, ואתם יודעים מה, הועיל גם לתעשייה.

ישראלה מני: חבל שחבר הכנסת חנין לא פה.

ישראלה מני: כשאנחנו בודקים את כמות העובדים, אז נכון שעובדים בטקסטיל– ואני אומרת זאת ככלכלנית מקרו – זה דבר מאוד חשוב וחלקם נמצאים באזורים מאוד בעייתיים.

ישראלה מני: יחד עם זה, אם אני בודקת את כמות העובדים שהתווספה לתחום המסחר באותו תחום של טקסטיל – לצורך העניין אזכיר שתי חברות, פוקס וקסטרו, שהתחילו לייצר במזרח וכתוצאה מכך הן יכלו להגדיל את כמות העובדים שלהן בעשרות אלפים – אם היום אני מסתכלת על כמות העובדים במסחר ושירותים בטקסטיל, אנחנו מדברים על קרוב ל-50,000 עובדים.

שלי יחימוביץ': למה, הם לא יכלו לייצר את אותה תוצרת בדיוק בארץ?

ישראלה מני: מייד אתייחס לעניין.

ישראלה מני: יש פה איזונים מאוד ברורים.

ישראלה מני: האיזון הראשון קשור לגיוון שהצרכן יכול לקבל.

ישראלה מני: נכון ש"אתא" עבדה מצוין.

שלי יחימוביץ': אוי, מספיק עם ה"אתא" הזה.

שלי יחימוביץ': באמת, די עם הקלישאות.

ישראלה מני: חברת הכנסת יחימוביץ, אני קיבלתי זכות דיבור.

שלי יחימוביץ': תיכף תגידו לנו קובה ואחר כך תגידו יוון.

שלי יחימוביץ': "אתא", קובה, יוון.

ישראלה מני: אין לי בעיה.

ישראלה מני: לא, אני לא מדברת על זה.

שלי יחימוביץ': "אתא", קובה, יוון.

שלי יחימוביץ': הבנו.

ישראלה מני: לא, לא, אני מדברת על המבחן שמשנות ה-90 כולנו עברנו בתחום הטקסטיל.

ישראלה מני: קודם כול, הגיוון עלה; שנית, המחירים ירדו; שלישית, כמות המועסקים בתחום המסחר - - -

שלי יחימוביץ': המחירים לא ירדו.

שלי יחימוביץ': המחירים לא ירדו.

שלי יחימוביץ': היבואנים מרוויחים יותר.

ישראלה מני: אני יכולה להראות לך שהמחירים ירדו.

ישראלה מני: אם את רוצה, אני אעשה לך את הניתוח, יש לי אותו אצלי באקסל, משנות ה-90 עד היום כמה המחירים ירדו בהשוואה למדד המחירים.

ישראלה מני: יש לי את זה גם על מקררים שירדו ב-30%, גם על מזגנים שירדו בקרוב ל-50%, גם על מייבשי כביסה.

ישראלה מני: למיטב ידיעתי, פעם קניתם מכונת כביסה – אני אז הייתי ילדה – בקרוב ל-6,000-5,000 שקלים, היום אפשר להשיג ב-1,300 שקלים, וזה רק כתוצאה מהחשיפה.

שלי יחימוביץ': כן, אבל אז היה פועל במפעל במכונות כביסה שהיתה לו קביעות והוא התפרנס בכבוד.

ישראלה מני: אין לי בעיה, אבל אלה בדיוק האיזונים.

ישראלה מני: עכשיו אנחנו צריכים להחליט.

ישראלה מני: ועדת טרכטנברג באה לדון בנושא של הצרכן.

ישראלה מני: עצם העובדה שאנחנו יכולים לאפשר לצרכן היום לקנות מכונה ב-1,300 שקלים ולא ב-6,000 שקלים זה כבר לטובת הצרכן.

ישראלה מני: נכון שהמכסים שהיו בשנות ה-90 הם לא המכסים שיש היום, זאת אומרת שההשפעה של הפחתת מכסים של מאות אחוזים היא לא השפעה של הפחתת מכסים של 12%.

ישראלה מני: אין ספק.

ישראלה מני: אתה שאלת לגבי חומרי גלם.

ישראלה מני: אני בטוחה שאסם תשמח שחומרי הגלם שהיא משתמשת בהם וקונה אותם, לא יהיה עליהם מכס משום שזה יוזיל לה את הייצור, אז גם התעשייה נהנית מהפחתת מכסים על חומרי גלם, קודם כול – תלוי איזה חומרי גלם, לכן יש את השימוע, לכן בודקים כל אחד מהמוצרים בנפרד.

אייל מאור: אבל זה לא הרעיון של ועדת טרכטנברג.

ישראלה מני: ודאי שכן כי אם אסם תוריד לעצמה את עלויות הייצור - - -

אייל מאור: מכס זה לא המצאה ישראלית.

אייל מאור: מכס נמצא בכל העולם המערבי כדי להגן מפני תחרות לא הוגנת.

ישראלה מני: אין ספק.

