ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 632, 2011-10-04 10:30

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"א-2011.

כרמל שאמה-הכהן: זה דיון שני בהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: נמשיך היישר מאיפה שעצרנו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש מכל מי שמדבר להציג את עצמו בשם מלא ותפקיד לצורך הרישום המסודר.

כרמל שאמה-הכהן: באיזה סעיף עצרנו?

אתי בנדלר: סיימנו את סעיף 6(א) פסקה (5) ואנו צריכים להתחיל עם פסקה (6).

כרמל שאמה-הכהן: נדלג על (6) וגם על (7).

כרמל שאמה-הכהן: גם בפסקה (8) דנו, לא?

כרמל שאמה-הכהן: זה לא היה עוד סיפור של עוד אפיק לרשות השידור, שהיה עליו וויכוח?

נגה רובינשטיין: זו הייתה פסקה (4).

כרמל שאמה-הכהן: ומה זו פסקה (8)?

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את (8) בבקשה.

טל רוזנפלד: "(8) גוף מהגופים המנויים בסעיף קטן זה, למעט רשות השידור, ששידוריו מופצים באמצעות תחנות שידור ספרתיות במסגרת ערוץ טלוויזיה בטכנולוגיית חדות רגילה (בפסקה זו – הערוץ העיקרי) – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד נוסף בטכנולוגיית חדות גבוהה שבו ישודרו השידורים כאמור, במקביל לשידורם בערוץ העיקרי, ובלבד שהגוף האמור ביקש זאת ונבחר בהליך שוויוני שעליו הורה השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר, עם מועצת הרשות השנייה ועם המועצה לשידורי כבלים ולוויין; בקביעת תנאי ההליך לפי פסקה זו יובאו בחשבון, בין השאר, שיקולים של קידום התחרות בתחום שידורי הטלוויזיה, מגוון סוגי שידורי הטלוויזיה ואופיים, ואפשרות ההפצה של שידורי הטלוויזיה של גופים אחרים לפי סעיף זה, במסגרת הקיבולת הפנויה בתחנות השידור הספרתיות.

טל רוזנפלד: " הסעיף מדבר על אילו שידורים יופצו באמצעות המערך.

טל רוזנפלד: כאן אנו מדברים על שידורים בטכנולוגיית HD של גופים שהשידורים שלהם מופצים גם בטכנולוגיית חדות רגילה.

טל רוזנפלד: הם יכולים לבקש שאותם שידורים שמופצים בטכנולוגיית חדות רגילה יופצו במקביל גם בטכנולוגיית HD.

טל רוזנפלד: יהיה הליך שוויוני – מורה עליו השר בהתייעצות עם שר האוצר ועם המועצות.

טל רוזנפלד: יש בסעיף גם את השיקולים שהוא צריך לבחון.

טל רוזנפלד: בין יתר השיקולים יש את הקיבולת הפנויה במערך.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לסעיף?

זהר קדמון סלע: אני משידורי "קשת".

זהר קדמון סלע: אנחנו חושבים שכ-Broadcaster אנו צריכים מעמד שווה למעמד של רשות השידור במובן זה שאם נרצה, נוכל לשדר ב-HD בלי להיות כפופים להליך ולכל מיני שיקולים של קיבולת וקידום התחרות וכל זה.

זהר קדמון סלע: שיהיה מעמד לבעלי הזיכיונות ולבעלי הרישיונות, לשידור המסחרי, לכל ה-Broadcast כמו של רשות השידור בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: לתגובה.

נגה רובינשטיין: מספר ערוצי ה-HD מאוד מצומם.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא רואים את השידור הציבורי באותו אופן כמו שאנו רואים את השידור המסחרי.

נגה רובינשטיין: יש מספר ערוצים מסחריים היום, יש מספר מאוד מצומצם של ערוצי HD.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא רואים סיבה אמיתית להעדיף ערוץ אחד על פני ערוץ אחר וכמובן שתינתן אפשרות גם לערוצי השידורים המסחריים, גם לערוץ 2 ו-10 לעלות על ערוצי ה-HD, מה גם שעל פי שיטת הרישיונות, יכול להיות שיהיו מגוון של בעלי רישיונות וכמובן שמספר ערוצי ה-HD כיום לא יאפשר לכל בעלי הרישיונות לעלות.

נגה רובינשטיין: אז אין סיבה ואין יכולת לקבוע כבר היום שבאופן אוטומטי בעלי רישיונות יעלו ל-HD.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

מנשה סמירה: מנכ"ל הרשות השנייה.

מנשה סמירה: בדיונים של הצוות הבין משרדי הסוגיה הזאת לא הוכרעה.

מנשה סמירה: נאמר שלכשת

מנשה סמירה: קום המערכת לטובת ה-HD, בסדר גודל של 4 ערוצים – אם הטכנולוגיה תתפתח אולי אפשר יהיה אפילו 5 – כרגע מדובר על 4 ערוצים, אז נשקול.

מנשה סמירה: אבל נאמרו כמה אמירות שנצטרך לקחת אותן בחשבון וגם אם לא יוכרעו היום, שיהיו מונחות בפני הוועדה.

מנשה סמירה: ערוץ אחד משוריין עבור רשות השידור כערוץ מראה, זה כבר נדון.

מנשה סמירה: אבל מאחר ואנחנו כל הזמן חוזרים לסיפור עוגת הפרסום, צריך שיהיה ברור שאם אנחנו נפתח את ערוצי ה-HD לאופציות נוספות, אז אנחנו מרחיבים בצורה קיצונית אפילו, את אלה שיצטרכו לחיות ולהתפרנס מהעוגה הזאת.

מנשה סמירה: יש היגיון רב בעיקרון – זאת הייתה העמדה שלנו בצוות אך זה לא הוכרע – שזה יהיה ערוץ מראה של ערוצי ה- Broadcast הקיימים.

מנשה סמירה: אם יהיו יותר ערוצי Broadcast מכפי שיש ערוצי HD אז ביניהם תהיה תחרות.

מנשה סמירה: ההיגיון היה שערוצי HD מיועדים לציבור הרחב – אנחנו מדברים פה על פלטפורמה פתוחה לציבור הרחב – ולכן יש חשיבות ש-HD יהיה לערוצי ה-Broadcast שמחויבים במחויבויות תוכן שפונות לערוץ הרחב.

מנשה סמירה: כאמור, אם יהיו 3 ערוצים כאלה ויש 3 ערוצי HD, זה יפה.

מנשה סמירה: אבל אם יהיו יותר, יכול להיות שייגבה מהם תשלום עבור זה.

מנשה סמירה: זה יוסדר.

מנשה סמירה: אך דבר אחד בטוח, להשאיר את זה פתוח ולומר שנכניס חדשים, אחרים, באמצעות הדבר הזה, אם נרחיב פה את המערכת מבחינה מסחרית, מבחינה עסקית אנחנו יוצרים כאן חוסר ודאות רב מדי.

ניצן חן: אני ממועצת הכבלים והלוויין.

ניצן חן: בכל הכבוד לחברי מנכ"ל הרשות השנייה, הדברים האלה לא רק שלא סוכמו בצוות אלא הם מופרכים מניה וביה.

ניצן חן: ההפך הוא הנכון משום שערוצי כבלים ולוויין צריכים את ה-HD – רזולוציה גבוהה ו-High Definition – מכוח העובדה שהם משודרים לערוצי נישה ולכן אנשים שרוצים רזולוציה רחבה, לראות את התמונה הרבה יותר חדה וברורה, מוכנים גם לשלם על זה כסף.

ניצן חן: אין שום נפקות לעובדה שיש או אין Broadcast, להפך.

ניצן חן: המהות של HD היא שאדם רוצה התמקדות במשהו, בז'אנר מסוים, בתחום מסוים או ברזולוציה גבוהה יותר מבחינת איכות התמונה.

ניצן חן: העובדה שמדובר בערוץ Broadcast אין לה שום נפקות ושום ערך מוסף, בטח ברשות השידור, כי היא ערוץ ציבורי שהצרכן שילם כבר עבורו בכוח האגרה ולכן אנחנו סברנו שיש מקום, כתוצאה מכך, לעלות על ה"עידן פלוס" אנשים שכבר שילמו, או מכוח האגרה או מכוח העובדה שהם משלמים דמי מנוי או פרסומות, מעוגת פרסום, ולכן לכלול את ערוצי ה- Broadcast, אבל להגיד שבערוצי ה-HD יש לערוצי ה- Broadcast יתרון, אני לא מצליח להבין על איזו תשתית עובדתית חברי מבסס את זה.

מנשה סמירה: אני מבקש להשיב.

מנשה סמירה: אני לא אשתמש במילה מופרך, אני אתן לנתונים ולעובדות לדבר בעד עצמם.

מנשה סמירה: האם מתכוון פה ידידי המלומד ש-HD יהיה רק לבעלי יכולות, שיכולים רק לשלם ב-Pay והאם אין לנו כוונה להגיע בתוך שנתיים-שלוש למצב שהציבור הרחב יוכל ליהנות מ-HD פתוח חינם?

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: HD בכל מקרה לא יהיה ב-Pay.

מנשה סמירה: שאלה שנייה - -

אתי בנדלר: לא הבנתי את השאלה שלך.

מנשה סמירה: - - לפי דבריו של יושב-ראש מועצת הכבלים והלוויין, HD זה רק למתי מעט שיכולים לשלם וצריך לאפשר את זה רק לכאלו שישלמו ב-Pay כדי לזכות בשידורי HD.

אתי בנדלר: זו הכוונה כאן?

נגה רובינשטיין: ערוצי HD הם לחלוטין לא ב-Pay.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק היא לחלוטין אחרת.

נגה רובינשטיין: ערוצי HD הם ערוצים פתוחים.

נגה רובינשטיין: גם דרך הבחירה של מי שיעלה על ערוצי HD היא דרך פתוחה.

נגה רובינשטיין: חבל לכבול ולחסום היום לתכנים מסוימים, שאולי היום אנחנו יודעים מי הגורמים הספציפיים, מחר אולי יהיו גורמים נוספים.

נגה רובינשטיין: צריך לתת שוויון הזדמנויות לכולם.

מנשה סמירה: נקודה שנייה.

מנשה סמירה: ניתן לעובדות לדבר בעד עצמן.

מנשה סמירה: בתוך 3-5 שנים, לפחות, אנחנו צופים גידול משמעותי בהיקף ציוד קצה של HD במשקי הבית בישראל.

מנשה סמירה: אנחנו כבר לא נהיה בצורה של נישה, לא נהיה במקומות האלה וכדאי להסתכל קדימה.

מנשה סמירה: אני חוזר ואומר, מהשיקול המסחרי הכולל ומהשיקול של מתן השירות לציבור, כדאי לחשוב על כך שערוצי ה- Broadcast המסחריים שנותנים תמהיל של שידורים, יתאפשר להם לתת את זה גם ב-HD בנוסף ל-SD שהם יהיו חייבים לשדר בו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה מקום נוסף שהם תופסים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה עוד ערוץ?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה.

מנשה סמירה: זה בכל מקרה קיים.

