ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 646, 2011-01-12 00:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: לפני שאנחנו עוברים לסדר היום, אני מבקש שתי הודעות.

משה גפני: הודעה אחת לגבי חוק האכיפה המנהלית של הרשות לניירות ערך.

משה גפני: סוף סוף, בסייעתא דשמיא, ובעזרת השם יתברך וב- מה עוד?

משה גפני: – אנחנו סיימנו - - -

חיים אורון: לנו לא היה שום תפקיד בזה.

משה גפני: בכלל לא.

משה גפני: זה החוק, חבר הכנסת אורון.

משה גפני: זה פי שלוש וחצי מאשר חוק ההסדרים.

משה גפני: על כל פנים, אני ביקשתי מהיועצת המשפטית של הוועדה לא לחזור – היו דיונים עם הרשות לניירות ערך ועם איגוד החברות, והיה דיבור אולי לחזור לוועדה.

משה גפני: זה היה בעיני הסיוט הכי גדול, ואני ביקשתי, במסגרת ההחלטות של הוועדה, להגיע לנוסח חוק כפי שסיכמנו פה ובסופו של דבר הגיעו לנוסח הזה.

משה גפני: נשארה בעיה אחת לגבי הנושא של הפרה זניחה.

משה גפני: הפרה זניחה – הסיכום היה שבזה לא ילכו לאכיפה מנהלית, אלא ילכו לקנס כספי.

משה גפני: עיצום כספי, יותר נכון.

משה גפני: ואני אומר, בשם הרשות לניירות ערך, שיש התחייבות של הרשות לוועדה שהפרות זניחות, שזה יותר מזוטי דברים – לא הזוטי דברים, יותר מזוטי דברים – לא יובאו למסלול של אכיפה מנהלית.

משה גפני: אני מבקש שזה יירשם בפרוטוקול, זו ההודעה של הרשות.

משה גפני: הנוסח יונח – או הונח כבר?

שגית אפיק: הונח.

משה גפני: הונח על שולחן הכנסת.

משה גפני: אני, את הרביזיה שבשעתו, לאחר קבלת החוק, הסרתי, לאחר שהגיעו להסכמות עם כולם, גם עם הרשות לניירות ערך וגם עם איגוד החברות.

משה גפני: וזהו.

משה גפני: אנחנו, בעזרת השם, סיימנו את העניין הזה.

משה גפני: אז תעשי לוח תיקונים – הוועדה מחליטה לעשות לוח תיקונים.

משה גפני: אז זו הודעה אחת.

משה גפני: ההודעה השנייה: רבותיי, אתמול אישרנו את תקנות התקשורת, ואנחנו לא אישרנו שזה יהיה רטרואקטיבי, ולכן זה צריך לחול בתאריך 16 בינואר.

משה גפני: התברר, בדיעבד, שהתקנות שהממשלה הביאה היו מהאחד בינואר, ולכן התקנות שהיו כאן ומה שאושר בוועדה, לא חפפו, ולכן נצטרך לעשות את התיקון הזה וזה יחול רק ב-16 בחודש.

משה גפני: בתחילת השבוע הבא נצטרך להביא את התיקון הזה.

משה גפני: עד כאן ההודעות, ועכשיו אני עובר לדיון הרציני שאנחנו מקיימים הבוקר.

משה גפני: אני מקדם בברכה את ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת.

ניר ברקת: תודה רבה.

משה גפני: את סגנו, הרב פינדרוס, את החברים האחרים - - -

ניר ברקת: שלושה סגנים יש פה.

משה גפני: תגיד את השמות שלהם.

משה גפני: אני לא את כולם מכיר, אני לא ירושלמי.

ניר ברקת: דוד הדרי, מחזיק תיק כספים.

משה גפני: איפה?

משה גפני: הנה.

משה גפני: יפה, כן.

משה גפני: מכיר.

ניר ברקת: מאשה.

ניר ברקת: גם כן סגנית ראש עיר.

משה גפני: מאשה.

משה גפני: אה.

משה גפני: עכשיו אני מכיר.

משה גפני: יפה.

משה גפני: כן.

ניר ברקת: יש כאן את מנכ"ל עיריית ירושלים הנכנס.

משה גפני: אה.

משה גפני: מזל טוב.

יוסי היימן: תודה רבה.

משה גפני: יופי.

משה גפני: כל הכבוד.

ניר ברקת: יוסי היימן.

ניר ברקת: יש פה גזבר העירייה, יש פה חברי מועצה נוספים, אלישע, החבר הלפרין.

משה גפני: אה.

משה גפני: כן, הנה.

ניר ברקת: ראש הסגל נמצא כאן אתנו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני מבקש לומר לוועדה כדלהלן: דיבר אתי ראש עיריית ירושלים, ודיבר אתי סגנו, ידידי הרב יצחק פינדרוס, דיבר אתי גם בעניין הזה, כמה פעמים.

משה גפני: ואני מבקש, לפני שאני מאפשר לראש העיר להציג את הדברים, לומר כדלהלן: תראו, ירושלים היא עיר הבירה של מדינת ישראל, לפני שנדבר על מכלול של הדברים – אני לא מכיר את העולם.

משה גפני: לא מכיר.

משה גפני: אבל אני לא מאמין שיש מדינה אחת בעולם שתאפשר לעיר הבירה שלה להגיע למצבים כספיים שלא באשמתה – זאת אומרת, אם המצב הוא שהעירייה מתנהלת לא טוב, או משהו לא בסדר, אז זה דבר אחר.

משה גפני: אבל אם אנחנו מדברים על הניהול השוטף והרגיל – אני לא חושב שיש מדינה אחת בעולם שתאפשר שמצבה הכלכלי של עיר הבירה שלה יתנהל בצורה – או שיהיה במצב – כל כך קשה.

משה גפני: עכשיו, מדינת ישראל מכירה בעניין הזה.

משה גפני: בניגוד לכל הרשויות האחרות, מדינת ישראל נותנת מענק בירה, יש תקציבים מיוחדים שמיועדים לירושלים.

משה גפני: מה שקרה בתקופה האחרונה זה שבעצם, מענק הבירה נשאר אותו דבר, המטלות שהממשלה החליטה להטיל על עיריית ירושלים הן מטלות חדשות, שבעצם יוצרות מצב שיקרה אחד מהשניים: או שיעלו את הארנונה, שהיא בלאו הכי גבוהה מאד, או שיפסיקו לתת שירותים כאלה שהם שירותים חיוניים לתושבי הבירה, לתושבי ירושלים.

משה גפני: ירושלים מיוחדת, בניגוד לערים אחרות.

משה גפני: ירושלים היא עיר שמכל הדתות, מכל העולם, באים אליה.

משה גפני: עיר שהיא בעצם המיצג המרכזי שמדינת ישראל מראה לעולם.

משה גפני: ולכן, ההתנהלות של הממשלה בעניין הזה צריכה להיות שונה, באופן דרסטי.

משה גפני: אבל, מי אני שאני אומר את הדברים, כשיש פה את ראש העיר?

משה גפני: בבקשה, ניר ברקת.

ניר ברקת: קודם כל בוקר טוב.

ניר ברקת: תודה רבה ליושב ראש ולחברי הכנסת, שמכבדים אותנו כאן.

ניר ברקת: נמצאים כאן יחד אתי מספר לא מבוטל מחברי הנהלת העיר – יצטרפו עוד כמה בדרך – והדרג המקצועי בעיריית ירושלים.

ניר ברקת: אני רוצה להתחיל דווקא בדברים החיוביים.

ניר ברקת: אני חושב שבשנתיים האחרונות הנהלת העיר – הדרג המקצועי, הדרג הנבחר ואנוכי – הצלחנו לייצר אווירה, כבוד היושב ראש, אווירה מאד טובה בעיר.

ניר ברקת: עם צמיחה כלכלית, צמיחה תרבותית.

ניר ברקת: אנחנו רואים את זה בגידולים במספר לא מבוטל של הפרמטרים.

ניר ברקת: גידול דרמטי בתיירות, בתפוסה בבתי המלון, באווירה, ולצד זאת גם הגדלנו הכנסות בצורה משמעותית, הכנסות עצמאיות של העירייה, העמקנו גבייה – עשינו גם פעולות לא פופולאריות, על מנת לאפשר מרחב גדול יותר של פעילות במערכת העירונית.

ניר ברקת: אני מאד אופטימי ביכולת שלנו לחולל שינוי כיוון בעיר ירושלים, שסבלה, ועדיין סובלת, ממספר גדל והולך של העניים בעיר, מהגירה שלילית של מעמד סוציו-אקונומי בינוני-גבוה.

ניר ברקת: ירושלים יכולה, ויש לה את הפוטנציאל, לממש את הפוטנציאל הגדול שיש בה.

ניר ברקת: זאת, בתנאי שנדע לשלב ידיים – עירייה, מדינה, תורמים, תושבים – כל אחד ייתן את חלקו, על מנת להמשיך ולפתח את הקו החיובי שאותו התחלנו.

ניר ברקת: הניסיון שלי, כמי שבא מהמגזר הפרטי: אני רואה את השינויים האלה מתחילים לקרות, ברור לי שזה מחייב רתימה רחבה של כלל המערכות.

ניר ברקת: לצערי, אנחנו עדיין לא הצלנו, לפרמל – להגיע לנוסחה, של כיצד מדינת ישראל – הממשלה – נרתמת ושותפה למהלכים, ובמהלך החודשים האחרונים הרמנו סידרה של דגלים כלפי האוצר, כלפי הממשלה, ואנחנו עדיין לא שם, לצערי.

ניר ברקת: עיריית ירושלים עוד לא התחילה דיוני תקציב, שכן מסגרות התקציב שלנו קצרות יחסית לשנה שעברה ואני, ברשותכם, רוצה לפרט בהיבט על, את המצב שבו אנחנו נמצאים.

ניר ברקת: ירושלים – במהלך השנה האחרונה הועמסו עלינו דברים שלא תלויים בעיריית ירושלים, למעלה מ-100 מיליון שקל תוספות לתקציב העירוני.

ניר ברקת: הפטורים בעיר ירושלים – וזו החלטת מדינה, ממשלה, שאנחנו לא מתווכחים אתה – גדלו מ-505 מיליון שקלים פטורים מארנונה, לצפי של 550 מיליון שקל פטורים מהארנונה לעיר הבירה במדינת ישראל.

ניר ברקת: לצד הפטורים האלה תקנת ירושלים, שבעבר היתה כמעט 13% מהתקציב העירוני, אותה תקנה שבאה לתת העדפה לעיר ירושלים – ורואים את זה כאן בשקף שמונח לפנינו – ב-2000 היא היתה 269 מיליוני שקלים, כ-12.87% מהתקציב העירוני, בהדרגה נשחקה, ועומדת היום בספרים שאישרה הכנסת על 170 מיליון שקל ל-2011.

ניר ברקת: שזה פחות מ-5% מהתקציב העירוני.

ניר ברקת: זאת אומרת, אנחנו מדברים על עיר שלמרות שהעירייה הגדילה את ההכנסות העצמיות שלה, מושתות עליה, בעצם, תוספות תקציביות על ידי המדינה, התקנה נשחקת, ובדיונים שיש לנו עם משרד האוצר, בעצם נדרש מאתנו להתמודד עם המציאות בעיקר בעצמנו, או לגלגל את זה על התושבים.

ניר ברקת: האם יעלה על הדעת שבעיר, שבה ממילא משלמי הארנונה הם מהגבוהים בארץ, הגבוהים ביותר במדינת ישראל, ימשיכו לסבסד את חלקה של המדינה, שלא שמה כתף?

ניר ברקת: או, חלילה, שאנחנו ניאלץ לא לתת את הפטורים שמקובלים בכל המדינה?

ניר ברקת: לנזקקים באמת?

ניר ברקת: או, חלילה, שבשקל לתושב לשנה בשירותים – העיר ירושלים נמצאת היום בכמעט שליש מתל אביב, בחישוב ריאלי.

ניר ברקת: על כל שלושה שקלים שיש בעיריית תל אביב לתמוך בפעולות בתושבי העיר, לעיר ירושלים יש שקל.

ניר ברקת: אנחנו, בעיר ירושלים, לפני שנדבר על הבקשות שלנו מהמדינה, נדרשים בעצם, עם יד אחת קשורה מאחורי הגב ועם עין אחת מכוסה, להתמודד עם מציאות שהיא לא פשוטה.