אייל מאור: אנחנו לא מפחדים מתחרות.

אייל מאור: אני נלחם בתחרות מול הטורקי, מול האירופאי וגם מול תחרות מקומית.

אייל מאור: אנחנו לא מונופול.

ישראלה מני: אבל אני אתך, אני לא יודעת על מה אנחנו מתווכחים.

אייל מאור: לא, אמרת אסם.

יצחק וקנין: רבותי, אל תנהלו ויכוח ביניכם.

ישראלה מני: אני אומרת שאסם תשמח שחומרי הגלם שהיא קונה בשביל לייצר את המוצרים שלה לצרכן – לא סתם אנחנו נכנסים היום לסופר ואנחנו יכולים לקנות פסטה של אסם, שלושה ב-10 שקלים.

ישראלה מני: למה אנחנו עושים את זה?

ישראלה מני: כי אסם גם הפכה לחלק מהיבואנים במשק וגם היא נהנית מהפחתת המכסים, זאת אומרת הכול פה שאלה של איזונים.

ישראלה מני: דבר שלישי שמאוד חשוב לי פה להזכיר – כשאנחנו מדברים על הפחתת מכסים אנחנו מדברים כן על המילה תחרות.

ישראלה מני: הכול פונקציה של איזונים.

ישראלה מני: כפי ששירלי אביבי ציינה – יש פה עניין של שימוע.

ישראלה מני: אם המוצר שלך – מהצד, לא בדקתי את הנושא, אנחנו נבדוק את זה כי השימוע גם קשור אלינו – אם המוצר שלך הוא באמת מוצר שברור שאין טעם לפתוח, אז אין טעם לפתוח, וגם אנחנו נסכים לעניין הזה, אין לי בעיה.

ישראלה מני: אבל, סיטואציה שבה יש לי חומרי גלם שאני יכולה להוזיל את הייצור המקומי שלי, יש לי מוצרים שבהם בוודאי אין תחרות או אם יש תחרות היא תחרות מאוד מועטה, ואפשר לפתוח כדי שהצרכן באמת יוכל להרוויח מהמחיר הזה, מבחינתי זה שווה.

ישראלה מני: צריך להבין – גם אם המכס יורד, זה לא אומר שהמחירים בהכרח ירדו, אבל עצם העובדה שתיכנס תחרות זה יעיף את המחירים למטה, וזאת נקודת המבחן של כולנו.

אייל מאור: אבל זה בדיוק העניין, תחרות כבר קיימת היום.

יצחק וקנין: חברת הכנסת פניה קירשנבאום, הייתי רוצה לתת לך את רשות הדיבור מכיוון שאת הגשת ההצעה לדיון מהיר, בבקשה.

פניה קירשנבאום: קודם כול, תודה לכבוד היושב-ראש, לחברי חברי הכנסת, לאורחים, ואני רוצה להתנצל בפני כולם על האיחור – הכבישים והפקקים לא תמיד בשליטה.

פניה קירשנבאום: אולי עשיתי טעות בחישוב הזמן, ואני מתנצלת בפני כולם שנאלצו לחכות.

פניה קירשנבאום: כן, ביקשתי דיון מהיר כי הנושא נראה לי חשוב ביותר.

פניה קירשנבאום: קודם כול, בתקופה שבה רוב המדינות מנסות להגן על הייצור שלהן, או לפחות על הסכמים בילטראליים, אנחנו הולכים להוריד את המכס באופן חד-צדדי; כולם מנסים לשמור על התעשייה שלהם, ואנחנו קצת מזניחים.

פניה קירשנבאום: אפשר כמובן להוריד את כל המכסים, אפשר לוותר ולסגור את התעשייה ולהפוך למדינת שיווק או שירות.

פניה קירשנבאום: אנחנו ניתן שירותים בתחום חינוך, רפואה או דברים אחרים, ואנחנו כולנו נמכור את הסחורות שאנחנו מקבלים מהמזרח הרחוק או מכל מקום אחר, ומזה אנחנו נחייה.

פניה קירשנבאום: אז יהיו לנו לא 50,000 עובדים, יהיו לנו 100,000 עובדים בתחום המסחר.

פניה קירשנבאום: אבל מה שנראה לי הכי קל – אנחנו מאוד חזקים בדרך כלל על החלשים – קל למסות את הטקסטיל הזה שכבר בקושי שורד, והמפעל הזה שמספק תעשייה בערד, אולי גם זה עוד מעט ייסגר.

פניה קירשנבאום: קל מאוד להוריד מכסים על אבקות חלב או דברים כאלה, ובואו "נהרוג" את הרפתנים המסכנים שקמים ב-4:00 בבוקר ומתפרנסים מ-7,000 שקלים בחודש, אז שילכו למכור את מוצרי החלב שנייבא אותם.

פניה קירשנבאום: קל מאוד לעשות את זה, אבל אני אומרת – בואו ננסה להוריד מכס על דברים יותר משמעותיים, שאיתם המדינה לא מתמודדת כי שם יש אנשים שיש להם פה לובי חזק יותר ויש להם כוח בשוק הזה.