נגה רובינשטיין: יש מספר מצומצם כרגע של ערוצי HD.

נגה רובינשטיין: טכנולוגיית HD לעומת טכנולוגיית SD.

כרמל שאמה-הכהן: כמה ערוצים כאלה יש?

נגה רובינשטיין: כרגע אנחנו מדברים על 4 ערוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אילו ערוצים?

נגה רובינשטיין: זה לא נקבע.

נגה רובינשטיין: זה משהו שהשרים יצטרכו לקבוע בהצעת חוק.

נגה רובינשטיין: כרגע אין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 2 ו-10.

נגה רובינשטיין: שמשדרים כמו שהיום, ערוצים בטכנולוגיית שידור רגילה, SD.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו ערוץ 2 ו-10 משדרים ב-HD.

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: כרגע יש אופציה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, אם אכן ירצו לשדר ב-HD.

נגה רובינשטיין: קודם כל נגיד מה המצב הנורמטיבי.

נגה רובינשטיין: נדבר על מה המצב בהצעת החוק ונגיד מה ההצעות כאן.

נגה רובינשטיין: כרגע הצעת החוק אומרת שיש 4 ערוצים.

נגה רובינשטיין: ייקבעו בעתיד אילו 4 ערוצים יעלו: לפי צורכי הציבור, לפי שיקולים של טובת הציבור, יעלו וישודרו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתוך אלו שנמצאים כרגע ב-DTT?

נגה רובינשטיין: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, יכולים להחליט האם זה ערוץ 2 או 10 או 9 או 23 או 29, או לא משנה מה?

נגה רובינשטיין: נכון.

לא יהיו עוד ערוצים נוספים, שמגיעים עכשיו למדינת ישראל ואומרים שהם ערוץ נושאי מסוים, שירצו להיות משודרים ב-HD?

מנשה סמירה: נכון לרגע זה – זה אפשרי.

נגה רובינשטיין: אם הערוץ הנושאי משודר ב-DTT אז הוא יכול לעלות, כלומר, כל מה שב-DTT.

נגה רובינשטיין: השאלה שלך הייתה מדויקת.

נגה רובינשטיין: זה המצב, מי שנמצא בתוך ה-DTT יכול לעלות ל-HD.

נגה רובינשטיין: עכשיו השאלה היא אם אנחנו רוצים לחסום דווקא לגופים מסוימים כרגע ולהגיד להם: רק אתם עולים ואחרים לא עולים, או להשאיר את שיקול הדעת – כאשר יהיו ערוצי HD תהיה בחינה, מה נכון ברמה הציבורית, אילו ערוצים נכון להעלות לאותם 3-4 אפיקים פנויים שיהיו, מה נכון להעלות ל-HD.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נוסף ל-18?

נגה רובינשטיין: זה חלק מה-18.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ה-HD הוא חלק מה-18?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, יש 14 ועוד 4.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת יש עכשיו את הערוצים.

שלמה מולה: למה שנכי ישראל לא יקבלו ערוץ?

מה זה קשור בכלל?

מר מנשה סמירה אני רוצה שתקשיב, אני רוצה לשאול.

מה שבעצם את אומרת, גב' נגה רובינשטיין, שאנחנו יכולים, ב-18 הערוצים האלו, שיהיו לנו הערוצים הנושאיים – ויש לי ויכוח גדול איתכם כבר מהוועדה הקודמת – ומעבר לנושאיים יהיו נושאיים שהם HD.

נגה רובינשטיין: כל אותם שידורים שיכולים להיות ב-DTT, זה יכול להיות ערוץ 9, ערוץ 24, בעלי רישיונות, כי לא בטוח שבעלי הרישיונות – עכשיו אנחנו מדברים על 2 ו-10 ואנחנו תקווה שיהיו עוד בעלי רישיונות – יהיו ערוצים נושאיים.

נגה רובינשטיין: צריכה להתקבל החלטה, בהליך שוויוני ושקוף, אילו ערוצים עולים ל-3 האפיקים שייוותרו פנויים ב-HD ויוכלו לשדר את אותם שידורים.

עכשיו ערוץ 10 משדר לא ב-HD.

הם החליטו – בעקבות התוכנית "24/7" שכל-כך הצליחה שזה פשוט מדהים – שעכשיו הם משפרים והולכים לשדר ב-HD.

מה קורה?

האם רואים את ערוץ 10 פעמיים?

נגה רובינשטיין: כן.

נגה רובינשטיין: כל ערוץ שיעלה ל-HD יהיה ערוץ מראה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

אתי בנדלר: כי לא לכולם יש ציוד קצה.

אתי בנדלר: אם זה היה ב-HD אז כדי לאפשר לציבור.

אם את אומרת שלכל ערוץ יהיה ערוץ מראה, אז בעצם יש פה בעיה.

נגה רובינשטיין: לא כל ערוץ, רק אותם 3 ערוצים.

אני חושבת, אדוני היושב-ראש, שיש פה עוד ניסיון להכניס עוד ערוצים נוספים, בנוסף לנושאיים.

כרמל שאמה-הכהן: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אנחנו, לצערי הרב - - -

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים על ערוצי מראה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם את מדברת על ערוצי מראה, אנחנו צריכים בוודאות להבין שאם לא יהיו 18 אלא רק 6, אז ל-6 האלה יהיו ערוצי מראה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא שאת תגידי שאולי יהיה ערוץ אחר.

נגה רובינשטיין: לא יהיה ערוץ אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה טוב, אבל תסבירי.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: הערוצים יהיו ערוצי מראה כי זה מה שמנוסח כאן.

נגה רובינשטיין: רק ערוצי מראה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את אומרת שיכולה להיות גם אופציה לערוצים נוספים.

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: לא ערוצים לשנייה.

נגה רובינשטיין: ערוצי ה-SD ישודרו במקביל ב-HD, זאת אומרת, אותם 3 ערוצים שיעלו ל-HD יהיו בדיוק אותו ערוץ, רק אחד ישודר בטכנולוגיה אחת והשני ישודר בטכנולוגיה שנייה, אבל התוכן יהיה בדיוק אותו תוכן.

מנשה סמירה: נוגה, אנחנו מסכימים על דבר אחד, שהערוצים בכל מקרה יהיו ערוצי מראה מתוך ערוצים קיימים, נכון?

נגה רובינשטיין: ערוצים מתוך ערוצים שיהיו קיימים ב-DTT.

מנשה סמירה: בואו נתחיל במה שאנחנו מסכימים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני רוצה לדעת.

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים על מה שנמצא בנוסח.

נגה רובינשטיין: הנוסח קובע שמה שיהיה ב-HD זה רק מתוך המאגר שנמצא ב-DTT, ואלה הם ערוצי מראה.

מנשה סמירה: אז זה כבר מייתר 50% מהוויכוח.

נגה רובינשטיין: אין לי וויכוח, אני עם הצעת חוק ממשלתית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם אמרת שיכולים להיות גם ערוצים אחרים.

נגה רובינשטיין: ערוצים שהם לא בהכרח 1 או 2, זה יכול להיות 2 או 10.

מנשה סמירה: לאט לאט.

מנשה סמירה: זה הוויכוח, זה שלב ב'.

נגה רובינשטיין: לא ידעתי שיש ויכוח.

מנשה סמירה: קודם כל, קיבלת תשובה לכך, הייתה פה הבהרה של משהו מאוד חשוב.

מנשה סמירה: קודם כל, לא יהיו ערוצים נוספים מעבר לאלה שזכאים לעלות על המערכת הזאת.

מנשה סמירה: שנית, יש פה אמירה נוספת: זה רק מראה – הם לא יהיו אחרים.

מנשה סמירה: זה חשוב, זה קריטי.

מנשה סמירה: עכשיו השאלה היא האם בין הערוצים הקיימים תינתן עדיפות לערוצי ה-Broadcast או שזה יהיה בין כולם?

מנשה סמירה: זה לא הוכרע.

נגה רובינשטיין: זה הוכרע בהצעת החוק.

יעקב שמש: זה מופיע בהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: וגם לא הייתה על זה החלטה אחרת בוועדה.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: אתם לא מקשיבים.

מנשה סמירה: כרגע כתוב שייערכו בדיקה ושימוע מי יקבל את זה מתוך הקיימים, ובתנאי שיהיו מראה.

מנשה סמירה: מה שאמרה "קשת", ואנחנו מצטרפים לכך, שצריך לשקול – גם אם לא מחליטים על זה עכשיו – לתת בהחלט יתרון לערוצי ה- Broadcast, ואני לא רוצה לחזור על הסיבות.

יעקב שמש: אני רוצה להגיד משהו לגבי ערוצי High Definition.

יעקב שמש: אנחנו נמצאים בשלב ביניים שחלק מהטלוויזיות וחלק מהמערכות הן כבר High Definition אבל חלק מהמערכות הקיימות הן גם Standard Definition.

יעקב שמש: אם הצעת החוק הזאת הייתה מדברת על עוד 4 שנים מעכשיו, אז הכול היה High Definition.

יעקב שמש: מכיוון שאנו מדברים על שלב ביניים, אנו צריכים לתמוך גם ב- Standard Definition וגם High Definition.

יעקב שמש: עכשיו תארו לכם, שערוץ מסוים – נגיד ערוץ 9 – רוצה לשדר כדורגל ב-High Definition.

יעקב שמש: תהייה לו אופציה, בתור ערוץ שנמצא ב-DTT, לשדר את זה בערוץ של High Definition, בתור ערוץ מראה.

יעקב שמש: זה רוח הדברים של הצעת החוק.

יעקב שמש: עניתי לך על השאלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הבנתי את התשובה כבר מזמן.

דבורה קמחי: אני רוצה להוסיף שזה שתהיה אופציה זה בסדר.

דבורה קמחי: אני מדברת על אלה שלא יהיה להם מספיק מקום בערוצי ה- High Definitionוכך ייווצר מצב שבעלי הרישיונות, וכל בעלי הרישיונות כולל חדשים, שהם הערוצים המושקעים ביותר בפלטפורמה הדיגיטלית, יהיו נחותים מבחינה טכנולוגית כי נותנים לנו מענה של היום ולא נותנים לנו מענה טכנולוגי של עוד שנתיים-שלוש.

יעקב שמש: אנחנו כרגע מדברים על השלב הראשון להגדיל ממוּקְס אחד לשני מוּקְסים.

יעקב שמש: באופן פוטנציאלי, משרד התקשורת ערוך להוסיף.

נגה רובינשטיין: מה זה שני מוּקְסים?

יעקב שמש: שני מרבבים.

יעקב שמש: מבחינת משרד התקשורת, הקצנו מקום לעוד שניים בנוסף ל-3 האלה.

יעקב שמש: כלומר, אם יהיה ביקוש ל- High Definitionלא תהיה בעיה להרחיב לעוד ערוצי High Definition.

דבורה קמחי: זה לא כתוב כאן בהצעת החוק.

יעקב שמש: אני אומר שאם יהיה ביקוש, נקבל החלטות.

דבורה קמחי: הצעת החוק מדברת על מצב הפוך בדיוק, על מצב שאין מספיק.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק מדברת על סיטואציה שבה יש הליך שוויוני ושקוף, עם קריטריונים, עם התייעצות.