ניר ברקת: במיוחד בימים אלו, שבהם עומדים בפנינו, העיר ירושלים, המדינה, העם, אתגרים לא מבוטלים.

ניר ברקת: העולם כולו מסתכל, כיצד המדינה נרתמת, כיצד העירייה נרתמת, כיצד התושבים נרתמים לחזק את ירושלים, ובעת הזו אנחנו נדרשים על ידי האוצר להיכנס לקיצוצים, או לחליפין להקטין את הפטורים, או לחליפין להעמיס עוד יותר ארנונה לתושבים.

ניר ברקת: אני טוען שמדינת ישראל צריכה להבין את החשיבות ואת הרגע ההיסטורי, ולהבין שירושלים, כפי שאמרת, כבוד היושב ראש, הרב גפני, היא לא סתם עיר.

ניר ברקת: ההצלחה שלנו בעיר ירושלים מקרינה, לא רק לגבי תושבי העיר, ולא רק למבקריה, אלא לעם ישראל כולו ומעבר לכך.

ניר ברקת: לכן, אנחנו צריכים לפרמל את מערכת היחסים בינינו לבין המדינה.

משה גפני: לא הבנתי את המילה הזאת.

ניר ברקת: לפרמל – לנסח נוסחה ברורה.

קריאה: פורמולה.

משה גפני: לפרמל.

משה גפני: אני יכול להשתמש בזה למשהו אחר?

אורי אריאל: כמו לפרזל.

משה גפני: לא, יש לי משהו.

משה גפני: לפרמל.

אורי אריאל: לא פורמלין.

אורי אריאל: לא לשים את הח"כים בפורמלין.

משה גפני: כן, הלאה.

ניר ברקת: אני חייב לומר שהתובנה הזאת, אני חושב שהיא רווחת, בוודאי בקרב הנהלת העיר מקיר לקיר.

ניר ברקת: בוודאי ברמת הכנסת והממשלה.

ניר ברקת: אבל אנחנו לא יכולים להמשיך ככה, כבוד היושב ראש.

ניר ברקת: אנחנו לא יכולים להמשיך כשהדרישות של המדינה זה צמצומים, במקום להמשיך ולפתח את העיר ירושלים.

ניר ברקת: הגענו לרגע האמת, ואני לא רוצה יותר מדי לדבר, אני חושב שהדברים הם יחסית מאד מאד ברורים.

ניר ברקת: מדינת ישראל, הממשלה, כל מה שהם צריכים לעשות, זה להבין את המצב ולסייע לנו, לא במינימום, לא מתחת למינימום, אלא לתת לנו יותר משאבים לפתח את העיר, ולהבין שהתקציב השוטף של העיר ירושלים – שימו בצד את הדברים האחרים – התקציב השוטף של עיריית ירושלים חייב להיות לא רק מאוזן, אלא בתוספת, על מנת שנוכל לעמוד באתגרים שעומדים בפנינו.

ניר ברקת: והם לא מבוטלים.

ניר ברקת: אנחנו יודעים מה לעשות עם המשאבים, אנחנו יודעים איך לפתח – הוכחנו את זה בשנתיים האחרונות – אנחנו צריכים את הגיבוי של הממשלה ושל הכנסת.

ניר ברקת: תודה, אדוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש מישהו מהעירייה - - -

אורי אריאל: אני צריך לצאת, אז ברשותך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, בהסכמתו של חבר הכנסת עתניאל שנלר, שלך יש הצעה לסדר בעניין.

משה גפני: אוקיי.

אורי אריאל: תודה, היושב ראש.

אורי אריאל: אדוני, ראש עיריית ירושלים, אני מבקש לקצר: קיבלנו נייר של מרכז המידע והמחקר של הכנסת על ירושלים.

אורי אריאל: אני מציע להסתכל על החומר – אני לא הספקתי.

אורי אריאל: קיבלנו אותו הבוקר, עכשיו.

אורי אריאל: אבל אם מסתכלים על הנתונים הם מדאיגים.

אורי אריאל: הטבלה הראשונה בעמוד 2 על מאזן הגירה פנימי בערים נבחרות בישראל, גם אם זה לא נכון – ונדמה לי שיש פה איזושהי הפרזה, נדמה לי.

אורי אריאל: אני לא ראיתי את חומר הגלם – ב-2008 4.2% ירידה באוכלוסייה וב-2009 ירידה של 8%, זה נתון - - -

קריאה: זה לא 8%, - - - זה לא מדויק.

אורי אריאל: אבל גם – בסדר גמור.

אורי אריאל: תודה על התיקון.

אורי אריאל: זה פי שתיים מ-2008, ואני אומר:

אורי אריאל: גם אם זה לא מדויק, זה נתון מדאיג.

אורי אריאל: שאתה הרי עובד עליו כל הזמן כדי לשנות אותו.

אורי אריאל: אוכלוסיות צעירות, אוכלוסיות כלליות וכן הלאה וכן הלאה.

אורי אריאל: עכשיו, אנחנו מבינים הרי מה קורה בירושלים בתחום הדיור.

אורי אריאל: אין את תוכנית ספדי, אין את הבניה במזרח העיר כי ראש הממשלה שם על זה וטו מדיני, ואין דיור בירושלים.

אורי אריאל: מחירי הדיור עולים בכל הארץ בחמש שנים ב-100%, ובירושלים עוד יותר.

אורי אריאל: נו, ממש עידוד להביא זוגות צעירים ואנשים וכולי וכולי, לירושלים.

אורי אריאל: לצערי הרב, הממשלה לא נוקטת בפעולות מספיקות.

אורי אריאל: יש בדוח הזה בהחלט גם הטבות שירושלים נהנית מהן, ויש כאלה.

אורי אריאל: צריך לומר אותן.

אורי אריאל: אבל זה רחוק מלהיות מספיק, ולא נותן תשובה למה שאנחנו רוצים לראות בירושלים כעיר בירה, כעיר גדולה שמתפתחת כל הזמן, בכל התחומים.

אורי אריאל: גם בחינוך, גם בתחבורה וכן הלאה.

אורי אריאל: חלק מהתשובות יועלו היום, אני מקווה, בחוק שמובא על ידי שדולת ירושלים בתיאום עם עיריית ירושלים.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לקואליציה שהסכימה ללכת פה לקראת ולתמוך בחוק הזה, הוא חוק תקציבי, אפילו הייתי אומר אולי חוק תקציבי גדול, אני מעריך שיהיו בו שינויים, אבל זה נשאיר לדיונים במליאה ובוועדות.

משה גפני: לא שמעתי.

משה גפני: איזה חוק?

אורי אריאל: יש חוק ששדולת ירושלים הכינה.

משה גפני: לא שמעתי על זה.

אורי אריאל: יעלה היום.

אורי אריאל: יש לו שלוש מטרות עיקריות.

אורי אריאל: האחת זה מענק הבירה, שתיים זה דיור בר השגה, ושלוש זה ענייני התעסוקה למיניהם, בקונספט מאד כללי.

אורי אריאל: ענייני התעסוקה נענו חלקית על ידי חוק ההסדרים, כאשר ירושלים הוכרה לכמה דברים, עדיין לא מספיק.

אורי אריאל: בכל אופן, אני מקווה שהחוק היום יקדם אותנו בצעד משמעותי לעוד קצת מכל דבר, ואני מאד מבקש מחברי הכנסת להיות בהצבעה הזאת על החוק – ואולי חברי העירייה יוכלו לעזור בזה, לדאוג שכל אחד ומפלגתו באמת יהיה פה, מקיר אל קיר, בהסכמה מלאה ונריץ את זה.

משה גפני: אתה החתמת אותנו על החוק הזה?

אורי אריאל: אני יכול להגיד לך אם אתה חתום.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: לא צריך.

משה גפני: מפני שאם כן זה לא נורא ואם לא – אז זו בושה.

משה גפני: על כל פנים, אני מודה לך, חבר הכנסת אורי אריאל.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אורי אריאל לא הבהיר אם זה חל על מזרח ירושלים.

אורי אריאל: גאלב, אני רואה שאתה לא ישן בלילה, אבל אני רוצה להרגיע אותך: זה חל על כל תושבי ירושלים.

גאלב מג'אדלה: שלא תגיד אזרחי ירושלים.

גאלב מג'אדלה: יש הבדל.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: רבותיי - חבר הכנסת אורי אריאל, אני מודה לך.

משה גפני: אני רק מבקש להעיר את תשומת לב חברי הוועדה, ואני רוצה לומר לראש העיר וחבריה: בחוק ההסדרים אנחנו אישרנו את חוק עידוד השקעות הון.

משה גפני: חוק מאד חשוב, מאד רציני, הוא טוב למדינת ישראל, אבל ירושלים נקבעה בחוק.

משה גפני: איך אתם אומרים, אצלכם?

משה גפני: לנצח נצחים?

אורי אריאל: סלע קיומנו.

משה גפני: סלע קיומנו.

משה גפני: ירושלים נקבעה כאזור עדיפות א'.

אברהם מיכאלי: אני מקדם בברכה את יושב ראש סיעת יהדות התורה.

מנחם אליעזר מוזס: יליד ירושלים, תושב ירושלים.

אורי אריאל: היושב ראש, אפשר להתחיל את הדיון.

משה גפני: אפשר להתחיל, חבר הכנסת מוזס?

משה גפני: תסדרו לו מקום, אחרת הוא מעיף אותי מהסיעה.

משה גפני: אנחנו קבענו, אדוני ראש העיר, חברי מועצת העיר, קבענו בחוק שירושלים היא אזור עדיפות בכל מקרה - -

ניר ברקת: תודה רבה.

ניר ברקת: זה מאד חשוב.

משה גפני: לא ניתן לשינוי, וזה עבר פה בהחלטה, לגבי הסעיף הזה פה אחד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת עתניאל שנלר.

משה גפני: אבל אם אפשר דקה, הרב פינדרוס ביקש – בסדר?

משה גפני: הרב פינדרוס בבקשה.

משה גפני: אחרי זה חבר הכנסת עתניאל שנלר יציג את ההצעה שלו גם בעניין הזה.

משה גפני: הרב פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: תודה.

יצחק פינדרוס: אל"ף, אני רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, על קיום הדיון כאן, זימון הדיון, מיידית לאחר שדיברנו.

יצחק פינדרוס: אני חושב שראש העיר דיבר בהרחבה על הבעייתיות ועל הנושא הבעייתי.

יצחק פינדרוס: רק אני חושב, אדוני היושב ראש, שחסר משהו אחד פה בדיון: שר האוצר לא נמצא כאן.

אברהם מיכאלי: הוא שלח מישהו עם צ'קים.

אברהם מיכאלי: הוא נמצא פה, אל תדאג.

יצחק פינדרוס: אם נמצא כאן נציג אוצר שיכול להתחייב לפתור את הבעיות של ירושלים, הוא - - -

משה גפני: התשובה: לא.

משה גפני: יש פה נציג אוצר – אני רוצה שתדע את סדרי הדיון.

משה גפני: יש פה נציגת האוצר – קרן נמצאת פה?

קריאה: כן, כן.

קרן טרנר: כן.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: יש פה את נציגת האוצר – היא לא תוכל לתת תשובות, אני אומר לך מראש.

משה גפני: אנחנו נשמע אותה.

משה גפני: היא אישה מלומדת, היא תגיד את הדברים כמות שהם.

משה גפני: המטרה של הישיבה הזאת: להציג ולהציף את הנושא של ירושלים על סדר היום.

משה גפני: אנחנו לא נסתפק בדיון הזה.

משה גפני: הדיון הזה – שר האוצר לא אמור לבוא לפה, מכיוון שאין עכשיו את מסקנות דוח ששינסקי.

משה גפני: הוא יהיה פה ביום שני, בעזרת השם.

משה גפני: אז עכשיו הוא לא נמצא.

משה גפני: אנחנו לא נניח לעניין הזה עד שהעניין הזה יבוא על פתרונו, ואני מקווה שזה יקרה מהר.

משה גפני: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אם ככה, אדוני היושב ראש, דבריי מיותרים.

יצחק פינדרוס: אני חושב שאמרת אותם יותר טוב ממני.

משה גפני: לא הבנתי.

יצחק פינדרוס: אמרת שיבוא - - -

משה גפני: הפריימריס אצלנו – אתה תתמוך בי?