פניה קירשנבאום: אני לא רואה שהולכים להוריד מכס משמעותית על ענף הרכבים - זה פתאום נהייה סיגריות, אלכוהול ורכב, אלה שלושת הענפים המסוכנים.

פניה קירשנבאום: סיגריות ואלכוהול אני מבינה, מה ענף הרכב הפך כל כך מסוכן למדינת ישראל?

פניה קירשנבאום: אני גם לא רואה שמורידים מכס על המלט, לא רואה.

פניה קירשנבאום: מה קורה?

פניה קירשנבאום: יש לנו פה מונופול, וכולם שותקים – זה בסדר.

פניה קירשנבאום: הדירות יקרות, המחיר עולה, המלט עולה במחיר, 52%, ואף אחד לא מדבר על זה.

פניה קירשנבאום: אבל טקסטיל ואבקת חלב, זה מה שיפתור לנו פה את כל הבעיות.

פניה קירשנבאום: באמת, אם אנחנו רוצים להפוך למדינת שירות ושיווק, ולגמרי לאבד את כל התעשייה המקומית – אז אנחנו נמצאים על הדרך הנכונה.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: פיני קבלו, בבקשה.

פיני קבלו: אני חושב שכדאי שנהיה זהירים, ואני שמח שחברת הכנסת העלתה את הנושא, לפני שנלך להורדת מכסים ונביא עלינו קטסטרופה של אבטלה בפריפריה.

פיני קבלו: לפני 20-15 שנה עוד ראינו שאמרו – נכנסנו לשוק האירופאי המשותף, תחרות, צריך לתת אפשרות שייכנסו לכאן סחורות, והתוצאה היתה פיטורים גדולים מאוד.

פיני קבלו: הזכירו פה את "אתא", אני אזכיר את כיתן עם 1,300 עובדים והיה מפעל רביטקס שקלט 420.

פיני קבלו: אני מדבר ספציפית על היישוב שלי, אני מייצג את השלטון המקומי אבל נוח לי מאוד לדבר על המקום ממנו אני בא.

פיני קבלו: סיפרו לנו שאנחנו צריכים להיכנס לתעשיות מתוחכמות, והתעשייה המתוחכמת תגיע.

פיני קבלו: אני רוצה להזמין את כל ועדת הכלכלה שתבוא ותראה את אזור התעשייה.

פיני קבלו: באותו אזור תעשייה, אותם מפעלים של טקסטיל, מתכת, קרטון, פלסטיק, נסגרו, אף מפעל אחר לא בא במקומם.

פיני קבלו: המדינה הלכה והשקיעה – יושב פה נציג התאחדות התעשיינים – השקיעה בפארק צבאים כ-60 מיליון שקלים להפשיר קרקעות על מנת לקלוט תעשייה, ולכו תראו את המקום הזה, עשר שנים לא הוקם שם מפעל אחד.

פיני קבלו: אנחנו מהר מאוד רוצים להפוך את עובדי התעשייה לעובדי מסחר, כפי שגברתי אמרה, ואני מצטער – אנחנו רוצים צעירים שיבואו לפריפריה ותהיה להם תעסוקה, יהיה להם מקצוע ויוכלו להתקדם, ולא, אנחנו לא רוצים את כולם למסחר.

פיני קבלו: אם אנחנו רוצים להפוך את מדינת ישראל למסחר, עם אותן משכורות של שכר מינימום – זאת לא המטרה שלנו.

פיני קבלו: ואם אנחנו רוצים להשאיר את הצעירים בפריפריה ושלא יעזבו, אנחנו צריכים לשמור על הנכסים של אותן תעשיות, כי אחרת אנחנו נביא זאת על עצמנו.

פיני קבלו: מה שנותר היום באזור שלי, ואני מבין שאז אמרו – טקסטיל, יש תחרות בטורקיה, במצרים, ואחר כך מעבר לירדן פתחו אזור תעשייה ששם היה צריך לתת תעסוקה לירדנים.

פיני קבלו: בבוקר ראינו את המשאיות שנכנסות עם הסחורה הגולמית, בערב הן חזרו עם הסחורה המוגמרת, ועכשיו הולכים לפגוע גם בתעשיית המזון.

פיני קבלו: נכון, אולי זה יקר, צריך לדעת איך לטפל בזה – תעשיית המזון במפעלים האזוריים שלנו מעסיקה כ-1,500 איש.

פיני קבלו: אם תגעו בזה שם, הכול יתמוטט כי אנחנו יודעים בדיוק – הרי החקלאים, בקושי גם כך הם נושאים על עצמם את גידולי העופות וגידולי התמרים.

פיני קבלו: אם אנחנו נפגע בהם אז בכלל לא תהיה תעשייה.

פיני קבלו: לכן, אני חושב שכדאי שנהיה זהירים מאוד במהלך הזה, צריך לבדוק אותו.

פיני קבלו: אני לא יודע למה הוועדה נכנסה לעניין הזה של המכס.