נגה רובינשטיין: השאלה היא למה אתם מפחדים לקיים את אותו תהליך שוויוני ושקוף, שלכל גורם שנמצא ב-DTT תהיה אפשרות לעלות ל-HD?

דבורה קמחי: אנחנו מבקשים הליך שוויוני.

דבורה קמחי: אנחנו מבקשים שכל מי שיוכל, כל מי שיבקש להיות מסודר בטכנולוגיה שתהיה רלוונטית בעוד שנתיים-שלוש, יתאפשר לו הדבר ולא יחסמו אותו.

אסף אמיר: הציבור ייפגע - - -

נגה רובינשטיין: איזה שינוי אתם מבקשים, ביחס לפסקה (8) שקובעת שבזמן אמת, בזמן הרלוונטי מרגע שיהיו שחקנים שיכולים לשדר ויהיה גם המוּקְס הרלוונטי, יהיה הליך שוויוני ששר התקשורת יקבע בו מי יעלה בסופו של יום, אחרי התייעצויות - - -

יכול להיות מצב שבתוך 3-4 שנים הטכנולוגיה מתקדמת וכולם עוברים ומסוגלים לשדר High Definition, וגם הציבור, לקוח הקצה, רוכש לאט לאט – אין פה כמעט אף אחד שיש לו טלוויזיה שחור לבן, רוב הציבור יקנה טלוויזיה שיכולה לקלוט שידור High Definition.

מנשה סמירה: אין מצב כזה.

מנשה סמירה: לא בעשור הקרוב.

מנשה סמירה: ראי את סיפור האנלוגי.

אתה יכול להגיד מה יהיה עם המחאה החברתית?

לא ידעתי שאתה נביא.

מנשה סמירה: מניתוח של החברה הישראלית ויכולותיה, אין מצב שה-HD יהיה בכל בית בישראל בתוך 3-4 שנים.

מנשה סמירה: ראי את סיפור האנלוגי.

מנשה סמירה: אנחנו רואים מה קורה בעולם בו ה-HD כבר לפנינו.

מנשה סמירה: אנחנו נצטרך בעשור הקרוב להמשיך לשדר ב-SD וב-HD, צריך לתת את שתי האופציות.

מנשה סמירה: לקח 15-20 שנה לסגור את האנלוגי, היו 100,000 משפחות שקלטו אנלוגי עד לפני 4 חודשים.

מנשה סמירה: זאת אומרת, צריך לקחת את זה בחשבון ולכן אני חושב שמה שנקבע כאן, שהערוצים יילקחו מתוך המערכת הקיימת, זה בסדר גמור.

מנשה סמירה: מראה זה בסדר.

מנשה סמירה: אני חושב שאם התקנות ייקחו בחשבון את - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לקחת בחשבון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על סמך מה יחליטו מי יהיה?

מנשה סמירה: לי יש עמדה ואמרתי אותה.

מנשה סמירה: ה- Broadcastersצריכים להיות בעדיפות עליונה.

כרמל שאמה-הכהן: נראה לי שמיצינו את הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש משהו חדש להגיד?

שאול מגנזי: מה שצריך להוביל זו רמת המחויבות שיש לערוצים.

שאול מגנזי: ערוצי ה- Broadcast רמת המחויבות שלהם בחוק היא יותר גבוהה משמעותית מכל הערוצים הנושאיים שמדברים עליהם, האזוטריים האלה.

שאול מגנזי: לא יכול להיות שלערוצים האלה יהיה מעמד כמו לערוץ Broadcast שמחויב בהוצאות מרחיקות לכת: גם של תכנים, גם של הפקות, גם של סוגה, והם יעמדו באותו מעמד.

שאול מגנזי: זה פשוט לא סביר.

אני מבינה שכולם כבר מסכימים שאנחנו מקבלים את הערוצים הנושאיים.

אם אתם כבר החלטתם להרים ידיים ויהיו לכם נושאיים, על הכיפאק.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שבכל הכרעה שלכם, אחר כך אפשר לקבל החלטה לגבי ערוצים נושאיים.

נועה גבע: גם לערוצים הייעודיים אין את המחויבויות, לא של זכייני ערוץ 2 ולא של "יס" ו"הוט", הם אפילו לא מתקרבים לזה.

נועה גבע: זה צריך להיות בחקיקה.

נועה גבע: אם המחויבויות לא יהיו בחקיקה המועצות לא יוכלו לכתוב את זה ברישיונות.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: מספיק עם ההתפרצויות.

כרמל שאמה-הכהן: מה הסיפור עם רשות השידור, למה הם קיבלו עדיפות?

דנה נויפלד: אני קצת מתפלאת על הוויכוח.

דנה נויפלד: יש לנו משאב במחסור.

דנה נויפלד: כשיש משאב במחסור יש יותר מבקשים ממקום אז מן הסתם חייבים לתרגם זאת לסוג של הליך שבו בוחרים בחירה שוויונית, על פי קריטריונים שנקבעו מראש.

דנה נויפלד: הדבר נראה לי טריוויאלי, אני אפילו לא מבינה מה הוויכוח.

דנה נויפלד: לרשות השידור יש מעמד מיוחד בכל מיני היבטים בחקיקה.

דנה נויפלד: היא לא גורם פרטי, היא גורם ציבורי ובתוקף זה שהיא גורם ציבורי שמשדר מכוח האגרה שאנו כבר משלמים עליה, או אז מעניקים לה, לעניין הזה, מעמד מיוחד.

מנשה סמירה: קטנוע מתחרה באוטובוס, זה מה שעושים כאן.

מנשה סמירה: ערוץ עם מחויבות של קטנוע מתחרה עם ערוץ עם התחייבות של אוטובוס - - -

נגה רובינשטיין: אם קטנוע מתחרה באוטובוס אז כנראה שהאוטובוס ישיג.

מנשה סמירה: לא בהכרח.

מנשה סמירה: לאוטובוס יש יותר הוצאות.

נועה גבע: אנחנו דורשים שוויון גם בין ה- Broadcasters.

נועה גבע: לא יעלה על הדעת - - -

אסף אמיר: שוויוני זה לא רק התהליך, זה מה קורה לצופה בבית.

אסף אמיר: ערוץ אחד יוכל לקנות ספורט כי יש לו HD וערוץ אחד לא יוכל לקנות ספורט כי אין לו HD.

אסף אמיר: תוך כמה שנים – את רואה בארצות-הברית: מי שלא משדר ב-HD אנשים לא צופים בו ועוברים ערוץ, מה השאלה בכלל?

אסף אמיר: זה כמו שחור-לבן וצבע.

אסף אמיר: אתם לא מסתכלים קדימה.

אסף אמיר: או כולם או אף אחד, לדעתי.

אסף אמיר: או שאתם יכולים לספק את זה לכולם או שאתם לא יכולים לספק את זה.

נגה רובינשטיין: זה באמת כמו טיעון הצבע והטכנאים ברשות השידור.

נגה רובינשטיין: אם אין את זה באופן מלא, לא כולם יכולים לעלות ל-HD אז בוא נחכה 10 שנים עד שיהיו 14 ערוצי HD ואז נעלה את כולם.

אסף אמיר: לצורך העניין, לערוץ 10 לא יהיה HD ולערוץ 2 יהיה HD, זה אפשרי?

אסף אמיר: זו תחרות לא הוגנת, זה חוסר שוויון מטורף.

נגה רובינשטיין: תמנע מ"קשת" ו"רשת" לעלות כי להם יש את הטכנולוגיות - - -

אסף אמיר: עדיף שכולם יהיו באותו - - -

נגה רובינשטיין: אבל אם ערוץ 10 לא מתאים את עצמו לטכנולוגיה?

כרמל שאמה-הכהן: תמשיכו את הוויכוח אחרי זה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על פסקה (8).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד פסקה (8) של הצעת הממשלה?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: בעד – רוב

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף נתקבל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה להעלות הסתייגות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה בוודאות לדעת שמדובר על - - - ומה לגבי הקריטריונים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש פה בעיה - - -

נגה רובינשטיין: אפשר להמשיך?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, לכל אלו שנזכרו עכשיו, במשך חצי שעה התנהל דיון על פסקה אחת.

כרמל שאמה-הכהן: אז אף אחד לא יכול שלא מיצינו את הדיון בפסקה הזו.

טל רוזנפלד: "(ב) הגורם המפעיל יפיץ את שידורי הטלוויזיה של גוף ששידוריו הופצו בידי הרשות השנייה ערב היום הקובע באמצעות תחנות שידור ספרתיות, כאמור בסעיף 23(ב) – החל ביום הקובע; לא הופצו שידורי הטלוויזיה של גוף מהגופים המפורטים בפסקאות שלהלן ערב היום הקובע כאמור, יהיה מועד תחילת הפצת שידוריו, בידי הגורם המפעיל, באמצעות תחנות שידור ספרתיות, לא יאוחר מהמועד המפורט באותן פסקאות, לפי העניין: (1) בעל רישיון לשידורי טלוויזיה כאמור בסעיף קטן (א)(2) – שנה מהמועד שבו ניתן לו הרישיון; (2) רשות השידור, לעניין שידורי הערוץ הנוסף כמשמעותו בסעיף קטן (א)(4) – שנה מהמועד שבו ביקשה כי שידורי הערוץ האמור יופצו באמצעות תחנות השידור הספרתיות; (3) משדר ערוץ ייעודי הנמנה עם חמשת משדרי הערוצים הייעודיים הראשונים כאמור בסעיף קטן (א)(5) – שנה מהמועד שבו ביקש כי שידוריו יופצו באמצעות תחנות השידור ספרתיות, וכל משדר ערוץ ייעודי נוסף כאמור באותו סעיף קטן שהפצת שידוריו כפופה לקיבולת הפנויה להפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות – זמן סביר מהמועד שבו קיימת קיבולת פנויה כאמור; (4) הטלוויזיה הלימודית כאמור בסעיף קטן (א)(6) – שנה מהמועד שבו ביקשה כי שידוריה יופצו באמצעות תחנות השידור הספרתיות, ובלבד שנמסרה הודעת שר החינוך כאמור באותו סעיף קטן, במועד הגשת הבקשה; (5) משדר ערוץ נושאי כאמור בסעיף קטן (א)(7) – זמן סביר מהמועד שבו קיבל רישיון לפי סעיף 13(ב); (6) גוף כאמור בסעיף קטן (א)(8) – זמן סביר מהמועד שבו נבחר בהליך לפי אותו סעיף קטן.

טל רוזנפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: הסבר.

טל רוזנפלד: הסעיף הקטן הזה עוסק בשאלה מתי הגורם המפעיל מתחיל להפיץ שידורים באמצעות המערך.

טל רוזנפלד: קודם כל, שידורים שכבר הופצו קודם לכן על ידי הרשות השנייה, פשוט יופצו באופן מיידי על ידי הגורם המפעיל.

טל רוזנפלד: שידורים שלא – יש כאן חלוקה: גופים שהשידורים שלהם לא מותנים בקיבולת פנויה במערך יופצו בתוך שנה.