יצחק פינדרוס: תמיד.

יצחק פינדרוס: תמיד.

משה גפני: תודה, הרב פינדרוס, תודה.

גאלב מג'אדלה: זו הסיבה לקיום הדיון, אני מבין.

משה גפני: בוודאי.

משה גפני: בגלל הפריימריס בדגל התורה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו הבנתי.

מנחם אליעזר מוזס: ביהדות התורה.

משה גפני: ביהדות התורה.

אורי אריאל: אתם רוצים התייעצות סיעתית?

משה גפני: אין צורך.

משה גפני: חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה.

עתניאל שנלר: ההצעה הגיעה לסדר היום לכאן, לאחר שהממשלה ביקשה שלא להזדרז בתהליך חקיקה על הצעת חוק 131918, שעסקה בחוק ירושלים, בירת ישראל – מענק הבירה.

עתניאל שנלר: הממשלה ביקשה שהדבר יעלה באמצעות הממשלה היום, ויצטרף לחוק הנותן היבט רחב יותר, וכנראה, יחד עם השדולה המצוינת בראשות חבר הכנסת אורי אריאל, שדולת ירושלים, תצטרך להיכלל בתוכו.

עתניאל שנלר: ואני מדבר רק על מרכיב אחד: מענק הבירה.

עתניאל שנלר: על מענק הבירה, בחוק הזה, חתמו כל סיעות הבית.

עתניאל שנלר: אני מתחיל בעניין הזה בכוונה.

עתניאל שנלר: החל מסיעת מרץ – חבר הכנסת ניצן הורוביץ – דרך חברי הכנסת של יהדות התורה – ולא ניכנס עכשיו איזה חלק, כי כולם חתמו – דרך הבית היהודי, ש"ס, האיחוד הלאומי, ישראל ביתנו, הליכוד ו-22 חברי סיעת קדימה – השאר פשוט לא היו, אחרת גם הם היו חותמים – ואנשי מפלגת העבודה.

עתניאל שנלר: אין אף מפלגה יהודית בכנסת הזאת שלא חתמו על זה.

עתניאל שנלר: ירושלים הרבה יותר חשובה מהפוליטיקה ומהציניות שלנו.

עתניאל שנלר: ומשום שהנושא שמדובר פה לא קשור ליושבים בחדר הזה, הוא קשור לעולם היהודי כולו – לא רק לאזרחי ישראל, כי ירושלים היא מרכז העם היהודי ולא רק בירת ישראל – לכן, כל התייחסות לירושלים בקטגוריית "אחת הערים במדינת ישראל" – היא שגויה בהגדרה.

עתניאל שנלר: אמנם נכון, כל מה שקשור לירושלים בנושאים המוניציפאליים הרגלים, דין אחד לכולם.

עתניאל שנלר: זה לא הקטע שלי.

עתניאל שנלר: הקטע שאני רוצה פה לשכנע את הוועדה, אדוני היושב ראש – ואני רוצה לומר את זה לחברי וידידי אורי – אני רוצה שנעמוד על כך שבחוק שיעבור היום, בעזרת השם, בקריאה טרומית, נגבש במהלך הישיבה את מענק הבירה לא בתקציב, במהות.

עתניאל שנלר: כי היום התקציב יכול להיות 170 מיליון, ומחר יהיו מצוקות יהיה 70 מיליון – כך לא מנהלים בירה למדינה.

עתניאל שנלר: בירה, שיש לה תפקידים לאומיים שלא קשורים לירושלים.

עתניאל שנלר: אני אומר בהכנעה לראש עיריית ירושלים: ירושלים היא לא שלך.

עתניאל שנלר: היא של הדורות הבאים, הגרים בארצות הברית, לא פחות משלך.

עתניאל שנלר: לכן, צריכה להיות נוסחה.

עתניאל שנלר: הצעתי היא שהוועדה תשאף, במהלך תהליך חקיקה לאמץ נוסחה למענק הבירה.

עתניאל שנלר: אני, בחוק, הצעתי הצעה מסוימת.

עתניאל שנלר: לא בהכרח תקבל אותה, אבל צריכים לקבל הצעת נוסחה.

עתניאל שנלר: הצעתי: 10% מתקציב העירייה, יהיה תקציב ייעודי של הממשלה, 10% ייועד לפיתוח אירועים לאומיים ובין לאומיים ותוכניות ארוכות טווח שמבטאות את ירושלים כבירה ולא כירושלים – כנסים בין לאומיים, תיירות, כל הדברים – הצעתי שזה יהיה מדורג, בשביל שלא תהיה התנגדות, כנטל תקציבי רב על הממשלה, על תקציב המדינה.

עתניאל שנלר: הצעתי לחלק את זה לשלוש שנים בהדרגה, בפרופורציות כאלו או אחרות.

עתניאל שנלר: לכן אדוני, בשביל לא להאריך, אני אומר: כל סיעות הבית, כפי שציינתי, תומכות בעיקרון הזה.

עתניאל שנלר: אני מבקש שאנחנו, בתהליך הדיון בחוק, שאלת התקציב הזה תהיה על בסיס נוסחה ולא על בסיס תקציב.

עתניאל שנלר: אני מודה לך, תודה.

אורי אריאל: מאה אחוז.

אורי אריאל: יישר כוח.

משה גפני: תודה רבה, אלישע פלג.

משה גפני: חבר מועצת עיריית ירושלים.

אלישע פלג: אדוני היושב ראש, חברי ועדה נכבדים.

אלישע פלג: אני כבר 36 שנה פוקד את הבית והזה, ועוד לא השתתפתי בישיבה כל כך חשובה מבחינתי לעתידה של ירושלים.

אלישע פלג: אני רוצה לומר לך שאנחנו נמצאים פה, כל חברי מועצת העיר, ללא הבחנה בין סיעות, הנושא של העזרה הכספית שירושלים ראויה לה, חוצה גבולות.

אלישע פלג: אני חושב שאנחנו נמצאים ממש על פרשת דרכים.

אלישע פלג: האם כל המאמץ בשנתיים האחרונות, לקדם את ירושלים ולסגור פערים עמוקים שרבים בירושלים – אם זה בחינוך, בניית כיתות לימוד, אם זה בתשתיות, במערב העיר ובמזרחה, ואני אומר לך, אדוני, חבר הכנסת הנכבד, כראש סיעת הליכוד בעירייה: אם אנחנו רוצים עיר שלמה ומאוחדת, בריבונות ישראל, אנחנו חייבים להשקיע במזרח ירושלים.

אלישע פלג: ההזנחה שבמשך שנים היתה במזרח העיר, גם בתשתיות וגם בשירותים חברתיים – חייבים לצמצם את הפער הזה.

אלישע פלג: ובלי עזרה של הממשלה לא נוכל לעולם לעשות את זה עם המשאבים שעומדים לרשותה של העירייה היום.

אלישע פלג: לכן אני אומר לכם, חברי ועדה נכבדים: המאה מיליון שקל שאנחנו מבקשים מהוועדה זו טיפה בים.

אלישע פלג: אנחנו נמצאים בהוצאות אדירות.

אלישע פלג: ירושלים, כמו שאמרת, אדוני היושב ראש – כולם באים לירושלים.

אלישע פלג: אין תייר שמגיע למדינה ולא עובר דרך ירושלים.

אלישע פלג: ירושלים זו עיר שיש בה הפגנות, יש בה ספורט ויש בה צעדות, אנחנו עוסקים בתנופת פיתוח אדירה.

אלישע פלג: דע לך, ש-35 שנה לא בנו בירושלים מבנה ציבורי ראוי לשמו, מאז תיאטרון ירושלים בתקופתו של טדי קולק.

אלישע פלג: אנחנו בונים ארנה שתשרת את כל התושבים לא רק בספורט, גם בכנסים ובאירועים.

אלישע פלג: אנחנו מרחיבים את אצטדיון טדי, אנחנו רוצים לארח את המכביה ב-2013.

אלישע פלג: אנחנו משקיעים במוסדות חינוך, במתנ"סים, במינהלים קהילתיים, אנחנו משקיעים בתשתיות, אנחנו עושים היום בירושלים מה שלא עשו בירושלים בעשר-עשרים השנים האחרונות – זו כבר הקדנציה השלישית שלי בעירייה.

אלישע פלג: לכן אני פונה אליכם בצורה נרגשת: זה הזמן לעזור לירושלים.

אלישע פלג: מי שרוממות ירושלים בגרונם וחרב פיפיות בידם – רק להגיד: ירושלים חשובה, ולא לעשות משהו בפועל?

משה גפני: אתה יושב ראש סיעת הליכוד בעיריית ירושלים?

משה גפני: אני אפנה ליושב ראש תנועת הליכוד.

משה גפני: אני אגיד לו שאמרת שרוממות כאלה בגרונם וחרב פיפיות בידם.

אלישע פלג: כתבתי לו את זה, והוא גם קרא.

חיים אורון: הוא גם כתב לו, והוא גם קרא.

חיים אורון: תאמין לי.

אלישע פלג: צריך דיור בר-השגה - - -

משה גפני: מר פלג, אני מודה לך.

משה גפני: אין לנו את כל הזמן שבעולם, אף על פי שהיינו רוצים גם לעשות על זה יום עיון, אבל מה לעשות – אנחנו ועדה שעוסקת בכסף כל הזמן.

משה גפני: אני מבקש מסגן ראש עיריית ירושלים, הרב אורי מקלב, לומר כמה דברים.

משה גפני: הוא צריך לצאת.

משה גפני: אני רק רוצה לומר לך, אדוני ראש העיר, ואני רוצה גם להגיד לך, סגן ראש העיר: מתברר, שלהיות סגן ראש עיריית ירושלים ואחרי זה לבוא לכנסת ולהיות חבר כנסת מכובד ומוערך ומצליח, זה כנראה מסלול נכון.

אורי מקלב: אתה מציע את זה לפינדרוס?

מנחם אליעזר מוזס: ומה עם ראש העיר עצמו, אם כן?

מנחם אליעזר מוזס: מה אתה אומר לו?

משה גפני: אני אבדוק את זה.

משה גפני: אני אתן לך תשובה עוד שבוע.

משה גפני: בבקשה.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, במיוחד עמיתיי מהנהלת העיר במשך שנים רבות ואנשי המקצוע.

אורי מקלב: אני בא מהצד השני, אני יודע מה המשמעות שאין תקציב לירושלים.

אורי מקלב: אנחנו בשנת 2011 באמצע ינואר ולירושלים עדיין אין תקציב לשנת 2011.

אורי מקלב: מה המשמעויות, בכל ההיבטים.

אורי מקלב: לא רק לאמינות של העירייה מול ספקים וכולי, אלא להתפתחות, לפיתוח, לתוכניות מאד דינמיות שצריך לעבוד בהן על תקציב 2011.

אורי מקלב: אמרת, אדוני היושב ראש, שאנחנו רוצים להעלות את ירושלים על ראש שמחתנו.

אורי מקלב: אבל אי אפשר להתעלם מכך שהדיון הזה בא בעקבות הצעה לסדר של חבר הכנסת שנלר, ובעקבות הצעות לסדר על כך שלירושלים אין תקציב.

אורי מקלב: הקשיים שיש לירושלים בהתנהלות הכספית והתקציבית שלה, במיוחד מול הממשלה, מול ההכרה של הממשלה בירושלים כעיר הבירה של העם היהודי – אני לא חושב שהם לכבוד לנו, שירושלים באה לדון ולהתחנן כל הזמן בשביל עוד כסף, בשביל עוד תקציב.

אורי מקלב: ראש העיר הזכיר את זה כמה פעמים.

אורי מקלב: אבל אני יודע ממה זה נובע – מהקשיים הגדולים שירושלים נמצאת בהם.

אורי מקלב: כשהיו כאן נציגי ביקור חולים לדיון, גם לא כולנו הרגשנו נוח שבית חולים צריך להתחנן ככה.

אורי מקלב: ירושלים ככה צריכה להתחנן על נפשה?

אורי מקלב: אני לא חושב שהעיר ירושלים סמוכה על שולחן הממשלה והמדינה, הממשלה והמדינה סמוכות על שולחן ירושלים.

אורי מקלב: וככה לא מתנהגים למי שאתה סמוך על שולחנו.

אורי מקלב: בגלל שנכון שהכסף נמצא אצלן, על כל ההשלכות וכל ההיבטים – וההיבטים וההשלכות הן נוראים וגדולים מאד.