פיני קבלו: יכול להיות שיש דברים שצריך לטפל בהם ספציפית, היכן שיש באמת הגזמה, אבל אנא מכם, אל תפגעו בתעשייה.

פיני קבלו: תודה.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: התייחסות של האוצר ולאחר מכן חברי הכנסת.

משה אורן: מי שקרא את דוח טרכטנברג - פרק התחרותיות שם מתייחס לנושא המכסים - רואה שיש פער מאוד גדול.

משה אורן: למעשה, אין כמעט משהו שמזכיר בדוח טרכטנברג את המתווה ששירלי תיארה בתחילת הישיבה.

משה אורן: הסיבה לשינויים שנעשו במתווה היא שהכול נעשה בהסכמה ובהידברות, בראש ובראשונה מול משרד התמ"ת, אבל לא פחות חשוב מזה, מול נציגי התעשייה.

משה אורן: לכן חשוב להגיד – הדברים נעשו בהמון תשומת לב ובהמון זהירות.

משה אורן: המתווה הוא מדורג והוא מסויג במידה רבה, ויש גם אפשרות שהוא נעצר בעוד שנתיים במידה שלא קורים דברים שהוגדרו בהחלטת הממשלה.

פניה קירשנבאום: לפי מה שקראתי בעיתונים, תגובת המפעלים, אף אחד לא שאל אותם מה קורה שם.

פניה קירשנבאום: אף אחד לא דיבר איתם.

פיני קבלו: גם את ראשי הרשויות.

משה אורן: אני אתייחס.

פניה קירשנבאום: אני לא מבינה בדיוק עם מי אתם דיברתם.

משה אורן: אנחנו כממשלה כמובן לא מדברים עם כל מפעל ומפעל, אנחנו מדברים עם הנציגות הרגילה.

פיני קבלו: תשאלו את ראשי הרשויות, שחיים את המקום.

יצחק וקנין: בכל זאת אם עלה פה דבר לא פשוט, התשובה לא יכולה להיות ככה נמרחת, אסביר גם למה.

יצחק וקנין: הזמן שניתן הוא ינואר 2012.

יצחק וקנין: אנחנו כבר באמצע נובמבר, אני לא יודע מתי אתם תפרסמו את הרשימות, מתי יהיה השימוע, מתי כל הדבר הזה יתבצע, כאשר בינואר מתחילה ההפחתה.

משה אורן: ההפחתה לא תיעשה לפני שיהיה שימוע לפי כל הכללים.

משה אורן: זה לא יהיה שימוע למראית-עין, זה יהיה שימוע אמיתי שמציג את כל המתווה להתייחסויות הציבור, לרבות התעשיינים שרואים את עצמם כמי שעשויים להיפגע מהתהליך הזה.

משה אורן: זה לא יהיה איזשהו מחטף, יש כמובן את כל הליווי המשפטי ואת כל האסמכתאות שצריך שיהיו כדי שנעשה את המהלך הזה.

פניה קירשנבאום: האם הכנסת צריכה לאשר את ההפחתה הזאת?

משה אורן: השאלה הזאת נשאלה קודם, לפני שהגעת.

משה אורן: התשובה היא לא.

פניה קירשנבאום: אז אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים – סליחה שאני קוטעת גם את האוצר ופונה אליך – שאנחנו נבקש בסיכום שההפחתה לא תתקיים בלי שהכנסת תאשר אותה.

שלי יחימוביץ': את מבינה את האבסורד?

שלי יחימוביץ': הפחתות מסים לא מגיעות לכנסת, העלאות מסים כן – למרות שאני זוכרת שבוועדת כספים כן דנו בהפחתות.

יצחק וקנין: לא, לא.

יצחק וקנין: הפחתות מעולם לא, אני לא זוכר.

שירלי אביבי: לא דנו בהפחתות.

פניה קירשנבאום: אבל זה לא מסים.

פניה קירשנבאום: זה מכסים.

שלי יחימוביץ': אין בזה היגיון.

יצחק וקנין: תוספת מסים זה בוועדת הכספים, כל הנושא הזה שייך לוועדת הכספים, אבל בכל מקרה לדעתי צריכים להעלות את הנושא הזה גם בוועדת הכספים כדי להקדיש מחשבה הרבה יותר מעמיקה לגבי כל התהליך שהולך להתבצע פה.

יצחק וקנין: שוב אני אומר, הנושא הוא לא פשוט.

יצחק וקנין: אם בינואר מתחיל המתווה הזה צריך להקדיש הרבה מחשבה איך לבצע אותו כדי שלא יקרה שמצד אחד נרצה להיטיב עם הציבור במדינת ישראל, מצד שני אנחנו נמיט אסון על חלק מהמפעלים פה, וזו לא הכוונה – לא של טרכטנברג ובטח לא שלנו כחברי כנסת.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אזולאי, ביקשת להתייחס.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אתמול שמענו כולנו ששר האוצר כבר הודיע שכנראה לא יוכלו ליישם את כל ההמלצות של טרכטנברג, ואנחנו כרגע בעצם עוסקים באקמול של המלצות טרכטנברג, כאשר מדובר בהפחתת מסים – שאני עדיין לא רואה איפה זה יועיל לצרכן בשוק המקומי.