טל רוזנפלד: גופים אחרים, שהפצת השידורים שלהם מותנה בקיבולת פנויה במערך, יופצו על ידי הגורם המפעיל בתוך זמן סביר.

אתי בנדלר: איך נקבעה השנה ומה זה זמן סביר?

אתי בנדלר: ומי קובע מהו זמן סביר לצורך - - -

טל רוזנפלד: השנה מבוססת על מה שקבוע בחוק הרשות השנייה לגבי בעל רישיון.

טל רוזנפלד: כתוב שבעל רישיון, השידורים שלו יופצו באמצעות המערך שנה מיום קבלת הרישיון.

נגה רובינשטיין: תקופת היערכות שנראתה סבירה בנסיבות ההן.

אתי בנדלר: זאת באמת תקופת ההערכות הנדרשת לכם?

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: נקבע פרק זמן של שנה מתוך הנחה שהמערכת תהיה מוכנה ב-1 בינואר 2013, שזה מועד עלייתם לאוויר של בעלי רישיון שיקבלו אישור לעלות ברישיון.

מנשה סמירה: ההצעה הזאת נכתבה ונהגתה לפני כמעט שנה ולכן חייבים לסנכרן: שנה, ובלבד שהמערכת כבר מוכנה.

מנשה סמירה: המערכת זקוקה – יש סעיף שכמדומני כבר נדון – המערכת צריכה סדר גודל של בין 18 ל-24 חודשים להקמתה, מרגע העברת תיקון החקיקה או החוק או התיקון.

מנשה סמירה: אם המערכת תהיה מוכנה ב-1 בינואר 2013 אז המועד "שנה" הוא בתוקף והוא בסדר גמור ואנחנו עומדים מאחוריו.

מנשה סמירה: אבל אם המערכת לא תהיה מוכנה ב-1 בינואר 2013 משום שבנייתה התעכבה בשל תיקון החוק - - -

נגה רובינשטיין: בנייתה התעכבה בשל תיקון החוק?

נגה רובינשטיין: מה הקשר בין הבנייה לבין התיקון בחוק?

נגה רובינשטיין: האם יש התניה שאסור לבנות בגלל התיקון לחוק?

אתי בנדלר: התחלתם כבר בבניית המערכת?

מנשה סמירה: בוודאי, התחלנו לא במועד שנקבע.

מנשה סמירה: חברים, שלא יהיו אי הבנות, זה נאמר גם בישיבת הוועדה הקודמת וזה נאמר גם בישיבות הקודמות וזה נאמר בכל מקום.

מנשה סמירה: רק כשהצעת החוק הונחה פה, לאחר ההצבעה בקריאה הראשונה, זה המועד שהיה דיון באוצר ושתוקצב הנושא.

מנשה סמירה: הרי ללא תקציב לא ניתן לבצע את זה.

אתי בנדלר: היום הנושא מתוקצב?

מנשה סמירה: כן, מתוקצב.

מנשה סמירה: העבודה התחילה לפני כחודש וחצי-חודשיים, פחות או יותר זה היה המועד.

כרמל שאמה-הכהן: מה צריך לסנכרון, לפי הצעתך, מר סמירה?

מנשה סמירה: יכול להיות שאנחנו נעמוד בלוח הזמנים של 1 בינואר 2013.

מנשה סמירה: אנחנו עובדים.

טל רוזנפלד: זה לא רלוונטי לסעיף הזה.

טל רוזנפלד: אנחנו מדברים כאן על הגורם המפעיל.

טל רוזנפלד: הסעיף הזה יכנס לתוקף רק בשנת 2014, בהנחה שהמערכת כבר עובדת.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתייחס ברצינות למה שאומר מר סמירה.

מנשה סמירה: אם מדובר כאן על שנת 2014 והלאה אז בוודאי שזה לא רלוונטי.

אתי בנדלר: אז אני שואלת שוב, מדוע צריכים שנה להפצת שידוריו של בעל רישיון חדש?

מנשה סמירה: כי כפי ששמעת קודם, אם יסתבר שצריך עכשיו להקים – השאלה כמה יהיו על המערכת – אם המערכת תהיה מלאה ובעל הרישיון יצריך הקמה של מולטיפלקס נוסף, אז צריך להקים אותו.

מנשה סמירה: אם יהיה מקום אז לא צריך שנה.

אתי בנדלר: מדובר על שנה מהמועד בו ניתן לו הרישיון בפועל, לא ממועד בקשת הרישיון, לא ממועד קיום דיונים.

אתי בנדלר: בהתאם לחוק העיקרי, תוך איזה פרק זמן ממועד הגשת הבקשה יש להיענות, אם יש בכלל מועד?

נגה רובינשטיין: גם אם גוף הגיש בקשה לרישיון, זה עדיין לא אומר שהוא יקבל את הרישיון ולכן נקודת הזמן הוודאית היא יום מתן הרישיון.

נגה רובינשטיין: על יסוד עמדה מקצועית בעבר, שלדבר הזה נדרשת שנה – כך נקבע בעבר – העתקנו את מה שהיה בעבר למה שנמצא בהסדר הזה.

מנשה סמירה: גם אתם נדרשתם באפריל 2008 להודיע על דחייה לספטמבר 2009, להזכיר לך, כך שנדרשת שנה להיערכות גם אצלכם, גם אצל הגוף המשדר – התאמות וממשקים – וגם בתוך המערכת, אם צריכים להרחיב אותה וכל מה שקשור בכך בפרק זמן סביר.

אתי בנדלר: אני מניחה שלפחות לגבי הראשון שמחייב הרחבת המערך זה אולי רלוונטי.

אתי בנדלר: בוודאי לגבי אחרים כבר תהיה קיבולת פנויה וזה "לא יאוחר".

אתי בנדלר: עכשיו אני עוברת לאלה שההפצה שלהם היא תלוית קיבולת.

אתי בנדלר: כאן מדובר על "זמן סביר" ואני לתומי שאלתי, מי יקבע מהו "זמן סביר" לצורך העניין הזה והאם בכל מקרה לא צריכים לקבוע פרק זמן מקסימלי, לאותו פרק "זמן סביר"?

אתי בנדלר: הרי "פרק זמן סביר" יכול להיות חודש בנסיבות העניין, אם יש קיבולת פנויה.

מנשה סמירה: אם יש קיבולת פנויה והוא לא הראשון, כפי שאמרנו קודם, זה בהחלט יכול להיות בין 6 ל-9 חודשים, זה פרק הזמן הסביר.

אתי בנדלר: אם יש קיבולת אז מדוע לא 6 ימים?

מנשה סמירה: כי גם הוא צריך להיערך.

אופיר אקוניס: מה זה?

אופיר אקוניס: למה הוא צריך להיערך, יש לו הכול?

נגה רובינשטיין: למה?

נגה רובינשטיין: הוא קיבל רישיון.

נגה רובינשטיין: הרי הוא קיבל רישיון בשביל להעלות את השידורים.

מנשה סמירה: חברים, אם הוא קיבל רישיון הוא צריך לבנות את המערך.

מנשה סמירה: על מה אתם מדברים?

מנשה סמירה: הוא צריך להקים מערכת.

אתי בנדלר: אז אולי תגידו: תוך זמן סביר שלא יעלה על חודש או חודשיים מהמועד שבו נמסרה ההודעה על ידי המבקש, שהמערכת שלו מוכנה.

מנשה סמירה: מהיום שהוא מוכן – 3 חודשים.

אתי בנדלר: מדוע 3 חודשים אם יש קיבולת פנויה?

אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

מנשה סמירה: כי יש היתרים ויש קיבולות ויש התאמות ויש תקופת ניסיון.

יעקב שמש: יש את נושא ה-EPG, הכתוביות.

אתי בנדלר: תעבירו בבקשה לוועדה הצעת נוסח שתגביל את "פרק הזמן הסביר" הזה.

אתי בנדלר: אני אומרת את הדברים משום שאני רוצה לוודא.

אתי בנדלר: מדובר כאן על הגורם המפעיל שאיננו הרשות השנייה ואינני יודעת אילו דרישות עלול אותו גורם מפעיל להעלות בפני הגופים המופצים כתנאי להפצת השידורים.

אופיר אקוניס: מר מנשה סמירה, כמה זמן זה לוקח בעולם טכנולוגי די משוכלל, שמשתכלל מיום ליום?

אופיר אקוניס: 6 חודשים, שנה?

מנשה סמירה: תשאל את אלה שממנים גורם מפעיל מקצועי, תשאלו אותו.

אופיר אקוניס: הוא יעשה את זה בחודש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה מדאיג אותך בכלל?

אתי בנדלר: משום שבא גורם מפעיל - - - ואז הוא יכול להתחיל להציב כול מיני דרישות לפני הגופים שאותם הוא צריך להפיץ כתנאי להפצה ויאמר שזמן סביר זה משהו אמורפי, אנחנו לא יודעים מה זה זמן סביר בנסיבות העניין - - -

אופיר אקוניס: מר מנשה סמירה, כמה זמן נדרש?

אופיר אקוניס: 3 חודשים זה מספיק?

מנשה סמירה: חצי שנה לוקח לגורם הטכנולוגי.

יעקב שמש: איך חצי שנה?

יעקב שמש: האולפן קיים, זה מיידי, על מה אתם מדברים?

אופיר אקוניס: עד 90 יום זה מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: מר מנשה סמירה, מה הזמן המינימלי?

מנשה סמירה: במערכת קיימת וגורם חדש שצריך להפעיל, צריך בין 3-4 חודשים לתקופת ניסיון ופיילוט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה גורם חדש?

מנשה סמירה: בעל רישיון חדש, שרוצה להתממשק, אחרי שהוא סיים להקים את כל שלבי ההתממשקות ולראות שזה עובד ואיכותי ושאין תקלות.

אתי בנדלר: 4 חודשים מיום שהמשדר, שהגוף - - -

הילה שמיר: האם זה מעת קבלת הרישיון?

הילה שמיר: כי אם רוצים את המועד שבו הוא הודיע, זה משהו אמורפי, אנחנו לא יודעים מתי הוא יודיע שהוא מוכן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה קבלת רישיון?

הילה שמיר: עדיף לא להיות תלוי במועד שבו הגורם מודיע שהוא מוכן אלא במועד מתן הרישיון.

הילה שמיר: זה מועד ידוע וברור.

אתי בנדלר: אני מוכנה.

אתי בנדלר: אין בעיות.

אתי בנדלר: הבעיה היא שאתם עשיתם עדכון.

אבל זה שהוא קיבל רישיון לא אומר שהוא יכול כבר לעלות לאוויר.

ברגע שהוא קיבל רישיון זה לא בהכרח שהוא כבר עלה.

אתי בנדלר: יש כאן הערה מאוד נכונה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ שאומרת שלא תמיד העלייה לאוויר חופפת למועד קבלת הרישיון, אז את לא יכולה להתייחס בנושא הזה למועד קבלת הרישיון.

נגה רובינשטיין: אבל זה יכול להיות 3 חודשים או 6 חודשים או כמה שיגידו שמתאים לאחר מכן.