אורי מקלב: חלק מההשלכות בדבר הזה – אנחנו יודעים מה שנעשה היום במזרח ירושלים – שהיום מתנהלת עוד עיריית ירושלים.

אורי מקלב: ובשקט בשקט, אולי אפילו לא בשקט, חונכים כבישים, בונים בתי ספר.

אורי מקלב: ההשלכות, ההשפעות, הן לא רק על מערב ירושלים אלא גם במזרח ירושלים, כולל ההתנהלות שלנו.

אורי מקלב: ואנחנו לא מעלים את זה.

אורי מקלב: מערכת החינוך במזרח ירושלים נפגעת מאד מכך שאין מספיק תקציבים לעירייה להשקיע שם.

אורי מקלב: התשתיות גורמות לכך שיש מישהו אחר שנכנס לעבוד שם, לעשות שם ולבנות שם, וגם ההשפעה שלו, ממילא.

אורי מקלב: זאת ההשפעה האמיתית בקיצוץ, והכסף הזה, שלא מאושר, ברובו מושקע במקומות האלה, וגם במערב העיר.

אורי מקלב: ירושלים, מתוך ניסיון, מתנהגת בחסכנות שלא קיימת בערים גדולות ולא בקטנות.

אורי מקלב: כמעט כמו בערים נחשלות.

אורי מקלב: ואנחנו יודעים איך תקציבים מועטים ניתנים לכל הדברים – גם בחינוך, גם בתשתיות וגם בתרבות.

אורי מקלב: לכן אני חושב שאנחנו, בהחלט – המסקנות, מילת הסיום: ירושלים לא צריכה לבוא ולהודיע ברבים שאין לה תקציב, שלא מתייחסים אליה בממשלה.

אורי מקלב: שראש עיריית ירושלים צריך לשכור משרד, בכספים רבים, כדי שהוא, המשרד הזה, ידברר את עיריית ירושלים במאבק שלה מול הממשלה.

אורי מקלב: זה המצב שצריך להיות?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: אני רוצה להודות לחבריי על הדיון החשוב הזה.

מירי רגב: זה לא רק דיון מהותי חשוב, אלא – מה לעשות – מהות אי אפשר לבצע ללא תקציב.

מירי רגב: אני רוצה לברך גם את ראש העיר שעושה עבודה מצוינת בעיר יחד עם כל החברים פה.

מירי רגב: אני חוזרת עכשיו מביקור, הבוקר, בבית יהונתן.

מירי רגב: שילחנו משם יונים היום בפעם הראשונה.

מירי רגב: יונים בדרך כלל משלחים כדי להחזיר הביתה – זה היה טקס כדי לשחרר את גלעד שליט ואת פולארד.

מירי רגב: ראינו שם, מבחינת תשתיות במזרח ירושלים – בית הכנסת היהודי במזרח ירושלים, גן המלך שרוצים לפתח במזרח ירושלים – אין ספק שצריך לקחת את ירושלים ולפתח את כולה, כולל את התשתיות במזרח ירושלים.

מירי רגב: זה נכון, זה חשוב גם ליהודים וגם לערבים, ובדרך הזאת נכסה גם את בית הכנסת, גם את בית יהונתן, גם את גן המלך, וניצור את המקום הזה כתיירותי לכל היהודים, המוסלמים והנוצרים.

מירי רגב: דבר שני, בנושא של דיור: אני בקשר מצוין עם חבר המועצה שלך בכל מה שקשור לתנועת התעוררות.

מירי רגב: ירושלים מתרוקנת מצעירים.

מירי רגב: נשארים שם רק חרדים וערבים.

מנחם אליעזר מוזס: רגע, מה קורה?

מנחם אליעזר מוזס: מה קורה?

מירי רגב: אין לי שום דבר נגד החרדים - - -

מנחם אליעזר מוזס: מה את כורכת את החרדים?

מנחם אליעזר מוזס: מה קורה לך?

מנחם אליעזר מוזס: אתה יודע, אדוני היושב ראש, כאן בכנסת יש גוש חרדים-ערבים.

מנחם אליעזר מוזס: - - -

מירי רגב: רגע - - -ירושלים זו עיר בירתנו - - -

משה גפני: רגע, את רוצה להקשיב לי רגע?

משה גפני: אני היושב ראש כאן באופן זמני, הליכוד מינה אותי.

משה גפני: את רוצה להקשיב לי?

משה גפני: הערת ביניים.

מירי רגב: כן.

משה גפני: את יכולה להגיד כל מה שאת רוצה על ירושלים, על הכל.

משה גפני: אני לא יודע אם את יודעת, בגלל שאת לא גרה בירושלים: יש גם חרדים צעירים – רק שתדעי.

משה גפני: לא, כי את אמרתי שהצעירים עוזבים, נשארים החרדים והערבים.

משה גפני: אני מכיר קצת צעירים בציבור החרדי, שעזבו את ירושלים.

גאלב מג'אדלה: גם הערבים.

מירי רגב: אין לי ספק.

מירי רגב: אבל - - -

משה גפני: את לא נגד החרדים, חס וחלילה, אני מכיר אותך.

מירי רגב: אני רוצה - - -

משה גפני: את לא מקשיבה לי.

משה גפני: את הקלטת נאום – את לא מקשיבה לי.

משה גפני: אני היושב ראש.

משה גפני: תגידי מה שאת רוצה, הכל בסדר.

משה גפני: רק מבחינת העובדות, שלא יהיה רשום בפרוטוקול, מי שיקרא אותו בעוד 50 שנה יגיד: היתה פה חברת כנסת מצוינת, עברה תמיד בפריימריז בפרוטוקול יפה, והוא יקרא שהצעירים עוזבים את ירושלים ונשארים החרדים והערבים, והוא יהיה בטוח שלא למדת באוניברסיטה שהחרדים נולדים מגיל אפס והם גם צעירים.

משה גפני: זה הכל, הם יגידו: מה קרה לה?

משה גפני: את לא נגד החרדים, חס וחלילה, רק החרדים והערבים נשארים.

מירי רגב: אני מדברת על האוכלוסייה - - -

משה גפני: מה לעשות, החרדים גם כן לא גרים בירושלים היום.

משה גפני: עוזבים לבית שמש, לאופקים.

מירי רגב: שמה יש להם מחיר למשתכן.

משה גפני: נכון.

משה גפני: הליכוד נותן להם הרבה כסף, כל הזמן.

מירי רגב: גפני, לי חשוב שגם הצעירים החילוניים והמסורתיים יישארו.

מירי רגב: החברים האלה אין להם איפה לגור, ואם אנחנו לא נעודד בניה במחיר למשתכן, בדיוק כמו שעשו ביבנה ובמקומות אחרים, נאבד את האוכלוסייה החשובה מאד הזאת.

מירי רגב: ולכן הפרויקט של ירושלים הוא פרויקט של כלל חברי הכנסת, ללא קשר של סיעות, לא ימין ולא שמאל, גם בתשתיות במזרח ירושלים, גם בבניה בתוך ירושלים, גם בכל מה שקשור לחינוך, לתרבות, על מנת לסייע לראש העיר להפוך את העיר שלנו לעיר בירה גאה שיש שם אנשים מכל המינים והסוגים, שיכולים לחיות שם בכבוד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: אני מבין שאתם רוצים להיות חלק מדיון על ירושלים של מעלה, אני לא.

חיים אורון: אני גם חושב שצריך לחלק את ירושלים.

חיים אורון: לכן, הדאגה היוצאת מכם איך תדאגו למזרח ירושלים – אני שומע את זה 40 שנה.

חיים אורון: מה לעשות, אני לא מאמין, לבטח לחלק מהדוברים פה.

חיים אורון: אני מוכן לקבל את כל ההצעה של עתניאל שנלר, ככה, שיהיה כתוב בה שכל ההוצאות הללו, הן מעל התקציב המאושר.

חיים אורון: אחרת, אתה לוקח כסף מבני ברק, ואתה לוקח מאופקים, ומשדרות.

חיים אורון: ואני מביא לפה את ראש עיריית אופקים – פה יושב – והוא נואם נאום על מה שקורה באופקים, עוד יותר מרטיט ממה שקורה בירושלים.

חיים אורון: אז מה אני אענה לו?

אורי מקלב: אבל זה כסף שהיה בתקציב.

חיים אורון: אין כסף בתקציב.

אורי מקלב: אבל היה.

חיים אורון: אני מכיר את זה.

חיים אורון: אני מכיר את החגיגה.

חיים אורון: אין בעיה.

חיים אורון: תביאו לפה דיון על מצב החינוך במעונות לילדים בסיכון.

חיים אורון: כולנו מוסיפים 200 מיליון שקל.

חיים אורון: אתם מציעים להוסיף 400 מיליון שקל, שזה 4% מתקציב עיריית ירושלים.

חיים אורון: אני מיד בעד.

חיים אורון: רק שיהיה כתוב שם, שהתקציב הזה הוא On the top of, הוא לא יורד מחינוך, הוא לא יורד מבריאות – מביטחון אני מוכל להוריד.

חיים אורון: יאשימו אותי שאני תוקע סכין.

חיים אורון: מאה אחוז – לא יורד משום מקום.

חיים אורון: אבל זה לא מה שיהיה.

חיים אורון: הקואליציה שיושבת פה לא תעשה את זה.

יעקב אדרי: כן.

יעקב אדרי: אז מירי תגיד שזה יורד מעיירות הפיתוח.

חיים אורון: אז עושים פה דיון, נואמים נואמים, בסוף, כשזה מגיע להצעות תקציב, רק לפני עשרה ימים, יקרה אותו דבר.

חיים אורון: ייתנו לירושלים חלק מהכסף, כי כולם בעד.

חיים אורון: איך אמר אורי אריאל?

חיים אורון: אורי אריאל הכי חכם מכולכם, הוא מעביר את זה בחוקים.

חיים אורון: הוא יודע שהוא דופק את אופקים, את ראש עיריית אופקים.

קריאה: מי זה?

חיים אורון: צביקה, יש לו כמה זכויות בארץ הזאת.

משה גפני: צביקה גרינגולד.

חיים אורון: הוא יגיד לך, כממונה, איך לנהל עיר בנגב – ואתה היית תושב אופקים הרבה שנים.

חיים אורון: אז אני מודה: כשעושים חגיגה, יבוא לפה ראש עיריית אילת, גם הוא ישיג פה 200 מיליון שקל.

ניר ברקת: ירושלים היא לא עיר רגילה.

חיים אורון: רגע, רגע.

ניר ברקת: עם כל הכבוד, אני לא מבין את הדברים שלך.

חיים אורון: לא רלוונטי.

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: ג'ומס.

משה גפני: אדוני ראש העיר, זה לא רלוונטי לנושא הדיון.

משה גפני: מדוע?

משה גפני: – גם עתניאל שנלר מסכים לזה.

עתניאל שנלר: נכון, נכון, הוא צודק.

משה גפני: מדוע?

משה גפני: מכיוון שאם יבואו ויגידו, הממשלה תיעתר לבקשה, והיא תגיד: יש תקציב שמיועד למענקי איזון ולתוכניות ההבראה ברשויות המקומיות שמתלבטות ונמצאות במצוקה עצומה, ניקח מהן וניתן לירושלים בגלל הלחץ הציבורי – אנחנו מתנגדים לזה מכל וכל.

משה גפני: אנחנו דורשים תקציב נוסף, כמו שיש במענק הבירה, שהוא איננו רלוונטי למצוקה של אופקים – אם אתה היית יודע את המצוקה של אופקים ומקומות אחרים – ואני מסכים אתו לחלוטין.

משה גפני: צריך למצוא את מקורות המימון.

משה גפני: ג'ומס, בבקשה, בוא נתקדם.

חיים אורון: גם סגן ראש העיר לשעבר, חבר מפלגתי וחבר סיעתי פפה אללו, דיבר אתי.

חיים אורון: והוא נורא נורא רוצה לתת כסף לעיריית ירושלים – וזה תפקידך.

חיים אורון: וזה תפקידו.

חיים אורון: אבל אמרתי לו: שלחת אותי לפה, אני לא יכול לשמוע רק אותך.

חיים אורון: כי אני שומע גם את באר שבע, שירדה ב-8.1.

חיים אורון: ואני יושב עם ראש עיריית באר שבע, ואני יודע את המצוקה שלו גם.