דוד אזולאי: דיברו פה על פתיחת השוק לתחרות.

דוד אזולאי: פתיחת השוק לתחרות, משמעותה פגיעה בראש ובראשונה בייצור המקומי, וכולנו למודי-ניסיון מהעניין הזה.

דוד אזולאי: ראינו מה קורה בהרבה מקומות כאשר פתחו את השוק לתחרות, בסופו של דבר מי שנפגע זה הייצור המקומי ואזרחי מדינת ישראל שעובדים באותו ייצור.

דוד אזולאי: הם היו הראשונים להיפגע.

דוד אזולאי: לכן, כשמדברים על הורדת מכסים, דבר ראשון צריך לחשוב על פיקוח על המחירים, כאשר ישנו הקטע בין היצרן לצרכן – זהו הקטע שמחייב פיקוח על המחירים, אחרת אנחנו פשוט מגיעים למצב של הקוטג', של החלב ושל כל המוצרים האחרים, כולנו חווינו את החוויה.

דוד אזולאי: אם לא היתה יוזמה פרטית - לצערי הרב אני אומר את זה – של אזרחים מן השטח שהם לקחו זאת על עצמם והרימו את הנושא הזה - - -

פניה קירשנבאום: רשתות השיווק.

דוד אזולאי: רשתות השיווק בעצם עושות את הקופונים הכי גדולים על חשבון האזרחים, על חשבון היצרן, על חשבון כולם.

דוד אזולאי: לכן, כשמדברים על הפחתת מסים, מדברים על תחרות – הזכירו כאן קודם ודיברו על מפעלים – אנחנו תושבי עיירות הפיתוח, אנחנו מכירים את זה, מפעלים שנסגרו, אותם אנשים, אין להם תחליף.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים אנשים שעד היום, כתוצאה מסגירת המפעל, יושבים בבית ללא עבודה, וזה צריך להדאיג אותנו.

יצחק וקנין: מסכים לחלוטין עם מה שאתה אומר.

דוד אזולאי: אנחנו מדברים על הפחתת מכס, אני רוצה לשמוע ולכן ביקשתי גם את הרשימה.

דוד אזולאי: אני כחבר כנסת רוצה לשמוע איפה זה בא לידי ביטוי אצל האזרח מן השורה.

דוד אזולאי: לכן אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לעמוד על כך, עם כל הכבוד, שזה יפורסם באינטרנט – שזה חשוב – אבל חשוב שזה יבוא גם לפה, גם אם אנחנו לא צריכים לאשר את זה, אנחנו צריכים לראות את זה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': התיאור הזה על העולם החדש האמיץ והמופלא שאנחנו נמצאים בו עכשיו אחרי שהשווקים נפתחו, וקודם היינו תקועים רק עם "אתא" – הקלישאות האלה הן לא רלוונטיות.

שלי יחימוביץ': בשנות ה-80 היה אפשר לתת את הטקסטים האלה, אנחנו בתקופה אחרת עכשיו.

שלי יחימוביץ': דווקא בגלל המיתון בשוקי העולם ודווקא בגלל שהיצוא שלנו נפגע, כל מדינה ברת-דעת, גם אירופה, גם ארצות-הברית, פונה לייצור המקומי ומחזקת אותו.

שלי יחימוביץ': המגמה הזאת של החלשת הייצור המקומי היא מגמה שהיא אנטי, הפוכה, היא לא כלכלית, היא גם לא אופנתית אגב, אין מדינה בעולם שעושה את זה.

שלי יחימוביץ': לא קיימת מדינה שעכשיו מפחיתה מכסים, דווקא בגלל הקושי.

שלי יחימוביץ': הרי במה מדובר בסוף, בואו נודה.

שלי יחימוביץ': באידיאולוגיה כלכלית.

שלי יחימוביץ': טרכטנברג היה המכבסה, חוק הסדרים החדש שאליו דוחפים את כל מאווייו של האוצר, כאילו מדובר באיזה תיקון חברתי כשבעצם מדובר בקלקול ובהרס.

שלי יחימוביץ': ותפיסת העולם הזאת של לפתוח את השווקים לחלוטין ליבוא חסר-בקרה כמעט, היא תפיסה מיושנת.

שלי יחימוביץ': חבר'ה, שנות ה-80 נגמרו, תאצ'ר איננה, אנחנו כבר בעולם אחר, יש מסקנות מהתקופה הזאת.

שלי יחימוביץ': בכל הדיבור הזה, אף אחד לא מדבר על פיקוח על המחירים.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': מה רע במנגנון הפשוט הזה של פיקוח על המחירים, איך זה לא קיים בכלל בספקטרום הבעות הדעה שלכם?

שלי יחימוביץ': דיברתם על טקסטיל.

שלי יחימוביץ': מה אתם עושים?