אופיר אקוניס: מיום תחילת שידוריו.

אופיר אקוניס: 90 יום מיום תחילת שידוריו.

נגה רובינשטיין: בהגדרה זה "מיום תחילת שידוריו", רק שם הוא עולה.

נגה רובינשטיין: אבל צריך להגדיר את פרק הזמן מרגע קבלת הרישיון עד שהוא עולה.

קודם כל, היועצת המשפטית צודקת ב-100 אחוז שאין סיבה לאפשר כל כך הרבה זמן.

שנית, מרגע שהוא עלה לאוויר, מרגע שהוא יודע - - -

יעקב שמש: אפשר "90 יום מתחילת שידוריו".

יעקב שמש: זה זמן סביר וארוך.

אופיר אקוניס: זה מה שהצעתי בדיוק.

אופיר אקוניס: האיקס הקובע הוא יום תחילת השידורים ועוד 90 יום.

אתי בנדלר: "90 ימים מיום תחילת שידוריו" נראה לכם סביר?

נגה רובינשטיין: לא "מיום תחילת שידוריו".

נגה רובינשטיין: כשהוא מתחיל לשדר זאת אומרת שהוא כבר על המערך.

נגה רובינשטיין: אולי "90 ימים מיום קבלת הרישיון", או המועד שיגידו שהוא נכון.

כרמל שאמה-הכהן: "90 ימים מן המועד שהוא ביקש".

אופיר אקוניס: מיום שהוא ביקש, תוך 3 חודשים הוא לא יהיה באוויר.

אופיר אקוניס: מיום שהוא ביקש לעלות על המערך ולא מיום בקשת הרישיון.

אתי בנדלר: אז עדיין אני לא מבינה.

אתי בנדלר: 3 חודשים ממתי?

נגה רובינשטיין: או מיום קבלת הרישיון או ממועד קיומה של קיבולת פנויה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה קשור?

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, לשמור על השקט.

כל ערוץ טלוויזיה שמתכוון לעלות מודיע על קמפיין העלייה שלו.

הוא מסביר שבתאריך כזה וכזה הוא עולה.

אף ערוץ לא יעלה בלי שהוא מודיע על כך, גם בתקשורת, או אפילו עושה מסע פרסום.

מהרגע שהוא החליט לעלות, הוא צריך להודיע 3 חודשים מראש, מהיום שהוא מתכוון לשדר.

בגלל זה 3 חודשים מספיקים.

ברגע שהוא יודע שב-1 בינואר הוא מתכוון לשדר, עליו להודיע 3 חודשים מראש שב-1 בינואר הוא עולה לשידור ואם הוא לא עולה לשידור, צריכים להטיל עליו סאנקציות.

אופיר אקוניס: למה צריכים להטיל סנקציות?

אופיר אקוניס: זה הפסד שלו שהוא לא עולה לשידור.

אני אגיד לך.

בגלל שאתה לא נותן למישהו אחר לעלות בגללו.

הוא תופס מקום של מישהו אחר.

אופיר אקוניס: מי לא ירצה לעלות לשידור?

אופיר אקוניס: מישהו בכלל ביקש רישיון?

נגה רובינשטיין: החוק עוד לא עבר.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: כיצד זה היה בחוק הקודם?

אופיר אקוניס: הבנתי את התשובה.

קריאות: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שרשות השידור או הרשות השנייה צריכה לקנוס אותו מפני שהוא יכול להגיד אבל לא לעלות ואז הוא פוגע במישהו אחר שרצה לעלות.

יעקב שמש: אם הוא אומר אז הוא יעלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אני אגיד לך, יעקב שמש, אם הוא אומר הוא יעלה?

קריאות: - - -

נגה רובינשטיין: לדעתי אנחנו מסתבכים כאן לשווא.

נגה רובינשטיין: יש כאן את הקריטריונים של הרישיון והקיבולת, צריך לקבוע זמן במקום "זמן סביר", אנחנו מקבלים את העמדה הזאת.

נגה רובינשטיין: ביקשנו שתבוא הצעה מהגורם המקצועי, לגבי פרק הזמן.

נגה רובינשטיין: מקובל עלינו לחלוטין.

אתי בנדלר: אז אתם תעבירו לנו הצעה אחרי שתשקלו?

נגה רובינשטיין: זאת תהיה המתכונת, באופן שמנוסח כאן, אבל פרק הזמן הסביר יוגדר בתוך החוק.

אתי בנדלר: אני מציעה: "שלא יעלה על...".

נגה רובינשטיין: פרק הזמן הסביר במתכונת של: "לא יעלה על..." יוגדר בחוק, אבל למסגרת, כפי שהיא, פשוט נוסיף את "פרק הזמן הסביר שלא יעלה על...", בסדר?

אתי בנדלר: בסדר גמור.

אתי בנדלר: ההצבעה תהיה בישיבה הבאה, אני מניחה.

אתי בנדלר: רק תימסר לוועדה הודעה מהו פרק הזמן שקבעו.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הנוסח?

כרמל שאמה-הכהן: בהמשך תימסר הודעה לגבי פרק הזמן שנקבע.

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף קטן (ב) – פה אחד הסעיף נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף נתקבל פה אחד.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על פסקה (3) ו-(4)?

הילה שמיר: רק (3), כי רק בפסקה (3) יש את "הזמן הסביר"

אתי בנדלר: יש "זמן סביר" גם בפסקה (3) וגם בפסקאות (5) ו -(6).

הילה שמיר: המונח "זמן סביר" מופיע בפסקאות (5) ו-(6) וב-(3), אבל דיברתם על פסקה (3) כרגע.

אתי בנדלר: דיברנו רק על פסקה (3) כרגע.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לא יהיו הערות להמשך.

אתי בנדלר: יש הערות.

אתי בנדלר: קודם כל, מה שיוחלט כאן, בוועדה, לגבי "זמן סביר" רלוונטי לגבי כל אחת מהפסקאות האלה.

אתי בנדלר: דבר שני, הטלוויזיה הלימודית.

אתי בנדלר: מדובר כאן, שוב: "ובלבד שנמסרה הודעת שר החינוך כאמור באותו סעיף קטן".

אתי בנדלר: מדובר כאן על סעיף (א)(6) שהוועדה החליטה לדלג עליו ולכן אני לא חושבת שכרגע אפשר לאשר אותו.

כרמל שאמה-הכהן: למה זה משנה?

אתי בנדלר: כי אולי הוועדה תחליט שלא תידרש הודעה של שר החינוך, לצורך העניין?

נגה רובינשטיין: אני מציעה שכל סעיפי הלוויין לגבי ההסדרים הראשיים, כמו עם הטלוויזיה החינוכית, יאושרו מכיוון שאחר כך, בשביל לפתוח אותם עוד פעם, יידרש מהלך מאוד משמעותי.

נגה רובינשטיין: נצטרך כמובן לדון בשאלת הודעת שר החינוך אבל אני מבקשת שכל ההסדרים הנלווים יאושרו.

נגה רובינשטיין: נחזור עליהם, ככל שיידרש.

אתי בנדלר: אני לא יודעת אם יש טעם כרגע לאשר את מועד תחילת הפצת שידורי מְשַׁדֵּר ערוץ נושאי, כשהנושא כולו לא נדון בכלל.

נגה רובינשטיין: אבל אם ירד הנושאי, ירד גם באופן אוטומטי הסעיף הזה.

נגה רובינשטיין: פשוט אנו מכפילים את העבודה שלנו כך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מקובל.

אתי בנדלר: - - - על פסקה (3).

אתי בנדלר: אפשר להצביע על פסקאות (1), (2), (3) ו-(4).

אתי בנדלר: לפחות את המְשַׁדֵּר ערוץ נושאי - - -

נגה רובינשטיין: מה עם (6)?

כרמל שאמה-הכהן: עד (5) לא אושר.

נגה רובינשטיין: ו-(6)?

כרמל שאמה-הכהן: אושר.

אתי בנדלר: אושרו כל הפסקאות בסעיף קטן (ב) למעט פסקה (5).

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם החינוכית?

נגה רובינשטיין: גם לא.

כרמל שאמה-הכהן: אושר סעיף החינוכית.

הייתה לנו בעיה לגבי החינוכית בפעם שעברה, לגבי אחוז השידורים של החינוכית.

כרמל שאמה-הכהן: נסדיר את זה, ברור.

אתי בנדלר: בניגוד למְשַׁדֵּר ערוץ נושאי, כאן, לדעתי, אין מניעה לאשר את זה כי אין ספק שיכללו את שידורי ערוץ הטלוויזיה הלימודית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם אחוז החינוכית?

כרמל שאמה-הכהן: נחליט, נכריע בשאלה.

אתי בנדלר: זה קשור לפסקה הקודמת שעדיין לא אושרה, אבל כשתאושר, במתכונת זו או במתכונת אחרת, אין ספק שירצו להפיץ אותה גם ב-DTT.

אופיר אקוניס: אם להיות יותר ספציפיים, בכל הסעיף הזה מדובר בערוץ 23, משום שהזמן של החינוכית בערוץ 1 ו-2 הוא בלאו הכי חלק מסדר היום של ערוצים 1 ו-2.

אופיר אקוניס: כשאתם אומרים הטלוויזיה הלימודית, בכל מקום שאתם מדברים על הלימודית, מדובר על ערוץ 23.

אתי בנדלר: אני רק רוצה להבהיר.

אתי בנדלר: הוועדה החליטה לאשר את סעיף קטן (ב) פסקאות (1) עד (6) למעט פסקה (5), ובכל אחת מהפסקאות שבהן מוגדר זמן סביר, ההגדרה תהיה "זמן סביר שלא יעלה על 90 ימים מ..." ואתם תמסרו לנו מאיזה מועד.

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: המועד, לדעתי, ברור.

נגה רובינשטיין: צריך להיות "ממועד קבלת הרישיון".

נגה רובינשטיין: פרק הזמן הוא שיימסר לוועדה, שיימסר לך.

אתי בנדלר: פרק הזמן הוא - - -

כרמל שאמה-הכהן: מועד תחילתו.

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור.

נגה רובינשטיין: אפשר לקרוא את סעיף קטן (ג)?

טל רוזנפלד: "(ג) הגורם המפעיל יפיץ את שידורי הטלוויזיה, לפי הוראות סעיף זה, כך שאופן ההפצה, איכות שידורי הטלוויזיה ואפשרות הבחירה של שאר המרכיבים של שידורי הטלוויזיה, יהיו זהים לגבי כל הגופים ששידורי הטלוויזיה שלהם מופצים באמצעות טכנולוגיית חדות רגילה או באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה, לפי העניין".

טל רוזנפלד: זה סעיף שמבוסס על סעיף שקיים היום כבר בחוק הרשות השנייה, סעיף 51ב(ה), שרוצה ליצור שוויון באופן ההפצה, כך שהכול יופץ באותו אופן, שלא תהיה אפליה בין הגופים.

טל רוזנפלד: יש כאן רק אבחנה בין HD ל-SD כי מן הסתם זה לא יהיה באותה איכות.

כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו הערות על הסעיף?