חיים אורון: אם תבואו ותגידו לי: זה לא על חשבון אף אחד – אני כבר תורם.

חיים אורון: אבל אם תבואו ותגידו לי – כי פה, אני רואה בדיוק את הקואליציה.

חיים אורון: תגידו: תשמע, ירושלים היא לא כמו כולם – זו זכותו של ראש העיר להגיד.

חיים אורון: חוץ מזה, אגב, אני תמכתי במענק הבירה.

חיים אורון: אבל הוא לא מנותק מהכל.

חיים אורון: אפילו תקציב התרופות, עתניאל שנלר, הוא לא בלתי תלוי.

חיים אורון: לי יש חוק כבר שמונה שנים, שתקציב התרופות אי אפשר לגעת בו.

חיים אורון: מפילים אותי, הקואליציה אגב.

חיים אורון: אומרים: זה יהיה בלתי תלוי.

חיים אורון: בלתי תלוי, אומר: על חשבון אחרים.

חיים אורון: כל תקציב, ראש העיר יגיד לך – הוא איש עסקים טוב – ברגע שאתה מקשיח סעיף אחד, אתה אומר: הסעיפים האחרים ישלמו אותו, אלא אם אתה מביא כסף מהבית.

חיים אורון: עכשיו, אם בראש החוק שלך ובראש החוק של אורי אריאל, ההוצאה שתהיה בגין החוק הזה, תהיה תוספת לתקציב המדינה כפי שאושר ב-31.12.11, אני מצביע בעד.

חיים אורון: אם לא, נגד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

משה גפני: דרך אגב, הודעתי לחבר הכנסת מג'אדלה: אני מקים ועדת משנה לוועדת הכספים, שגאלב יעמוד בראש, בנושא הדיור בוועדת המשנה.

משה גפני: בעקבות דיון שהתקיים.

משה גפני: נבחר את החברים.

גאלב מג'אדלה: אני רק מבקש שנתאם את הרכב הוועדה.

משה גפני: אני לא מעלה כמעט נושאים לדיון בלי לתאם אתך.

משה גפני: כמעט, אמרתי.

מירי רגב: הוא מעמד מיוחד.

גאלב מג'אדלה: זה לא מעמד מיוחד, זו בעיה ייחודית.

משה גפני: לא, זה אנחנו.

משה גפני: החרדים והערבים, מירי.

מירי רגב: אני מתנצלת שאני חילונית-מסורתית, ואני לא - - -

קריאה: את יהודיה חילונית, אל תגידי ככה.

מירי רגב: אני גם חילונית ואני גם מסורתית ואני דואגת גם למגזר הזה.

מירי רגב: אני לא צריכה להצטדק על זה, ואני לא נגד החרדים.

מירי רגב: אני בעד, ובעד שילמדו לימודי ליבה - - -

מנחם אליעזר מוזס: למה כרכת אותנו יחד?

משה גפני: הפולקלור הזה הסתיים עכשיו.

משה גפני: כבר היינו בבדיחות האלה.

משה גפני: בבקשה.

יעקב אדרי: כל אחד והפלסנר שלו.

מירי רגב: תודה, אדרי, גם אני אוהבת אותך.

משה גפני: היא גם בעד החרדים, גם נגד החרדים, גם בעד לדאוג לנו – זה בסדר גמור, קלאסי לליכוד.

משה גפני: בבקשה.

חיים אורון: ככה מגיעים גבוה לפריימריס.

משה גפני: לא בטוח.

משה גפני: יכול להיות שהיא תגיע גבוה בפריימריס בגלל שהיא כל הזמן הולכת לבר מצוות, לחתונות.

משה גפני: עם מי שאני מדבר מחברי המרכז מכיר אותה.

מירי רגב: אל תזלזלו בחברי הליכוד.

משה גפני: גאלב, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש.

גאלב מג'אדלה: מכובדי, ראש העיר, חברי מועצת העיר, הסגנים.

גאלב מג'אדלה: אני זוכר, נזכר, בדיון שהיה בממשלה בהשתתפות ראש העיר שקדם לך, על מהות וחשיבות ירושלים.

גאלב מג'אדלה: והדבר הראשון שאומר כל מי שהשתתף כאן, חוץ מג'ומס: ירושלים מאוחדת.

גאלב מג'אדלה: מצד אחד ירושלים מאוחדת, מצד שני, אם נוחת אזרח תמים מאירופה ונכנס לירושלים, בצעד הראשון שלו בעיר הוא מבין שירושלים מחולקת.

גאלב מג'אדלה: הוא מבדיל מאד בין ירושלים בירת המדינה, לבין ירושלים המזרחית שהיא עולם אחר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו, ג'ומס, נבוא לחלוקה.

גאלב מג'אדלה: לא עכשיו, בהסדר הקבע, אחרי המשא ומתן.

חיים אורון: אם אני סומך, עליכם, לא נבוא.

גאלב מג'אדלה: זה, איך אומר גפני, תלוי בקדוש ברוך הוא.

גאלב מג'אדלה: אבל עד עכשיו אנחנו מדברים על ירושלים מאוחדת?

גאלב מג'אדלה: אני לשיטתך, אדוני ראש העיר.

גאלב מג'אדלה: מאוחדת זה לא במילים, מאוחדת זה במעשים.

גאלב מג'אדלה: אם ירושלים המערבית המודרנית בצד אחד, והמזרחית בצד אחר לגמרי, כל החוקים של אורי אריאל ושלר יהיו עוד חוק אחד שעבר, ואושר.

גאלב מג'אדלה: לכן, הייתי מצפה ממך שאם אתה בא לעניין הזה ביושר – ואני בדרך כלל נותן קרדיט – שתצבע את התקציב של מזרח ירושלים בתקציב העירייה, צבוע.

גאלב מג'אדלה: יודע כל מי שצריך לדעת, שדברי אלישע פלג יש להם משמעות.

גאלב מג'אדלה: ולא באים לכאן, ולממשלה, ואומרים ירושלים מאוחדת ובמילים, ובביצוע, זה דבר אחר לגמרי.

גאלב מג'אדלה: דבר שני – כל הקואליציה הזאת למען ירושלים, אם היא רוצה באמת את טובת ירושלים – אם אני מדבר עכשיו על כספים.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אני לא מדבר על פוליטיקה ועל אידיאולוגיה – מה שאמר ג'ומס זו האמת.

גאלב מג'אדלה: תוספת תקציב לא על חשבון אחרים, בוודאי שכולנו נתאחד סביבה.

גאלב מג'אדלה: אבל אני לא אתמוך בשום שקל נוסף לירושלים, אם אני לא אזהה ואראה שהדברים הולכים למזרח ירושלים.

משה גפני: אוקי.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מר ברקוביץ', מ"התעוררות".

עופר ברקוביץ': אני מודה לך, אדוני היושב ראש.

עופר ברקוביץ': האמת היא שהדיון קצת התעורר, אבל לא לפסים הכי נכונים.

עופר ברקוביץ': אני אנצל את מעמדי הצעיר פה כדי להיות טיפה יותר חריף וכדי להסביר לכם על מה מדובר ומה המצב בירושלים.

עופר ברקוביץ': אני אחד מאותם צעירים שאנחנו רוצים להשאיר בירושלים.

עופר ברקוביץ': היום אני מייצג אותם כחבר מועצת העיר, אבל אני חושב שחשוב להבהיר את התמונה.

עופר ברקוביץ': התמונה בירושלים היא באמת, באמת, קשה.

עופר ברקוביץ': האתגרים שעומדים מול העיר הזאת, במשך עשרות שנים, גדולים מכל אתגר אחר שקיים במדינה, לדעתי.

עופר ברקוביץ': הפרצוף של המדינה והדמות של המדינה, במובנים רבים, תיקבע על ידי ההחלטות שלכם בעניין הזה של ירושלים.

עופר ברקוביץ': אנחנו שומעים את הדיבורים ואנחנו שומעים – ירושלים דיבורים סביב לה, מה שנקרא.

עופר ברקוביץ': אנחנו שומעים אותם המון שנים, אנחנו יודעים להגיד ש-70% מהחלטות הממשלה בעניין ירושלים לא מיושמות.

עופר ברקוביץ': כספים שאמורים לעבור לא עוברים, ואתם, סביב השולחן הזה, ממשיכים לנהל דיון שנראה רציני ומשמעותי, אבל אני הייתי רוצה לראות אתכם יוצאים מגדרכם.

עופר ברקוביץ': הייתי רוצה לראות אתכם מבינים כמה אקוטי התקציב הזה כדי שירושלים תשנה את כיוונה ותמשיך להיות הבירה שכולנו רוצים, של מדינת ישראל.

עופר ברקוביץ': ואני לא שומע אמירות מספיק חדות בעניין הזה.

עופר ברקוביץ': אני שומע דיבורים על מזרח ומערב העיר.

עופר ברקוביץ': אני אומר לכם שגם את מערב העיר אנחנו מאבדים בצורה הנוכחית.

עופר ברקוביץ': ואני לא נכנס לשאלות פוליטיות, לא מייצג צד כזה או אחר.

עופר ברקוביץ': אני חושב שהנתון הכי ברור והכי מובהק שעומד לנגד עיניכם זה מענק בירה, שעמד על 269 מיליון שקל לפני עשר שנים.

עופר ברקוביץ': היום הנהלת העיר – כפי שהיטיב להסביר פה ראש העיר – מנהלת מדיניות, בעיני מאד נכונה ועקבית, כדי לבצע שינויים משמעותיים בפיתוח הכלכלי של העיר, בהשארת הצעירים בה, בפיתוח התרבות, בעשרות תחומים שבעיני הוזנחו במשך שנים.

עופר ברקוביץ': אני חושב שעם הנתון הזה, אם מילתכם ישרה – לא יכול להיות שתסכימו למענק בירה נמוך מ-269 מיליון שקלים, וזה באמת אני אומר, כדי לעמוד באתגרים הבסיסיים שעומדים מול ירושלים.

עופר ברקוביץ': עשרות שנים ירושלים נאבקת לבד.

משה גפני: עופר, אני מבקש שתקצר.

משה גפני: אבל אני רוצה להגיד לך: כשדיבר אתי הרב פינדרוס על מענק הבירה, רצתי מהר לראות מה אישרנו.

משה גפני: חטפתי חלחלה עם העניין הזה.

משה גפני: מה, אישרנו תקציב עם מענק בירה נמוך יותר?

משה גפני: לא.

משה גפני: ראש העיר הציג את זה קודם.

משה גפני: יש מטלות נוספות שהממשלה הטילה על העירייה, שכתוצאה מזה מענק הבירה הפך להיות לא ריאלי.

ניר ברקת: הוא יותר נמוך ממה שהיה לפני עשור, הוא יותר נמוך ממה שהיה בשנה שעברה.

משה גפני: תכף נשמע את האוצר, אבל הבעיה המרכזית היא מה שאתה אמרת.

ניר ברקת: נכון.

ניר ברקת: זה פער שהולך וגדל.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מר ברקוביץ', היית מובן.

עופר ברקוביץ': הייתי מובן, אני שוב קורא לך ולשרים להפעיל לחץ, ואני רוצה לראות אתכם יוצאים מגדרכם.

עופר ברקוביץ': מספיק עם הדיבורים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני בעד לכת להפגנות, אבל בינתיים עוד לא הלכתי.

מירי רגב: למה לא באת להפגנה על המים?

משה גפני: את מייצגת אותי בהפגנה על המים, ואני לא נותן להם להעלות את המחירים.

אברהם מיכאלי: ברשת ב' בצורה חריפה ביותר, אפילו המראיינת לא היה לה כלום להגיד.

ציון פיניאן: אדוני היושב ראש, אדוני ראש עיריית ירושלים.

ציון פיניאן: אני רק אגיד – דיברו פה על המים, אז מכינים אותנו לעוד העלאה בעיתון.

משה גפני: לא תהיה.

משה גפני: ציון, אתה יודע שלא תהיה.

משה גפני: הם לא יכולים.

משה גפני: אם הם מעלים את המחירים, הם קרעו את החבל אתנו, לחלוטין.

משה גפני: אנחנו דורשים שלוש דרגות.

משה גפני: יש פה גם גבול.

משה גפני: אם יעלו על זה טרמפ ויעלו את המחירים, בבקשה.

ציון פיניאן: אני ארחיק לכת ואומר שרשות המים והעומד בראשה כן רוצים להפיל את הממשלה הזו.