שלי יחימוביץ': אתם פותחים ליבוא.

שלי יחימוביץ': עוד דבר – הרי אפשר לחשוב שאנחנו מדברים פה על קובה, על מדינה שהיא לא פתוחה לשוקי העולם.

שלי יחימוביץ': מדינת ישראל צריכה להיות חלק מהעולם הגלובלי, והיא מייצאת והיא מייבאת, והשווקים פתוחים, ואנחנו כבר נמצאים במקום שכל מדינות העולם הנאור נמצאות בו.

שלי יחימוביץ': זה לא שאתם באים עם איזו בשורה ואומרים לנו – וואו, גילינו שאפשר לפתוח את השווקים ליבוא.

שלי יחימוביץ': הכול עניין של מידתיות.

שלי יחימוביץ': הכול עניין של מידתיות, והיום אנחנו בעולם של מידתיות, ואתם הולכים לשבור את המידתיות הזאת בהיצף הזה.

שלי יחימוביץ': אם בסך הכול אנחנו מגיעים ל-25% - מהידיעות שיצאו מטרכטנברג הבנתי שמדובר על 50%, אתם מדברים על 25% - מדובר במכה מאוד מאוד קשה לייצור המקומי, אין דרך להציג את זה אחרת, ולא משנה כמה הסברים יינתנו.

משה אורן: מדובר ב-50% מהגבייה, לא ב-25%.

שלי יחימוביץ': אוקיי, אז על אחת כמה וכמה.

גדעון בן-ישראל: ככה זה מתחיל.

שלי יחימוביץ': על אחת כמה וכמה.

שלי יחימוביץ': לא משנה איזה תעתועי מלים יהיו כאן ואיזה הרצאות על העולם החדש והאמיץ שאתם מייצרים עם התוצרת הזולה.

שלי יחימוביץ': מי שהולך להיפגע זה התעשייה הישראלית, מי שהולך להיפגע זה תוצרת כחול-לבן, מי שהולך להיפגע זה עובדים ישראלים, מי שהולך להיפגע זה חקלאים ישראלים.

שלי יחימוביץ': מה אתם רוצים לעשות?

שלי יחימוביץ': למוטט את הכלכלה הישראלית לחלוטין?

שלי יחימוביץ': אז תקבלו סמרטוט שעולה קצת פחות, אבל מובטלים שלא יכולים לקנות אותו?

שלי יחימוביץ': איזה מין חשיבה קצרת-טווח זאת?

שלי יחימוביץ': מה, אנחנו רק צרכנים?

שלי יחימוביץ': מדינת ישראל לא צריכה לדאוג לתעשייה שלה, לייצור המקומי, לעובדים שלה, לצמיחה, לייצוא?

שלי יחימוביץ': כל זה כבר נעלם?

שלי יחימוביץ': אין אחריות?

שלי יחימוביץ': אתם כל כך, כל כך, כל כך שקועים בעולם כלכלי של פעם, באמת.

שלי יחימוביץ': כשישבנו על חוק הטקסטיל הביטחוני – צביקה היה שותף לזה, גם שינדלר – וישבנו עם נציגי האוצר, אחרי שהם כבר סוף-סוף התרצו והסכימו להעביר את החוק אחרי ארבע שנים שניסינו, הם אמרו: אנחנו הולכים אתכם בין היתר כי זאת המגמה הכלל-עולמית.

שלי יחימוביץ': אתה זוכר, צביקה?

שלי יחימוביץ': הם אמרו לנו: המגמה הכלל-עולמית היא ללכת לייצור פנימי ולגונן על התעשייה המקומית, ולכן שינינו את עמדתנו, אמרו לנו באוצר, ולכן אנחנו אתכם.

שלי יחימוביץ': אז מה קרה?

שלי יחימוביץ': מה קרה?

שלי יחימוביץ': פתאום ניעורו כל החלומות התאצ'ריסטים העתיקים?

שלי יחימוביץ': אני מאוד מסכימה עם פניה, אנחנו צריכים לתבוע שגם הורדת המכסים – לא רק העלאה – תעבור בכנסת, כי הורדת מכסים היא לפעמים הרבה הרבה יותר משמעותית כלכלית מהעלאת מכסים ומסים, ולכן אולי באמת גם ניזום איזה תיקון חקיקה בעניין הזה כי אין בזה היגיון.

יצחק וקנין: רבותי, אני אגיד מה אני חושב כלפי כל המתווה הזה של דוח טרכטנברג.

יצחק וקנין: אני חושב שבחלק מהדברים ההתייחסות היא ממש בשוליים, ורדודה, אפילו הייתי אומר, עם כל הכבוד לטרכטנברג.

יצחק וקנין: הוא רצה להוציא משהו תחת ידו כדי לרצות חלק מאלה ששלחו אותו, ולכן הוא עשה את מה שהוא עשה ונגע בנושא של המסים, להגיד – פה תהיה הפחתה במוצרי מזון, לסייע לאותן משפחות קשות-יום.

יצחק וקנין: ואני חושב שהטעות היא גדולה.