כן.

אני רוצה לשאול, הגורם המפעיל – דיברנו על כך ארוכות בפעם שעברה – כשאנחנו מדברים על גורם מפעיל כאן, האם בעצם כבר החלטנו שיש גורם מפעיל אחר ולא הרשות השנייה?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: זה הוכרע, זה הוצבע כבר.

אופיר אקוניס: אני מודיע שאני מתכוון להגיש רוויזיה על הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: אני חושב שבזמן שבו הרוח הציבורית מדברת על השארת נכסים ציבוריים בידי המדינה, למה שהמדינה לא תפעיל?

אופיר אקוניס: למה הרגולטור לא יפעיל?

נגה רובינשטיין: הגורם המפעיל הוא בידי המדינה.

- - - אז "הגורם המפעיל".

יש לי פה בעיה.

אופיר אקוניס: אני אגיש רוויזיה.

אתי בנדלר: זה נכון.

אתי בנדלר: סעיף 2 אושר בשינויים.

אתי בנדלר: עקרונית אושר שזה יועבר לגורם מפעיל אבל זה יבוא לאישור ועדת הכלכלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא אושר.

אופיר אקוניס: אין שום סיבה שהמדינה לא תפעיל את זה.

אתי בנדלר: אז צריכים להגיש בקשה לדיון מחדש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם עושים פלטפורמה שלישית וחושבים שזה יעבור לכם בשקט בכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מאוד מצטערת, דיברתי על זה בפעם שעברה, אתה יצאת כשדיברתי על הנושא הזה.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

אופיר אקוניס: הזיכרון שלך מאוד חד ואת זוכרת מתי בדיוק יצאתי.

אופיר אקוניס: אני לא זוכר את זה.

הזיכרון שלי מאוד חד.

בכל מקרה, אני חושבת שהנושא של הגורם המפעיל, שפה הוא מנסה לעבור לנו בשקט, לא יקרה, שאנחנו מקימים עוד פלטפורמה.

אם אתם רוצים להקים עוד פלטפורמה, תבואו עם זה לכנסת ותגידו שמדינת ישראל החליטה להקים פלטפורמה נוספת, חוץ מ"יס" ו"הוט".

אם כן אנחנו נחליט מה זה עושה לאיכות שידור, מה זה עושה עם הפקות מקור.

דנה נויפלד: אני לא מבינה, זה בדיוק מה שאת אומרת.

דנה נויפלד: זה מה שיקרה כי אי אפשר יהיה לעשות הפרטה מבלי - - -

מאיר אסרף: זה לא מדויק, מה שאת אומרת ממש לא מדויק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה לפגוע ברשות השנייה אבל אני חושבת שסוף סוף, בשנים האחרונות יש לכם מה לעשות ואולי מצאתם לכם את התפקיד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את הרגולציה אתם לא עושים טוב, לפחות אם יכולים להפעיל את ה-DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתי ברורה?

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לסעיף קטן (ג)?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על (ג) בנוסח הממשלתי.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף קטן (ג) – רוב

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה אושרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מגישים - - -

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, עורך דין אסרף.

מאיר אסרף: אני בא כוח של ועד העובדים הארצי של ענף הכתוביות בהסתדרות.

מאיר אסרף: ביקשנו את רשות הדיבור מיושב-ראש הוועדה לגבי סעיף שלא קיים בהצעה וראוי שיהיה.

מאיר אסרף: הסעיף שחסר לנו כאן הוא סעיף 6(ד) שיאמר: "הגורם המפעיל יפיץ רק שידורים שתורגמו או תומללו".

מאיר אסרף: הסעיף הזה חסר כאן.

מאיר אסרף: למרות שעכשיו יבואו היועצות המשפטיות הנכבדות ממשרד התקשורת ויאמרו שאין מדובר כאן על תוכן, הרי שהתוכן שזור בכל ההצעה שמונחת כאן בפני הוועדה.

מאיר אסרף: זו ההצעה שלנו שהוגשה גם למזכיר הממשלה ולצוות הממשלתי שהוקם לקידום הלשון העברית.

מאיר אסרף: אני מבין שהוא עדיין לא התכנס כדי לדון בהצעה הזו אבל זו הצעה שראוי שתהיה.

מאיר אסרף: באמצעות ההצעה, אנשים שהם כבדי שמיעה יוכלו ליהנות מהשידורים של אותו גורם מפעיל ואנשים שאינם דוברים אנגלית או שפות זרות אחרות של ערוצים נושאיים, ייעודיים, יוכלו ליהנות גם מהשידורים האלה.

מאיר אסרף: אם זה גוף מְשַׁדֵּר שהוקם בכספי המיסים של האזרח הישראלי אז ראוי שהוא יוכל ליהנות, כל האזרחים יוכלו ליהנות מהשידורים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: צדק שידורי.

מאיר אסרף: אדוני אמר.

מאיר אסרף: לגבי ההערה של היועצת המשפטית ממשרד המשפטים שהשיבה לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ לגבי הצורך להקים גוף, שאז יבואו ויאמרו לכנסת – ההצעה מדברת על הקמת חברה ממשלתית, משכך, לא יצטרכו להגיע לכנסת.

מאיר אסרף: יוכלו לקבל החלטת ממשלה על מכירת מניות וזה לא יגיע לפה.

דנה נויפלד: לא.

דנה נויפלד: הצעת החוק אומרת שהוא מוחזק 100% בידי המדינה ולכן צריך יהיה לתקן את החוק כדי לשנות את המצב.

נגה רובינשטיין: זאת לא הפרטה.

נגה רובינשטיין: הפרטה היא כשהמניות יוצאות מהידיים של המדינה.

נגה רובינשטיין: בשביל זה צריך לבוא לכנסת.

נגה רובינשטיין: זאת שאלה משפטית שהעלית וברמה המשפטית זה פשוט לא נכון.

מאיר אסרף: נחה דעתי.

מאיר אסרף: השאלה מדוע בחרתם דווקא בפלטפורמה של חברה ממשלתית ולא - - -

נגה רובינשטיין: לא בחרנו.

נגה רובינשטיין: זה יכול להיות גם כל משרד ממשלתי.

נגה רובינשטיין: זה כתוב.

נגה רובינשטיין: תסתכל, זה נמצא - - - אפשר להתייחס לגופם של דברים?

מאיר אסרף: אמרתי את זה גם בנושאים אחרים, כמו הרכבת שהיא 100% ממשלתית.

מאיר אסרף: כאשר אתה קורא היטב את השורות הקטנות אתה מגלה שלא סתם בחרו להקים את זה בצורה של חברה ממשלתית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקשיבו, אחד התחתן ואמר שעשה צעד ראשון לגירושין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פחות או יותר מה שאתם עושים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל ממשלתי ואחרי זה הפרטה.

מאיר אסרף: הצענו להוסיף את סעיף קטן (ד) שייקבע שהגורם המפעיל יפיץ רק שידורים שתורגמו או תומללו.

מאיר אסרף: ההצעה שלנו הולמת חוקים אחרים שהכנסת חוקקה בעניין הקלות לחירש וחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים).

מאיר אסרף: יש כרגע לקונה כי בהצעת החוק הממשלתית שמונחת בפניכם לא מופיעה התייחסות לנושא הזה.

נגה רובינשטיין: גם בפעם הקודמת וגם הפעם הקשבנו לדברים שנאמרו ואי אפשר להגיד שהם לא משכנעים במהות שלהם לגבי חשיבות העניין, אבל מה לעשות, יש מסגרות חוקיות.

נגה רובינשטיין: להבנתי, אתה מכוון לחוק שעוסק בכתוביות ושפת סימנים, זאת אומרת שאתה רוצה למסד הסדרה של תחום הכתוביות בשביל דברים שבעינינו נראים נכונים אבל המתכונת הנכונה או המסגרת המתאימה לזה היא החקיקה הספציפית שעוסקת בכתוביות ובשפת סימנים.

נגה רובינשטיין: התיקון לחוק צריך להיות שם, כאן זה לא המסגרת הנכונה.

מאיר אסרף: מבחינתנו, בתיקונים העקיפים בהצעת החוק הזו היה אמור לבוא גם תיקון עקיף לאותם חוקים.

נגה רובינשטיין: אבל למה דווקא במסגרת הזו?

נגה רובינשטיין: התיקון שאתם מדברים עליו הוא תיקון כללי.

נגה רובינשטיין: הוא רלוונטי לכל הפלטפורמות, לכל סוגי השידורים.

נגה רובינשטיין: הוא לא מדבר דווקא על ערוץ שעולה ל-DTT, נכון?

מאיר אסרף: דווקא כן.

נגה רובינשטיין: למה רק שם?

מאיר אסרף: כי מדובר על אותו ערוץ נושאי, אותו ערוץ שבעתיד יעלה, אותו ערוץ כללי.

נגה רובינשטיין: נניח ערוץ 2, ערוץ 10, 9 ו-24 שיעלו.

מאיר אסרף: הוא לא יהיה מחויב לכתוביות ולתמלול.

מאיר אסרף: זה העניין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נורא.

אתי בנדלר: הוא חייב בחוק לפי חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים).

מאיר אסרף: זה לא כתוב בחוק.

מאיר אסרף: אם גברתי תאמר שאתם תשקלו את הנושא ותשקלו תיקונים לחוקים שציינתי - - -

נגה רובינשטיין: יש היום שידורים שקיימים ברשות השנייה תחת הסדרה של חוק התקשורת.

נגה רובינשטיין: אלה השידורים שיעברו שם, זה בדיוק אותו דבר.

נגה רובינשטיין: הקושי שלך, אם אני מבינה אותו נכון, הוא כבר עם השידורים שנעשים היום, זאת אומרת יש לך קושי עם מתכונת השידורים שמועברת היום, שלדעתכם יש בה חסרים שצריכים להיות מושלמים במסגרת של חקיקה.

מאיר אסרף: זה לא מה שאמרתי.

נגה רובינשטיין: אז למה היום זה בסדר וב-DTT זה לא יהיה בסדר?

מאיר אסרף: זה לא מה שאמרתי, למרות שזה נכון בחלקו.

מאיר אסרף: ההצעה שלנו מדברת על שני דברים: ראשית, להסדיר את נושא הכתוביות והתמלול לטובת הציבור.

מאיר אסרף: הדבר השני, לשמור על איכות העברית.

נגה רובינשטיין: זה כללי.

מאיר אסרף: אלו ההצעות הכלליות.

מאיר אסרף: אם תבחרו בכלי משפטי אחר, אם תציעו חוק אחר לא במסגרת הזו אשמח לשמוע זאת.

נגה רובינשטיין: הרעיון הזה צריך להיבחן, לא במסגרת הדיון על הכלי הטכני של דרך ההפצה אלא במסגרת תיקון לחוק הכתוביות ושפת סימנים.

נגה רובינשטיין: אנחנו כמובן לא יכולים להגיד שלא נכון לבחון את הדבר זה, פשוט לא זה הדיון ולא זה החוק.

מאיר אסרף: נשמח אם תגישו הצעה כזו לתיקון כי אז אנחנו בעצם מתייתרים.

כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא סעיף 7, בבקשה.

טל רוזנפלד: "7.

טל רוזנפלד: הפצת שידורי רדיו באמצעות תחנות שידור ספרתיות (א) הגורם המפעיל יפיץ באמצעות תחנות השידור הספרתיות את שידורי הרדיו של הגופים המפורטים בפסקאות שלהלן, אם ביקשו זאת, במסגרת ערוצי רדיו כמפורט באותן פסקאות: (1) רשות השידור – במסגרת שמונה ערוצי רדיו, לכל היותר; (2) גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא ההגנה לישראל (בסעיף זה – גלי צה"ל) – במסגרת שני ערוצי רדיו, לכל היותר; (3) בעלי זיכיונות לשידורי רדיו – במסגרת ערוץ רדיו אחד לכל בעל זיכיון.

טל רוזנפלד: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), שידרו רשות השידור או גלי צה"ל שידורי רדיו, במסגרת ערוץ רדיו נוסף על הערוצים האמורים בסעיף קטן (א)(1) או (2), לפי העניין, יפיץ הגורם המפעיל גם את שידורי ערוץ הרדיו הנוסף, אם ביקשו זאת רשות השידור או גלי צה"ל, בכפוף לקיבולת הפנויה להפצת השידורים כאמור.

טל רוזנפלד: (ג) הגורם המפעיל יפיץ את שידורי הרדיו של גוף כאמור בסעיף קטן (א) ששידוריו הופצו בידי הרשות השנייה ערב היום הקובע באמצעות תחנות שידור ספרתיות, כאמור בסעיף 23(ב) – החל ביום הקובע; לא הופצו שידורי הרדיו של גוף מהגופים האמורים ערב היום הקובע כאמור, יהיה מועד תחילת הפצת שידוריו, בידי הגורם המפעיל, באמצעות תחנות שידור ספרתיות, בתוך זמן סביר מהמועד שבו הגיש בקשה להפצת שידוריו כאמור, ולענין שידורי רדיו בערוץ רדיו נוסף כאמור בסעיף קטן (ב) – בתוך זמן סביר מהמועד שבו קיימת קיבולת פנויה להפצת השידורים כאמור.

טל רוזנפלד: (ד) הגורם המפעיל יפיץ את שידורי הרדיו, לפי הוראות סעיף זה, כך שאופן ההפצה, איכות שידורי הרדיו ואפשרות הבחירה של שאר המרכיבים של שידורי הרדיו, יהיו זהים לגבי כל הגופים ששידורי הרדיו שלהם מופצים כאמור".

טל רוזנפלד: זה חידוש שמתווסף בחוק, שבאמצעות המערך יופצו גם שידורי רדיו.

טל רוזנפלד: הסעיף מפרט אילו שידורי רדיו יופצו באמצעות המערך: השידורים של רשות השידור – 8 ערוצי רדיו; שידורים של גלי צה"ל בשני ערוצי רדיו; והשידורים של בעלי זיכיונות לשידורי רדיו ושידורי הרדיו האזורי.

טל רוזנפלד: הסעיפים הבאים עוסקים בזמן ההפצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו קושרים את זה לזמן הפצה כפי שדיברנו?

טל רוזנפלד: גם כאן דיברנו על זמן סביר אז גם כאן, אם הוועדה תחליט, אפשר להוסיף "זמן סביר שלא יעלה על..." כמו שדיברנו קודם.

טל רוזנפלד: גם כאן, כמו בסעיף הקודם, מדובר על זה שאיכות שידורי הרדיו צריכה להיות זהה לכלל המשדרים.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הערות?

כרמל שאמה-הכהן: מר סמירה, אתה לא בניגוד עניינים בסעיף הזה?

מנשה סמירה: היועצת המשפטית יושבת לידי.

מנשה סמירה: בהסדר נכתב שאם היועצת לידי אז אני בסדר.

הילה שמיר: לא בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: לא בדיוק, היא אומרת.

מנשה סמירה: אני לא אדבר בהיבט של התחנות, אני אדבר בהיבט של ההפעלה.

מנשה סמירה: לגבי עניין לוח הזמנים, המצב הוא אחר לגבי תחנות הרדיו.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שנשאל את גב' בנדלר לגבי העניין הזה.

אתי בנדלר: לגבי איזה עניין?

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף פה מוזכרות תחנות רדיו, כולל גלי צה"ל, מר מנשה סמירה מתמודד עכשיו על תפקיד מפקד התחנה.

הילה שמיר: יש בעניין הזה הסדר ניגוד עניינים ואין שום בעיה.

דוד בן בסט: מדובר רק על התשתית, לא מדובר על - - -.

דוד בן בסט: זה ברור, אם מדובר רק על התשתית התכנים ממילא כבר לא רלוונטיים בסעיף הזה.

מנשה סמירה: אני רוצה להתייחס לעניין לוחות הזמנים כי במקרה הזה יש לנו אפשרות להתייחסות קונקרטית.

מנשה סמירה: מדובר על עליה מיידית במוּקְס הקיים.

מנשה סמירה: כלומר, אין כאן צורך להמתין להקמה.

מנשה סמירה: המקום קיים בתחנות הרדיו בתוך המערכת המשדרת ברגע זה, ולכן אם יהיה מקובל, אפשר להכתיב לוח זמנים ממש קונקרטי שאומר שמרגע אישור התיקון בתוך 3 חודשים ניתן לעלות ולשדר את תחנות הרדיו.

מנשה סמירה: זה ממש קונקרטי, זה לאלתר, זה מיידי.

מנשה סמירה: צריך 3 חודשים של התארגנות, התאמות, ממשקים וכו' ואני ממליץ, באופן כללי ובלי קשר לזה – בהזדמנות אחרת אמרתי את זה בנפרד אבל לא הבאנו את זה לידי ביטוי – שגם יש להגביל בזמן את הקיימים כדי שלא נצטרך לשמור להם מקום For good, למי שלא ירצה לעלות.

מנשה סמירה: ביקשו להגביל בזמן, כזכור, לגבי ערוץ הכנסת ורשות השידור, וכפי שהיועצת המשפטית של ועדת כלכלה בוודאי זוכרת גם את הערוץ בערבית.

מנשה סמירה: לכן אפשר לקבוע קונקרטית לגבי תחנות הרדיו, כאמור, עד 3 חודשים, אפילו פחות מזה, מרגע העברת התיקון.

אתי בנדלר: מקובלת ההצעה של מר סמירה?

נגה רובינשטיין: אני לא מבינה את ההצעה.

מנשה סמירה: אומרים שלא להשאיר "כללי" ו-"סביר", אלא צריך להגדיר.

נגה רובינשטיין: להגדיר את הזמן כמו קודם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא אומרת שלפני זמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא טלוויזיה, זה יותר קל.

דנה נויפלד: זה צריך להיות 3 חודשים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא צריך להגיד "זמן סביר".

דנה נויפלד: כתוב בתוך חוק הרשות השנייה שביחס לקיימים – אנחנו נגיע לזה, זה לא רלוונטי לחוק.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: זה מקובל עליכם?

נגה רובינשטיין: מקובל, רק לא התיקון לחוק הרשות השנייה, אלא התיקון לחוק הזה.

אתי בנדלר: ברור שהתיקון הוא תיקון לחוק הזה.

שלמה מולה: אני מומו נקוה, יושב-ראש ארגון נכי ישראל "גלגלים ברשת".

שלמה מולה: לאחרונה, כמו שאתה יודע אדוני היושב-ראש, השקנו את אולפן הרדיו שלנו, אולפן רדיו מיוחד לציבור האנשים עם מוגבלות בישראל.

שלמה מולה: אנחנו משודרים באינטרנט ועכשיו גם בכבלים ובלוויין, ב"יס" ו"הוט".

שלמה מולה: אנחנו מבקשים שיאפשרו לנו גם להעלות את התחנה שלנו ל-DTT.

שלמה מולה: זה מאוד חשוב לנו כי - - -

כרמל שאמה-הכהן: משרד התקשורת – לא צריך להסביר את החשיבות – מה האפשרות?

נגה רובינשטיין: אתם מעוניינים להעלות את הערוץ, לא בדרך אינטרנטית, אלא בדרך הסטנדרטית, נכון?

שלמה מולה: כן.

נגה רובינשטיין: היום, הדרך היחידה, בעצם, לשדר שידורי רדיו – וזה משהו שבעבר ניסינו לטפל בו בדרך אחרת שלא צלחה – זה באמצעות קבלת זיכיון על ידי הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: ניסינו לקדם מהלך של הפצת רדיו דיגיטלי באופן שירחיב את האפשרויות לערוצי רדיו נוספים.

נגה רובינשטיין: מהלך שניסינו קודם יחד עם משרד האוצר לא הושלם ולכן אין מתכונת אחרת.

נגה רובינשטיין: המתכונת היחידה היא קבלת זיכיון לשידורי רדיו מכוח חוק הרשות השנייה.

שלמה מולה: מתי ישמעו אותנו ב-DTT?

שלמה מולה: זיכיון – אנחנו לא שם.

שלמה מולה: אנחנו רוצים שישמעו אותנו.

נגה רובינשטיין: מה שאתה בעצם אומר זה שאתם רוצים לעלות.

שלמה מולה: אנחנו רוצים שישמעו אותנו.

שלמה מולה: מיליון נכים רוצים לשמוע את הרדיו, עכשיו איזה זיכיון או מי ישדר מה, אני לא יודע.

נגה רובינשטיין: אתה אומר שאתה רוצה שישמעו אתכם לא דרך קבלת זיכיון לפי חוק הרשות השנייה.

שלמה מולה: אני לא יודע לנסח את הניסוח המשפטי.

שלמה מולה: אני רוצה שישמעו אותנו בממיר הדיגיטלי הזה כי הממיר הזה, למעשה, הגיע למשפחות שאנחנו מייצגים.

נגה רובינשטיין: המתכונת שקיימת כיום, לפי החוק, זה לפי זיכיון בחוק הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: אם יקודם הרדיו הדיגיטלי, יהיו עוד אופציות.

ניצן חן: אם יורשה לי, עורכת הדין רובינשטיין, בשבע שלוש, הרי כמו הרדיו של מר שלמה נקוה, שזה ערוץ עבור נכים, יש את הרדיו החינוכי של קול ישראל, שלפי הנוסח כאן גם כן לא יכול לעלות.

ניצן חן: יש רדיו ערכי ציבורי וכל מיני סוגים כמו מה שעושה מוטי אמיר, נגיד, דרך בתי הספר והמכללות.

ניצן חן: יכול להיות שיש מקום לשקול להוסיף את פסקה (4), בהיבט של הרדיו, שאם רגולטור נתן אישור, רישיון, מכוח הרשות השנייה או מכוח הכבלים והלוויין או מכוח חוק רשות השידור, ישקול לפחות להעלות על ה-DTT כערוץ רדיו, זה לא סוף העולם.

נגה רובינשטיין: לא סוף העולם, זה בטוח.

נגה רובינשטיין: אנחנו תמיד בעד להוסיף כל גורמי תוכן שיכולים בכל מתכונת שהיא.