ציון פיניאן: זה מה שאני מבין.

ציון פיניאן: כל הזמן להעלות, להעלות.

ציון פיניאן: נעבור מחול לקודש.

ציון פיניאן: אני רוצה לומר שירושלים – את עלית על כולנה – אני רוצה לתקן את הרושם שנוצר מחברתי לסיעה, מירי רגב.

ציון פיניאן: בירושלים גרים יהודים חילוניים וחרדים, וגרים גם מהמגזר הלא יהודי, ואנחנו צריכים לדאוג לבעיות של כולם.

ציון פיניאן: וטוב אמר סגן ראש עיריית ירושלים מטעם הליכוד.

ציון פיניאן: כל מילה בסלע.

משה גפני: אלישע פלג.

קריאה: הוא רוצה להיות סגן.

ציון פיניאן: אז הוא יהיה, עוד מעט.

ציון פיניאן: כל הסגנים בשלטון המקומי, כמעט כולם הפכו לחברי כנסת.

חיים אורון: אין בעיה.

חיים אורון: אנחנו יכולים להוסיף סגנים.

ציון פיניאן: אנחנו כולנו יכולים להיות פופוליסטיים ולהגיד: ירושלים, ירושלים, ירושלים.

ציון פיניאן: אבל מה שאמר חבר הכנסת אורון – צודק.

ציון פיניאן: צריך לומר: תקציב פלוס ירושלים.

ציון פיניאן: כי אם לא, זה לא ילך.

ציון פיניאן: ומי שיבטיח לך, אני לא רוצה להגיד שהוא משקר, אבל הוא לא דובר אמת.

משה גפני: לא לא.

משה גפני: זה לא יכול להיות, לא על זה מדובר.

ציון פיניאן: ואז תוכל לכסות את הנושא הזה של ירושלים, כמו שירושלים צריכה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מוזס.

משה גפני: אחרון אדרי – אה.

משה גפני: מיכאלי.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, ראש עיריית ירושלים מר ניר ברקת, חברים יקרים.

מנחם אליעזר מוזס: ירושלים צריכה טיפול שורש עוד לפני שאנחנו מדברים.

מנחם אליעזר מוזס: אם יהיה טיפול שורש אמיתי, אני חושב שאז נמצא גם את הכסף הנכון.

מנחם אליעזר מוזס: בנוגע להצעיר את ירושלים, שצעירים יבואו, את יודעת איפה טמון - - -

משה גפני: תעשה לי טובה, אל תדבר אל מירי רגב, אין לי זמן.

יעקב אדרי: אל תדליק אותה.

מנחם אליעזר מוזס: אני לא דיברתי אליה, לא הזכרתי את שמה.

מנחם אליעזר מוזס: תסלח לי, אדוני היושב ראש.

מנחם אליעזר מוזס: אתה יודע, מינהל מקרקעי ישראל, במקום שיוציא אדמות כמו שנלר עבור 2000 זוגות צעירים, הוציא 600 דירות יוקרתיות לתושבי חוץ לארץ.

ניר ברקת: ועיריית ירושלים קיבלה מזה קדחת.

מנחם אליעזר מוזס: נכון.

מנחם אליעזר מוזס: אותו הדבר דרום ירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: אותו הדבר תראה, רוב המכרזים, על מנת לעשות כסף קל - - -

ניר ברקת: נכון.

מנחם אליעזר מוזס: במקום להעביר את זה לזוגות צעירים, מעבירים את כל הפרויקטים האלה לדירות יוקרתיות לתושבי חוץ - -

מירי רגב: דירות רפאים.

מנחם אליעזר מוזס: וזאת הסיבה הראשונה לזה שירושלים נהפכת לעיר זקנה, ומגלים את הצעירים היום עד לנצרת עילית.

מנחם אליעזר מוזס: ואמרתי כבר בדיון קודם לחיים אורון, שאנחנו הפלמ"חניקים של הדור - - -

משה גפני: לא להתחיל את הדיון הזה.

חיים אורון: סידרתי לך כבר.

חיים אורון: פה לא ממלאים חובות.

משה גפני: ג'ומס.

מנחם אליעזר מוזס: פלמ"ח זה ראשי תיבות: פקק לכל מיני חורים.

מנחם אליעזר מוזס: שולחים אותנו לנצרת עלית, לבית"ר עלית, למודיעין עלית, הכל הם מוכרים לנו שזה עילית וזה באדמה.

מירי רגב: בית שמש, רמת בית שמש.

מנחם אליעזר מוזס: בבית שמש?

מנחם אליעזר מוזס: מיליון, מיליון מאתיים, מיליון שלוש מאות אלף דירה.

מנחם אליעזר מוזס: ראש העיר – וכאן זה מתחיל.

מנחם אליעזר מוזס: להצעיר את העיר זה מינהל מקרקעי ישראל.

מנחם אליעזר מוזס: תיקח את האדמות שלא תהיינה פרטיות, אלא לזוגות צעירים.

מנחם אליעזר מוזס: בזה זה מתחיל.

מנחם אליעזר מוזס: תראה עכשיו את כל – תעבור על המחשב, על כל הפרויקטים שיוצאים מהמנהל.

מנחם אליעזר מוזס: כולם לדירות יוקרתיות.

מנחם אליעזר מוזס: יש לי את זה, את הרשימה.

משה גפני: תודה, תודה.

משה גפני: הבעיה המרכזית שלי היא, שאנחנו חייבם לסיים את הדיון.

משה גפני: יש דיון נוסף עכשיו.

גאלב מג'אדלה: תרשום את הרב מוזס ליום עיון על ירושלים.

משה גפני: הוא רשום בכל מקרה.

משה גפני: ואם אני לא ארשום אותו – הוא לא יבוא וידבר?

משה גפני: מה, הוא שואל אותי?

מנחם אליעזר מוזס: עכשיו, אדוני.

מנחם אליעזר מוזס: מה דיברת על טיפול שורש?

מנחם אליעזר מוזס: שמעתי גם את ג'ומס – לחלק את ירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני ראש העיר, ידוע לך שבמזרח ירושלים לומדים את תוכנית הלימודים הפלסטינית?

מנחם אליעזר מוזס: זו תוכנית הלימודים, וזו הליבה, גם כן.

מנחם אליעזר מוזס: לומדים את הליבה, את הנכבה.

מנחם אליעזר מוזס: ואנחנו מממנים את זה וסלאם פיאד רוצה לעבור לחנוכת הבית - - -

משה גפני: ג'ומס, תעשה לי טובה.

מנחם אליעזר מוזס: ג'ומס, אני חייב להגיב על דבריך.

מנחם אליעזר מוזס: טוב?

מנחם אליעזר מוזס: ירושלים מחולקת, לצערי.

מנחם אליעזר מוזס: צריכים טיפול שורש.

מנחם אליעזר מוזס: אני תושב ירושלים, יליד ירושלים, זה כואב לי, המצב הזה.

חיים אורון: גם לי.

משה גפני: ג'ומס, תעשה לי טובה.

משה גפני: הוא אומר שצריך טיפול שורש, בשביל זה - - - טיפול שיניים חינם.

מנחם אליעזר מוזס: וכיוון שמדובר פה בתבערה, אז כמו שמצאו כסף לתבערת הכרמל, צריכים למצוא כסף לתבערת ירושלים – זה מה שג'ומס אמר – מעבר לתקציב.

מנחם אליעזר מוזס: לא על חשבון התקציב.

משה גפני: נכון, נכון מאד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי.

יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, מכובדי ראש העיר.

יעקב אדרי: הדיון הזה היה צריך להתקיים לפני שמאשרים את תקציב המדינה.

יעקב אדרי: ואז אולי היינו יכולים לראות את כולם פה משפיעים ולוחצים ומוותרים על כל מיני תקציבים שהלכו לכל מיני מקומות, ונותנים לירושלים.

יעקב אדרי: אני קיוויתי, לפני שנתיים – מתי הממשלה הזו, החדשה?

יעקב אדרי: שנתיים בערך?

קריאה: היית שר לענייני ירושלים.

קריאה: תספר לנו.

יעקב אדרי: נכון.

יעקב אדרי: אני גם הייתי שר לענייני ירושלים.

יעקב אדרי: קיוויתי שלפני שנתיים, כאשר היתה ממשלה חדשה ברשות הליכוד, עם קואליציה ימנית, בעיות ירושלים ייפתרו.

יעקב אדרי: אבל מה לעשות, הכל הלך ונהיה יותר גרוע.

יעקב אדרי: אין בניה, יש הקפאת בניה, וכל היוזמות הפרטיות האלה שעושים פה ושם, שלפעמים גם גורמות יותר נזק - אני רוצה לומר: חבל לי שהדיון הזה לא התקיים ערב אישור התקציב.

יעקב אדרי: ניר, היית צריך להיות עירני, להביא את זה אז, היינו עושים מהומה והייתי רוצה לראות את ירושלים בעניין הזה.

יעקב אדרי: כי ירושלים היא באמת על ראש שמחתנו וכולם תומכים בזה.

יעקב אדרי: היום, אני אומר: מהדיון הזה כבר לא ייצא הרבה.

יעקב אדרי: ניר, נער הייתי וגם זקנתי, הייתי גם שר לענייני ירושלים - -

משה גפני: מה, לא הוספנו תקציב לירושלים באמצע שנת תקציב?

יעקב אדרי: לא, לא.

יעקב אדרי: התקציב החדש, אדוני היושב ראש, התקציב החדש.

ניר ברקת: הוא צודק בדבר אחד - - - שר האוצר ביקש לחכות.

גאלב מג'אדלה: יש לו רק טעות אחת, שהדיון הזה נמשך אחרי התקציב, בכוונה תחילה.

יעקב אדרי: יכול להיות.

משה גפני: הרב פינדרוס וניר ברקת דיברו אתי לפני שבוע וחצי או שבועיים.

משה גפני: האוצר ביקש להמתין, זה נכון.

גאלב מג'אדלה: לא אתם.

גאלב מג'אדלה: אלה שירושלים יקרה להם היו צריכים לזעוק.

יעקב אדרי: לצערי הרב, הנושא של ירושלים מחמיר בכמה נושאים: בנייה, מענקי איזון.

יעקב אדרי: ניר, פה כולם יתמכו בנושא ירושלים.

יעקב אדרי: אבל, בד בבד, אני בהחלט מצטרף לדעתם של כולם, שזה לא יהיה על חשבון תקציבים אחרים.

משה גפני: נכון, תודה.

משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת וקנין במקומי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, כחבר ועדה קבוע, אני מכבד את איציק וקנין.

יצחק וקנין: כן, הוא נותן לי את הרשות, במקומו.

משה גפני: אוקי.

יצחק וקנין: קודם כל, אני חושב שכן התקיים דיון בנושא של מענק הבירה.

יצחק וקנין: דיברנו על זה פה בישיבה לפני כחודש וחצי.

יצחק וקנין: היה דיון והדברים נאמרו.

יצחק וקנין: אני דווקא מסכים עם מה שאמר יעקב.

יצחק וקנין: לחלוטין – אדוני היושב ראש, זה מכוון אליך, אבל לא אישית אליך.

יצחק וקנין: בכלל לא אישי – היה פה דיון, ונאמרו הדברים לגבי מענק הבירה, וציינו שיש שחיקה במענק הבירה בשנים האחרונות.

יצחק וקנין: הדברים נאמרו פה בצורה ברורה בישיבות של הוועדה.

יצחק וקנין: לדעתי, אין מה לעשות היום.

יצחק וקנין: רק אם אנחנו מחליטים לפרוץ את העניינים, עושים מזה סנקציות ואנחנו באים לאוצר ואומרים: רבותיי, אנחנו רוצים תוספת תקציבית ולא, אנחנו עושים אחת, שתיים, שלוש.

יצחק וקנין: בלי זה, להערכתי, הדיון הזה ייגמר ויסתיים וכל אחד ילך לדרכו ושמענו את הכל, ותוצאה לא תהיה.

יצחק וקנין: במיוחד אני אומר את זה עוד יותר, כאשר על הצוואר של כולנו מונח כרגע הקיצוץ הרוחבי.

יצחק וקנין: עוד לא נשמנו, אפילו, מאישור התקציב ויש לנו קיצוץ רוחבי שצריכים להביא אותו לפה.