יצחק וקנין: כולנו רואים את המשבר העולמי, אין אחד שלא מבין מה קורה בעולם היום.

יצחק וקנין: ואם המדינה לא תגן על כל מפעל – ולא משנה מה הוא מייצר – אם היא לא תגן עליו היום, המצב הכלכלי של אותן משפחות יהיה הרבה יותר קשה, במיוחד בפריפריה.

יצחק וקנין: אני בא מהפריפריה ואני רואה את המציאות, איזה מפעלים ישנם, רבותי.

יצחק וקנין: רובם מפעלי מזון, כמעט ואין מפעלי הי-טק, כמעט ואין בפריפריה, במיוחד הרחוקה.

יצחק וקנין: אני לא פעם מסתובב באזור התעשייה באופקים.

יצחק וקנין: רוב המבנים שם נטושים, בלשון המעטה הייתי אומר את זה.

יצחק וקנין: רבותי, את ההרס והחורבן שאני רואה שם אי-אפשר לתאר – ואני לא גר בדרום, זה רק כאשר אני מסייר מדי פעם במושבים, בכל מיני מקומות, אבל באופקים זה בולט.

יצחק וקנין: לכן, אני חושב שהתאחדות התעשיינים היתה צריכה לעמוד על שתי רגליים חזק מאוד ולהתנגד למתווה, כי המתווה הזה הוא לא מתווה טוב, בזמן שאנחנו נמצאים בו.

יצחק וקנין: דרך אגב, יש דברים שאני יודע מוועדת הכספים.

יצחק וקנין: יש ירידה בהכנסות ממסים.

יצחק וקנין: רבותי, ידוע וברור שבמתווה ב-2012 ממשיך הנושא של ירידה בהכנסות המדינה, גם ב-2012, משמעותית אפילו הייתי אומר, ולכן צריך לשקול את הכול מחדש, לחשוב מה אנחנו עושים – ואני אומר זאת להתאחדות התעשיינים, אני אומר זאת גם לאוצר וגם לרשות המסים.

יצחק וקנין: אני מקבל את הדברים של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בטח מה שאמרו חברת הכנסת פניה קירשנבאום וחבר הכנסת דוד אזולאי לגבי הנושא של השקיפות והפרסום של אותם מפעלים שהולכים להיפגע, אני חושב שהרשימה צריכה להתפרסם.

יצחק וקנין: לקראת סיום הדיון אני אקרא החלטה של הוועדה, מה אנחנו ממליצים, אני מקווה שהדבר הזה ייכנס ללבם של אלה שצריכים לקבל את ההחלטות, והעניין הזה יתבצע בצורה ובמינון אחרים לגמרי.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מתי נוכל לקבל את הרשימה הזאת?

יצחק וקנין: הם אומרים שבימים הקרובים תהיה כבר רשימה.

דוד אזולאי: ימים קרובים זה יכול להיות גם חודש.

פניה קירשנבאום: איפה זה יהיה?

פניה קירשנבאום: האם זה יהיה פה בוועדת הכלכלה או שזה יוגש לוועדת הכספים?

משה אורן: זה יפורסם כשימוע לציבור.

שירלי אביבי: יפורסם כשימוע לציבור במדיה התקשורתית.

פניה קירשנבאום: אנחנו מבקשים שתביאו את זה לפה לוועדות, לא תפרסמו את זה.

שירלי אביבי: נשלח את זה.

יצחק וקנין: מה ההערכה שלכם, מתי?

שירלי אביבי: מקווה שעד סוף השבוע.

משה אורן: ימים.

יצחק וקנין: אני הייתי מציע גם להתאחדות התעשיינים לעקוב אחרי הדברים ביתר שאת, לראות את הדברים, ואם יש צורך – להפעיל את אותם חברי כנסת שיכולים לסייע ולשנות את ההחלטות אם אתם רואים שהמגמה היא מגמה שיכולה חלילה וחס להביא למשבר בחלק מהתעשייה.

ישראלה מני: סליחה, אדוני היושב-ראש, רק צריך לזכור שהתאחדות התעשיינים היא שותפה להסכם שנחתם בין האוצר לבין התמ"ת.

יצחק וקנין: כן, אין לי ספק.

יצחק וקנין: אנחנו שמענו, את לא חידשת לנו כלום.

יצחק וקנין: את הדברים האלה שמענו.

יצחק וקנין: תראי, מסין אפשר להביא הכול, אפשר גם להביא בני-אדם.

יצחק וקנין: זה מה שנשאר, רק בני-אדם נשאר להם.

שלי יחימוביץ': ולמכור את "כמצ'יינה" לסין.

יצחק וקנין: את הכול.

יצחק וקנין: כל מה שאת רוצה.

גדעון בן-ישראל: גם שרי אוצר.

יצחק וקנין: אני אומר לך את זה באחריות.

יצחק וקנין: אפשר להחליף גם את חברי הכנסת אם את רוצה.

שלום שינדלר: אפילו סין הגדולה, המכס יותר גבוה מאשר ישראל.