נגה רובינשטיין: אני רוצה להבין את ההצעה שלך, אתה אומר שאחד משלושת הגורמים - - -

למה אין לו רישיון?

מה הוא צריך לעשות כדי לקבל רישיון כמה שיותר מהר?

ניצן חן: לאחרונה הוא אכן קיבל רישיון, על "יס" לפחות, כמשדר ערוץ רדיו.

קריאה: הוא קיבל אישור.

ניצן חן: אישור, סליחה.

ניצן חן: אבל הרגולטור עשה איזו שהיא בדיקה לגבי בקשה.

נגה רובינשטיין: היום אתה משדר על גבי "הוט" ו"יס", כמו שמפיק ערוץ עצמאי משדר תוכן, אתה משדר שידורי רדיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה הבעיה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא לקדם - - -

ניצן חן: יש כרגע סעיף שאומר ערוץ נושאי.

ניצן חן: יש ערוץ נושאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מתנגדים לזה, נכון.

ניצן חן: רדיו נושאי, ואז ברגע שהרגולטור - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך רדיו נושאי.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו התנגדות שערוץ הנכים יעלה על הפלטפורמה הזאת?

כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו התנגדות לרעיון?

כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא מתנגד.

נגה רובינשטיין: מר ניצן חן, יושב-ראש המועצה, אתה יכול להסביר לנו באיזו מתכונת הם משדרים היום?

נגה רובינשטיין: אני לא מכירה את זה.

ניצן חן: עד לפני מספר חודשים הם היו ערוץ אינטרנטי.

ניצן חן: אין עליהם שום פיקוח.

נועה גבע: הם כמו "נשיונל ג'יאוגרפיק".

נועה גבע: אני מבקשת אישור להעלות אותם.

נועה גבע: ברצוני אני מעלה אותם וברצוני אני לא מעלה אותם.

נועה גבע: כשרצינו להעלות אותם, ביקשנו אישור והעלינו אותם.

נועה גבע: זה לא מוסדר בחוק.

ניצן חן: לצורך מתן אישור ל"יס" כדי שהערוץ הזה ישודר, ערוץ אודיו לכל דבר ישודר ב"יס".

ניצן חן: החברה מגישה אישור למועצה או ליושב-ראש המועצה, זה נבדק.

ניצן חן: אישור רגיל של ערוץ.

ניצן חן: אנחנו עושים את זה באופן תדיר, חדשות לבקרים.

נועה גבע: חלים עליו הכללים שחלים עלינו, היינו, הוא לא יכול לשדר פרסומת, למשל.

כרמל שאמה-הכהן: עו"ד נגה רובינשטיין, יש לנו פיתרון לזה?

נגה רובינשטיין: אנחנו לא יכולים, כמובן, להתנגד לעלייה של כל ערוץ רדיו רלוונטי.

נגה רובינשטיין: לא נכון בעיני לצמצם את זה לערוץ אחד מסוים עם פנים ושמות.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אפשר למצוא תשתית שהוא ומי שדומה לו יוכלו לעלות עליה.

קריאה: הערוץ הוא לא למטרות רווח.

נגה רובינשטיין: אפשר לחשוב איך לעשות את זה, לחשוב על פיתרון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אפשר לתת להם פיתרון מהיר, רישיון?

יעקב שמש: כל עוד לא קיים רדיו דיגיטלי, אין אפשרות למדינה לתת להם לעלות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נאשר את הסעיף כמו שהוא.

כרמל שאמה-הכהן: אנו מבקשים לישיבה הבאה להביא הצעה לסעיף קטן (ה) שפותר את הבעיה הזו.

דוד בן בסט: מה עם הרגולציה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בדיוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הרגולציה?

כרמל שאמה-הכהן: איזו רגולציה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: של הרדיו.

דוד בן בסט: כל ערוץ שיעלה מצריך רגולציה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מתכוון: כל ערוץ רדיו.

דוד בן בסט: - - - כלפי ערוצים אחרים שאין עליהם רגולציה.

דוד בן בסט: כל ערוץ שהוא, לא חשוב.

דוד בן בסט: 106, 108 לא חשוב.

יעקב שמש: לערוץ 106 יש רגולציה.

דוד בן בסט: אין רגולציה.

דוד בן בסט: מי שאמר, לא יודע על מה הוא מדבר.

דוד בן בסט: אין רגולציה.

דוד בן בסט: תפסיקו לאחז את העיניים פה.

דוד בן בסט: זה מעצבן, יש כאן דברים שלא עושים אותם.

דוד בן בסט: זה לפרוט כאן את כל - - -.

אסף אמיר: עשו את זה כבר בסעיף הקודם לגבי הערוצים הייעודיים.

אסף אמיר: נכון?

אסף אמיר: זה כבר נעשה, זה כבר נחתם.

אסף אמיר: אחרי שהערוצים היעודיים קיבלו.

דוד בן בסט: זה לא נכון.

דוד בן בסט: לא קיבלו.

דוד בן בסט: עוד אין ערוצים יעודיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערוצים הייעודיים קיבלו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנושאיים לא קיבלו.

אסף אמיר: קיבלו כבר, נכון?

אסף אמיר: זה כבר נפרץ.

אסף אמיר: אחרי שזה נפרץ הכול נפרץ.

אסף אמיר: הם עברו כבר.

דוד בן בסט: לא עברו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מר דוד בן בסט, הנושאיים לא עברו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היעודיים עברו.

אסף אמיר: היעודיים עברו.

כרמל שאמה-הכהן: סיכמנו לאשר את הסעיף כמו שהוא ועד הישיבה הבאה תביא גם הצעות לרגולציה לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, שיחות פנימיות תעשו בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 7.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת, לפרוטוקול, שהנושא החדש, כפי שביקשתי לגבי הגורם המפעיל, בסעיף 2, יחול גם על סעיף 7.

כרמל שאמה-הכהן: הגשת רוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: מה את רוצה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שיהיה ברור בפרוטוקול שהנושא החדש חל גם על סעיף 7.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בקשה לדיון חדש.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 7 כהצעת החוק הממשלתית?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 7 – רוב

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: מחכים לתוספת לישיבה הבאה.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 8.

מנשה סמירה: ברור לנו שהערוץ שמשרת את הנכים חשוב, אבל צריך לזכור, לקראת הדיון הבא, לקחת בחשבון כמה דברים: אחד, עלויות, האם הם ישלמו כמו כולם?

מנשה סמירה: כי ברור שצריך לממן וזה עולה הרבה כסף, זה לא כמו באינטרנט.

מנשה סמירה: הדבר השני, מי כן ומי לא.

כרמל שאמה-הכהן: תעשה את התיאומים מולם.

שלמה מולה: אתה מקשה עלינו, מר סמירה?

מנשה סמירה: חס וחלילה.

מנשה סמירה: אני רק אומר שצריך לקחת את זה בחשבון.

יעקב שמש: מר סמירה, המדינה מוכנה שהערוץ הזה יעלה חינם ואין לזה עלויות.

מנשה סמירה: אבל כדאי מאוד שיהיה לזה מענה.

נועה גבע: כשהמדינה רוצה משהו, היא מסדירה את זה בחקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את סעיף 8.

דוד בן בסט: אם גוף מסוים לא יהיו לו עלויות הפצה, גם לתחנות הרדיו לא יהיו עלויות הפצה.

כרמל שאמה-הכהן: תגישו.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה סעיף 8.

טל רוזנפלד: "8.

טל רוזנפלד: הפסקת הפצה של שידורים.

טל רוזנפלד: השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר, רשאי לקבוע נסיבות ותנאים שבהם יפסיק הגורם המפעיל להפיץ את שידוריו של גוף מהגופים האמורים בסעיפים 6 ו-7 וכן נסיבות ותנאים שבהם יהיה רשאי הגורם המפעיל להפסיק הפצה כאמור.

טל רוזנפלד: " הגופים המפורטים בסעיף 6 ו-7 הם: בסעיף 6 משדרי טלוויזיה ובסעיף 7 משדרי הרדיו.

טל רוזנפלד: השר יכול לקבוע בתקנות סיבות שיאפשרו להוריד אותם.

טל רוזנפלד: למשל, גורם שלא שילם דמי הפצה, השר יכול לקבוע בתקנות שהשידורים שלו לא יופצו באמצעות המערך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עוד חוץ מזה?

כרמל שאמה-הכהן: תקנות באישור ועדת הכלכלה, כמובן.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות?

מנשה סמירה: כדאי לחשוב במסגרת התקנות – אולי לא בחוק אבל אני רוצה לומר את זה – על זמן מינימלי.

מנשה סמירה: לא רק כשהוא רוצה לצאת במהירות.

מנשה סמירה: כי אם אנחנו מדברים על ערוצי טלוויזיה, יהיה ציבור בישראל שבגלל אותו גורם שעלה לפלטפורמה הזאת יתנתק מפלטפורמה אחרת ויבוא בגללו לפה, ואם הוא בורח אחרי חצי שנה, אותו ציבור - - -

נגה רובינשטיין: יש נסיבות ותנאים.

מנשה סמירה: לכן אני אומר כאן שיש לקחת את זה בחשבון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה נסיבות ותנאים?

נגה רובינשטיין: הנסיבות והתנאים הם בדיוק השיקולים שהשר יצטרך לשקול מבחינת טובת הציבור.

נגה רובינשטיין: זה יהיה באישור ועדת כלכלה.

מנשה סמירה: האם יהיה אפשרי להכניס גם מינימום של זמן בדבר הזה?

נגה רובינשטיין: אנחנו נצטרך לשקול את זה.

נגה רובינשטיין: החוק לא מונע את זה כרגע.

נגה רובינשטיין: אני מציעה לא להגביל עכשיו שחקנים חדשים, כבר להגיד להם שאם לא יעלו לכך וכך זמן אז יהיה ככה.

נגה רובינשטיין: אנחנו רוצים לעודד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא להעלות, זה להוריד.

נגה רובינשטיין: מר מנשה סמירה מדבר על תקופה מינימלית של שידור.

מנשה סמירה: אני מדבר על ציבור שירכוש ממיר בגלל ערוץ מסוים וחצי שנה לאחר מכן הערוץ הזה יברח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא פשט רגל, מה תעשה?

נגה רובינשטיין: בדיוק.

נגה רובינשטיין: ואם הוא ערוץ גרוע ולא רוצים לראות אותו, אתה תכריח אותו?

מנשה סמירה: צריך לתת את הדעת על הדבר הזה.

מנשה סמירה: מה המשמעות שלו.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 8 עם השינוי של אישור הוועדה?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 8 – רוב

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: 3 בעד, שהם רוב.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: הכוונה הייתה להתקדם היום עד אחרי הצהרים אבל לאור מקרה מצער של פטירת קרוב משפחה של מנהלת הוועדה, גב' לאה ורון, כל הצוות והיועצת המשפטית שכבר עזבה אותנו, נאלצו לעזוב ללוויה.

כרמל שאמה-הכהן: לכן ניאלץ לנעול את הישיבה מוקדם מהצפוי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה על ההשתתפות.