יצחק וקנין: השאלה מה נעשה, איך נצביע, באיזו צורה ננהג שזה יגיע לירושלים.

יצחק וקנין: אני אומר פה מראש - -

חיים אורון: זאת תהיה השאלה?

יצחק וקנין: אם הדבר הזה יבוא על חשבון מקומות אחרים, אני מודיע לכם: אני הראשון שאתנגד, זה לא מעניין אותי, אפילו שזה ירושלים.

יצחק וקנין: אם זו תהיה תוספת - - -

ניר ברקת: חבר'ה, אתם פשוט לא מבינים את המשמעות של מה שהולך להיות פה.

משה גפני: ניר, ניר.

ניר ברקת: אתם לא מבינים את המשמעות.

ניר ברקת: אתם גיבורים גדולים – אתם לא מבינים את המשמעות.

משה גפני: אדוני ראש העיר, תיתן לי לסיים - - -

יצחק וקנין: אם זה יבוא על חשבון יישובים אחרים - - -

משה גפני: ברור.

משה גפני: על זה הולכים.

יצחק וקנין: תביאו תקציב נוסף, שהאוצר יביא תקציב – אני אעזור.

יצחק וקנין: מצדי, שלא ייתנו לאף אחד, שייתנו רק לירושלים, אני בעד זה.

יצחק וקנין: אבל שלא יחשוב מישהו – אני אומר את הדברים בצורה ברורה ביותר.

יצחק וקנין: אני לא מגמגם אפילו: לא יכול להיות מצב שאנחנו שבועיים אחרי תקציב, אפילו לא נשמנו, יש לנו קיצוץ רוחבי, עכשיו יבואו אלינו בצורה כזו ואחרת: תיקחו על חשבון זה, תקצצו מפה, תעבירו לפה – זה לא הולך.

יצחק וקנין: גם ככה אנחנו בהתמודדות קשה עם כמה נושאים שהם קריטיים, לדעתי.

יצחק וקנין: אין לי ספק שהנושא של ירושלים הוא דבר שצריך לטפל בו בצורה מסודרת, אבל לצערי הרב אנחנו אחרי תקציב.

יצחק וקנין: אני לא יודע מה אפשר לעשות היום.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: קרן טרנר, משרד האוצר.

משה גפני: יש עוד מישהו מהממשלה שמעוניין להתייחס לעניין הזה?

משה גפני: רשות המסים יש פה מישהו?

קריאה: הם לא רלוונטיים.

משה גפני: כן רלוונטיים.

משה גפני: אבל – קרן טרנר, בבקשה.

קרן טרנר: הממשלה משקיעה מאות מיליונים בתוכניות שונות לעיריית ירושלים.

קרן טרנר: להגיד שהממשלה לא אכפת לה מעיריית ירושלים ונותנים לעיריית ירושלים להידרדר – מאות מיליונים.

קרן טרנר: תוכנית אגן העיר העתיקה ותוכנית צמיחה, ועכשיו דנים על תוכנית צמיחה חדשה.

ניר ברקת: לא, לא.

ניר ברקת: קרן, זה קשור לשוטף.

משה גפני: אדוני ראש העיר, אני מבקש.

יצחק וקנין: שתגיד כמה.

משה גפני: טוב שאמרת לי מה לשאול.

קרן טרנר: אלה החלטות ממשלה שהתקציב שלהן גם ברור.

משה גפני: גברת טרנר, את רוצה בבקשה להקשיב ליושב ראש?

קרן טרנר: כן.

משה גפני: את לא באגף התקציבים עכשיו, כאן שומעים ליושב ראש.

משה גפני: אני מבקש, לא נאום ציוני.

משה גפני: אני מבקש: תאמרי.

משה גפני: נותנים לאגן הזה ולאגן ההוא – תגידי מספרים.

משה גפני: אני מבקש מספרים.

משה גפני: נותנים – אל תגידי את המילה מאות מיליונים, זה לא מעניין אותי.

ניר ברקת: זה פרויקט לאומי.

משה גפני: אני מבקש לא להתערב.

משה גפני: תאמרי מספרים.

קרן טרנר: בסדר גמור.

קרן טרנר: שתי תוכניות שאושרו בעבר לעיריית ירושלים, מתקרבות, לדעתי, לשבע מאות מיליון שקלים, שתי התוכניות יחד, דרך הרשות לפיתוח ירושלים.

קרן טרנר: עכשיו אנחנו דנים על תוכנית חדשה, תוכנית צמיחה, שהיא על מאות מיליונים נוספים.

ניר ברקת: לכמה שנים?

משה גפני: המילה מאות מיליונים לא מעניינת אף אחד.

משה גפני: תגידי כמה.

קרן טרנר: בערך שלוש מאות מיליון שקלים.

ניר ברקת: דרך הרשות לפיתוח ירושלים.

קרן טרנר: דרך הרשות לפיתוח ירושלים.

קרן טרנר: זו צמיחה, אלה תשתיות לעיר.

קרן טרנר: אלה נושאים שונים של תיירות, תעסוקה, מרכז העיר, משיכת צעירים – נושאים חשובים.

יצחק וקנין: זה מלבד מענק הבירה.

קרן טרנר: זה מלבד מענק הבירה.

ניר ברקת: זה שבעים מיליון שקל בשנה, וזה לא לעיריית ירושלים, זה לא לשוטף.

קרן טרנר: זה לא לעיריית ירושלים, זה לעיר ירושלים.

קרן טרנר: אולי יש הבדל.

קרן טרנר: חוץ מהעניין הזה, אזורי התעשייה של ירושלים, הם גם אזורי עדיפות וגם משקיעים הרבה מאד בתחומי תחבורה ותחומים אחרים, כך שקשה להגיד שהממשלה לא רואה את ירושלים, או רואה את ירושלים ככל עיר אחרת.

קרן טרנר: לא כך הדבר.

קרן טרנר: עיריית ירושלים חוותה תוכנית הבראה לא פשוטה לפני כמה שנים, והגיעה לאיזון, ובשנים האחרונות העירייה מראה איזון תקציבי בשוטף.

קרן טרנר: השנה הגיע ראש העיר ואמר: נפתח לי פער.

קרן טרנר: פער של מאה מיליון, שבעים וחמישה מיליון, מספרים קצת משתנים.

קרן טרנר: אמרנו: טוב, בואו נראה ממה הפער וגם מה קורה בשנים הבאות.

קרן טרנר: כי זה קל מאד לבוא ולהגיד: טוב, בואו נוסיף היום מאה מיליון שקל – אגב, זה לא קל בכל מקרה – אבל מה קורה בשנה הבאה?

קרן טרנר: ואנחנו רואים שהמספריים נפתחות.

קרן טרנר: אז אמרנו: בואו נראה איך עושים צעדים.

קרן טרנר: אנחנו נכונים לבוא ולסייע, לבוא ולסייע יותר גם בשנים הקרובות, אם נדע שהפער הולך ומתכנס.

קרן טרנר: ישבנו עם נציגי העירייה לא מעט, השקענו בעניין לא מעט ישיבות בשבועות האחרונים, בסופו של דבר יש פער של כשמונים מיליון שקלים, היינו נכונים לסייע בתוספת תקציבית שלא מכסה את כל הפער, אני לא אומרת לעיריית ירושלים איך לסגור את הפער.

קרן טרנר: לעירייה יש תקציב בסדרי גודל של שלושה מיליארד שקלים, משרדי ממשלה עכשיו יחוו קיצוץ של אחוז וחצי ועוד אחוז וחצי בשנה הבאה – עיריית ירושלים צריכה לדעת לספוג כמה עשרות מיליונים.

קרן טרנר: אני לא אגיד לראש העיר מאיפה – אם זה מהתוספות תקנים שנוספו, על אף שזה תקנים ושכר, אולי, למשימות חשובות, אבל יש עוד תקנים שגויסו לעירייה אחרי תוכנית ההבראה שדיברה על פיטורין.

קרן טרנר: אז אלה תקנים חשובים לצמיחת העיר – בסדר.

קרן טרנר: ניקיון העיר – רוצים להפוך את זה - - -

משה גפני: מתי ישבתם עם עיריית ירושלים בפעם האחרונה?

יעקב אדרי: אבל הרב גפני, היא צריכה לתת את התשובות על נושאי ירושלים.

יעקב אדרי: יש לי הרבה כבוד אלייך, מישהו מהממשלה צריך היה צריך לבוא לפה - - -

משה גפני: אבל כבר דיברנו על זה בתחילת הישיבה.

משה גפני: נכון.

יצחק וקנין: תאמין לי יעקב, אפשר אתם לעשות יותר מאשר עם שר האוצר.

יצחק וקנין: תאמין לי.

יצחק וקנין: אני לא מזלזל בהם.

משה גפני: זה סתם מפריע עכשיו.

משה גפני: קרן טרנר, שאלתי ואני מבקש תשובה.

קרן טרנר: ישבנו ביום שני האחרון.

משה גפני: ביום שני ישבתם.

משה גפני: מי ישב?

משה גפני: אתה, המנכ"ל.

קרן טרנר: מנכ"ל העירייה, נציגה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה ואנוכי.

משה גפני: ישבתם ולא הגעתם ל - - -

קרן טרנר: לא.

משה גפני: והפער מה הוא, אדוני המנכ"ל?

יוסי היימן: הפער הוא שמונים.

יוסי היימן: מה שהאוצר מוכן לתת – אני לא יודע אם הם רוצים לשים פה את המספרים.

משה גפני: אני רוצה לדעת את המספרים, חייבים להגיד לי את המספרים.

משה גפני: כמה אתם מוכנים לתת?

קרן טרנר: אנחנו הצענו להוסיף כמה עשרות מיליונים, אבל - - -

משה גפני: עוד הפעם?

משה גפני: קרן, אני אפסיק את הדיון.

משה גפני: תגידי לי כמה.

קריאה: אני אגיד לך כמה.

קריאה: חצי מזה.

קריאה: חצי מזה.

יעקב אדרי: היא לא יכולה להתחייב.

משה גפני: אתם רוצים לנהל את הישיבה – תנהלו את הישיבה.

משה גפני: קרן, אני מבקש תשובה.

קרן טרנר: אנחנו הצענו להוסיף 30 מיליון שקלים - -

מנחם אליעזר מוזס: מאיפה?

מנחם אליעזר מוזס: מהעלאת ארנונה?

קרן טרנר: וגם תוספת שתותנה בצעדים לצמצום הפער על ידי העירייה.

יוסי היימן: בתנאי שהעירייה תעלה בארבעים מיליון.

ניר ברקת: בתנאי שהעירייה עוד תעלה בארנונה - -

מנחם אליעזר מוזס: או, או.

ניר ברקת: או ש - - -

משה גפני: קרן, תודה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: כל אחד רוצה להיות פופוליסט – זה בסדר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אתם מוכנים לתת תוספת של שלושים מיליון שקל, ובתנאי שהעירייה תעשה צעדים נוספים - - -

קרן טרנר: תעלה את הארנונה.

מנחם אליעזר מוזס: ארנונה להעלות ב-40 מיליון.

משה גפני: חבר הכנסת מוזס, אמנם לא למדתי את הליבה, אבל עברית אני מבין.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: בתנאי שיעלו את הארנונה.

קרן טרנר: לא - - -

ניר ברקת: הארנונה בירושלים היא הכי גבוהה בארץ.

משה גפני: אז תגידי.

קרן טרנר: אנחנו אמרנו שאנחנו מוכנים לעשות מאמץ ולעלות בשלושים מיליון, ותוספת נוספת של כחמישה, עשרה מיליון, תותנה בכך שהעיריה תעשה צעדים לצמצום הפער, כי הפער הזה הולך וגדל עם השנים.

משה גפני: איזה פער?

קרן טרנר: הפער שהעירייה אומרת שיש לה בתקציב.

ניר ברקת: שנובע ממה?

משה גפני: שנובע ממה?

קרן טרנר: אני – תשמע - - -

משה גפני: אין צורך.

קרן טרנר: - - - שלושה מיליארד - - -הנחות בארנונה - - -

משה גפני: קרן, הבנתי.

קריאה: זה על פי חוק, ההנחות האלה.

קריאה: ההנחות בארנונה הן על פי חוק.

קריאה: לזרוק את האנשים שאין להם כסף?

קריאה: לזרוק אותם?

משה גפני: אני מודה לך, הבנתי את הסוגיה, הכל בסדר.