אייל מאור: כשסיני מייצא לישראל, הממשלה נותנת לו בין שישה ל-14 "ריבייט" החזר על הייצוא.

ישראלה מני: כשאנחנו נהיה סין, נדבר על "ריבייט".

אייל מאור: זה הרעיון.

אייל מאור: הם מעודדים את היצוא.

אייל מאור: הוא יכול למכור בעלות flat ולקבל 10% מהמדינה, אני מוכן להתחלף אתו.

אייל מאור: אני אמכור בעלות, שהממשלה תיתן לי 10%, לא רוצה יותר מזה.

שלי יחימוביץ': אל תגזים.

יצחק וקנין: רבותי, אני מסכם את הדיון.

יצחק וקנין: האם יש מישהו שרוצה להתייחס?

יצחק וקנין: בבקשה.

יוסף דנקונה: יוסף דנקונה, משרד התמ"ת, מנהל מינהל תעשיות במשרד.

יוסף דנקונה: בנושא הזה של הורדת מכסים אנחנו בהחלט שותפים להחלטה – לאוצר ולרשות המסים – וברור שהמקום שלנו בוועדה הזאת הוא כזה שבשלב של הירידות, ב-1 בינואר 2010, לא נאפשר פגיעה בשום מפעל מקומי ולא פליטה של מועסקים לשוק.

יוסף דנקונה: בשום אופן.

יוסף דנקונה: מנקודת מבט נוספת שלנו, סחר בין-לאומי, אנחנו לא נאפשר הורדה בסעיפים כאלה שהם חשובים לנו לצורך משא ומתן בין-לאומי בעתיד.

פניה קירשנבאום: מה זה לא תאפשרו?

פניה קירשנבאום: אתם כבר אפשרתם בכך שהלכתם למשא-ומתן וסיכמתם, אז תגיד לנו איפה אישרתם.

פניה קירשנבאום: לא שאנחנו לא נאפשר, אתם כבר אפשרתם, בזה שניהלתם משא-ומתן אפשרתם.

יוסף דנקונה: הרשימה היא לא סופית, וברור לגמרי לשר ולמנכ"ל שלנו ולמשרד, שאנחנו לא נאפשר בירידה הקרובה ירידה במוצרים כאלה שתעשיות ייפגעו עקב הירידה במכס.

פניה קירשנבאום: אז במה אפשרתם?

יוסף דנקונה: לא נאפשר את זה בירידה הקרובה.

יוסף דנקונה: בפירוש זה יהיה חלקנו בצוות הזה שבונה את הרשימה.

לאה ורון: אתם מתייחסים גם להסכמי סחר?

יוסף דנקונה: כן.

לאה ורון: בהתניית הפחתת המכסים בהסכמי סחר עם מדינות?

יוסף דנקונה: כן, ודאי.

יוסף דנקונה: גם הצד של הסחר הבין-לאומי וגם הצד של התעשייה.

לאה ורון: אולי תאמר את זה לוועדה.

יוסף דנקונה: אמרתי שאנחנו מתייחסים ודאי להסכמים בין-לאומיים.

גדעון בן-ישראל: תפרט בבקשה.

יוסף דנקונה: בעיקר לפרטים כאלה שחשובים לנו לצורך הסכמים בין-לאומיים עתידיים.

לאה ורון: עם אילו מדינות?

יוסף דנקונה: עם הודו למשל, עם קוריאה, עם וייטנאם אם יהיה, ואחרות.

פניה קירשנבאום: בדיוק העולם של הייצור הבא.

יצחק וקנין: רבותי, האם יש עוד מישהו שמעוניין להתייחס לנושא שהועלה?

יצחק וקנין: אני אקרא את החלטת הוועדה.

יצחק וקנין: לוועדה נמסר כי ב-20 בנובמבר 2011 צפויים לעלות לדיון בממשלה חלקים נוספים מדוח טרכטנברג, דוח הוועדה לשינוי כלכלי-חברתי; וכן, מסקנות הוועדה לבדיקת התחרותיות בשוק מוצרי המזון והצריכה, ועדת קדמי.

יצחק וקנין: לפיכך, מחליטה הוועדה בשלב זה להמתין להחלטות הממשלה, ובכל מקרה להמליץ בפניה על בחינה מחדש של המדיניות להסרת המכסים למוצרים המיוצרים בישראל, חומרי הגלם ומוצרי מזון מעובד וטרי, תוך מניעת פגיעה בתעשייה המקומית ובפריפריה.

יצחק וקנין: הוועדה מבקשת להעביר אליה בהקדם את רשימת המוצרים שאינם מיוצרים בייצור מקומי, ולגביהם כבר הוחלט על הפחתת המכס לאפס אחוזים, מה-1 בינואר 2012.

יצחק וקנין: הוועדה תובעת מהממשלה להביא לאישור הכנסת את ההחלטות על הפחתת המכסים, ולא רק את העלאתם.

יצחק וקנין: תודה, רבותי.

יצחק וקנין: אני נועל את הדיון.