משה גפני: אני מודה לך על זה שהגעת לכאן.

משה גפני: הנושא ברור.

משה גפני: אדוני ראש העיר, אם אתה רוצה משפט או שניים לתגובה שביקשת ואני מסכם את הדיון.

ניר ברקת: כן.

ניר ברקת: ראשית, אני באמת מודה לכל החברים על הקשב ועל האכפתיות.

ניר ברקת: אני גם רואה פה הרבה מאד חברי כנסת, וזה מראה את החשיבות של העניין.

ניר ברקת: במעוף הציפור: העיר ירושלים, מושתתות עליה יותר ויותר מטלות שהמדינה קיבלה עליהן החלטות בלי שהעירייה היתה שותפה.

ניר ברקת: ההסכם האחרון שהיה עם העובדים, אנחנו מדברים על הסכמי פנסיה, סוגרים לנו את אבו-דיס וצריכים לשנע זבל – כל החלטה כזאת היא עשרים מיליון שקל לפה או לשם.

ניר ברקת: הפטורים, שאני, אגב, לא מתווכח אתם - - -

משה גפני: אל תחזור על זה, ניר.

ניר ברקת: לא כולם היו פה.

ניר ברקת: 550 - - -

משה גפני: שיקראו את הפרוטוקול אם זה אכפת להם.

ניר ברקת: אבל החברים צריכים להבין: לנו אין מענקי איזון.

ניר ברקת: כל הדיונים שהיו על מענקי איזון – ירושלים לא שותפה להם.

ניר ברקת: זה בנפרד, וראיתם מה היה, איזה מאבק.

ניר ברקת: אנחנו היינו בצד.

ניר ברקת: ארבעה חודשים אנחנו מנהלים משא ומתן עם האוצר, לא יום לא יומיים.

ניר ברקת: אוקטובר, לפני כן, באתי ואמרתי להם: חברים, ההחלטות שאתם מקבלים פותחות לנו את הפער.

ניר ברקת: זו לא העירייה.

ניר ברקת: וזה ברור.

קריאה: ואין לזה סעיף תקציבי.

משה גפני: אני מאד מבקש, מספיק.

משה גפני: אתם רוצים שאני אתחיל להוציא?

משה גפני: חוץ מירושלים, יש במדינה עוד כמה ערים.

ניר ברקת: והפער הזה שהולך ונפתח, המדינה צריכה לקחת אחריות על החלק שלה בעיר.

ניר ברקת: הערה אחת לגבי הנושא של עכשיו.

ניר ברקת: למה עכשיו ולא לפני כמה שבועות, כשהיה דיון תקציבי – אני חייב לומר לכם:

ניר ברקת: עם הרבה מאד רצון טוב, ביקשו ממני גם שר האוצר וגם ראש הממשלה - - -

יעקב אדרי: נו, עכשיו אנחנו מבינים את הבעיה.

ניר ברקת: ביקשו מאתנו בצורה מנומסת: חברים, חכו, יש לנו את השריפה, ויש לנו את המאבק עם השלטון המקומי, ויש דיון תקציבי – ואתה היית עסוק בדיון התקציבי שלכם בממשלה.

מירי רגב: ואחר כך יש ועדות קרואות.

משה גפני: זה לא פיר מה שאתם עושים, באמת.

ניר ברקת: ירושלים – תנו לי לסיים, בבקשה – חיכתה בנימוס.

ניר ברקת: אנחנו אנשים מנומסים.

ניר ברקת: אנחנו מאמינים שהממשלה מבינה את חשיבותה של העיר ולכן, לחכות אחרי התקציב – אנחנו מאמינים לראש הממשלה ולשר האוצר.

ניר ברקת: רוצים להאמין.

ניר ברקת: נכון להיום, הפער הזה הוא בלתי נסבל.

ניר ברקת: ולבוא ולגלגל – והדיונים שהיו לנו עם האוצר – נכון, הם רוצים ללכת לקראתנו.

ניר ברקת: נכון שהממשלה באמת משקיעה גם בתחומים אחרים, ואנחנו מודים לה על כך.

ניר ברקת: אבל התקציב השוטף שהוא הבשר, הלחם והמרגרינה של העיר ירושלים, אם חלילה – אני לא רוצה להסביר לכם.

ניר ברקת: למה חיכיתי עם דיוני תקציב?

ניר ברקת: עוד לא התחלנו את דיוני התקציב, כי אם אני בשבוע הבא מתחיל עם דיוני תקציב עם קיצוץ עמוק שיפגע בתרבות, ברווחה, בחינוך – כי אני אצטרך להציג תקציב מאוזן - - -

משה גפני: זה עולה היום לדיון במליאה.

ניר ברקת: אנחנו לא רוצים להגיע לסרט הזה.

ניר ברקת: אנחנו רוצים למנוע את הסרט הזה.

ניר ברקת: וחבר הכנסת אורון וחברי כנסת יקרים: אני אומר לכם, אם זו תוספת או לא תוספת – אני לא נכנס לזה.

ניר ברקת: אני יודע את המשמעות של הקיצוצים.

ניר ברקת: אתם תקבלו טלפונים זועקים בצדק מתושבי העיר ירושלים בתחום הרווחה, בתחום התרבות, בתחום החינוך ובתחום הניקיון, כי מאה מיליון שקל זה חצי מהתקציב הפנוי של עיריית ירושלים – אני רוצה להסביר לכם את המשמעויות – וזה אחרי שהגדלנו את התקציבים שלנו.

ניר ברקת: אני קורא כאן, בבקשה, לשים את ירושלים – לא להסתכל עליה כעוד עיר עם השלכות רוחב כאלה ואחרות.

ניר ברקת: תגידו לי איך המדינה משקיעה את המשאבים שלה, אני אגיד לכם למה היא מתכוונת.

ניר ברקת: תגידו לי שהמדינה לא מוכנה להגדיל את המשאבים שלה ולסייע לצמיחה בעיר ירושלים מסיבה כזו או מסיבה אחרת, אני אומר לכם שאחד בפה ואחד בלב.

משה גפני: תודה רבה, אדוני ראש העיר, תודה רבה לכל המשתתפים בדיון.

משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה, החלטת הוועדה: אנחנו - - -

יעקב אדרי: משתתפים בצערם.

משה גפני: לא משתתפים בזה – ואני חושב, אדוני ראש העיר, שנהגת נכון.

משה גפני: דיוני התקציב לא היו מועילים לך שום דבר.

משה גפני: היו פה מיליון דברים אחרים, היו פה מפעלי ים המלח והיו עוד כמה דברים מעניינים.

יעקב אדרי: זה חארטה.

יעקב אדרי: זה פשוט ככה.

יעקב אדרי: ניחום אבלים.

משה גפני: היית נופל בין הכיסאות, לא היה קורה שום דבר.

משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה: הוועדה קוראת לראש הממשלה ולשר האוצר, לתת מענק לירושלים בהתאם לנתונים שהיו לפני מספר שנים, לקחת בחשבון את המטלות הנוספות שהממשלה הטילה על ירושלים ולקבוע את גובה המענק שהעירייה מקבלת על סך של, נדמה לי, 270 מיליון שקל.

משה גפני: נכון?

גאלב מג'אדלה: 269.

קריאה: היה פעם 269.

משה גפני: 270 מיליון שקל.

משה גפני: אני מבקש גם, בנוסח של ההחלטה – כבר אין לי זמן לנסח את זה – להסביר את החשיבות של ירושלים, של כל מה שדיברנו, על מגוון האוכלוסייה שלה, וכולי.

עתניאל שנלר: תוסיף בבקשה גם שאני מבקש שהממשלה תפעל לשינוי החוק, לנוסחה קבועה ולא דווקא בתקציב.

עתניאל שנלר: זה הפתרון האמיתי.

משה גפני: אז זה צריך להגיש חוק.

משה גפני: בוא נגיש אנחנו חוק.

עתניאל שנלר: ועדת הכספים.

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, תפסת מרובה לא תפסת.

משה גפני: אתה רוצה להניח חוק?

משה גפני: בוא נניח חוק.

משה גפני: הממשלה לא תניח חוק, אתה יודע שהיא לא תניח חוק.

משה גפני: אני רוצה לסיים את הנושא של התקציב.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: אני מוכן, ביחד אתך, ליזום הצעת חוק.

משה גפני: בוא נשנה את הנוסחה.

משה גפני: אבל זה לא נוגע אלינו.

משה גפני: הוועדה תעקוב אחרי מהלך המשא ומתן שמנהלת עיריית ירושלים עם משרד האוצר, עם אגף התקציבים.

משה גפני: אנחנו נקיים בשבועות הקרובים ישיבת מעקב - - -

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אתה לא מצביע?

משה גפני: לא.

משה גפני: יש לך בעיה עם הצעת הסיכום הזאת?

גאלב מג'אדלה: כן, בוודאי שיש לי.

משה גפני: אל תסבך אותי עכשיו.

גאלב מג'אדלה: זאת הצעה כוללת, כללית וכוללנית.

ניר ברקת: אני רוצה להוסיף הערה קטנה, הערה בשבילו.

משה גפני: גאלב, תעשה לי טובה.

גאלב מג'אדלה: לא, אני לא מצביע על דבר כזה.

ניר ברקת: אני רוצה לעזור לך, היושב ראש.

ניר ברקת: הערה קטנה, רק לידיעתך: תקציבי עיריית ירושלים למזרח העיר בשוטף, באופן מוחלט ובאחוזים, גדלו בשנה שעברה ויגדלו השנה.

גאלב מג'אדלה: מה זה גדלו?

גאלב מג'אדלה: באחוז?

גאלב מג'אדלה: חמישה אחוז?

גאלב מג'אדלה: ארבעה אחוז?

גאלב מג'אדלה: אתה צריך לעשות פי 500, כדי להתחיל להגיע לסגירת פערים.

גאלב מג'אדלה: לסגירת פערים.

גאלב מג'אדלה: להתחיל, להתחיל, לא לסגור.

קריאה: - - -

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד לכם, אני מכיר את ירושלים יותר טוב מכם.

משה גפני: גאלב, אני רוצה לבקש ממך בקשה: אנחנו עדיין רחוקים מהחלטה בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: לא, זה בעד.

גאלב מג'אדלה: זה בעד.

גאלב מג'אדלה: זו אמירה.

משה גפני: גאלב, תקשיב לי.

משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על נושא שהוא טרום דיון.

משה גפני: זה דיון שהוא דיון רעיוני לגבי המכלול של תקציב עיריית ירושלים מול משרד האוצר.

משה גפני: אם אתה רוצה, אני אביא את ההצעה שלך להצבעה.

גאלב מג'אדלה: אין לי הצעה.

גאלב מג'אדלה: יש לי אמירה.

משה גפני: אמירה?

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: תאמר את האמירה.

גאלב מג'אדלה: האמירה שלי היא שאני נמנע מהצבעה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: האמירה הזאת נרשמה בפרוטוקול.

משה גפני: ההחלטה שלנו היא שאנחנו, בשבועות הקרובים, נקיים דיון מעקב.

משה גפני: אני אראה עוד איך.

משה גפני: אנחנו נהיה בקשר עם עיריית ירושלים.

גאלב מג'אדלה: רק כאשר ייצבע התקציב למזרח ירושלים, אני אצביע.

גאלב מג'אדלה: אמירות לא חסר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

גאלב מג'אדלה: ואני אביא את זה לקואליציה, נא לזכור.

גאלב מג'אדלה: אני בקואליציה, אני לא באופוזיציה.

גאלב מג'אדלה: אני אביא את זה לקואליציה.

משה גפני: גאלב, אתה רוצה שאני לא אקיים דיון?

גאלב מג'אדלה: לא, חס וחלילה.

משה גפני: אנחנו, בתוך חודש, של חודש ימים, רוצים תשובות גם מאגף התקציבים - - -

קריאה: חודש זה מאוחר.

ניר ברקת: אנחנו בלי תקציב.

משה גפני: אנחנו בתוך חודש מבקשים מאגף התקציבים ומעיריית ירושלים – אנחנו נמשיך לעקוב בימים הקרובים.

משה גפני: נקבע שתהיה ישיבה בעוד שבועיים, בסוף היא לא תתקיים.

משה גפני: אגף התקציבים, כשהוא שומע שזה בתוך חודש, מבין שאנחנו מתכוונים ברצינות.

משה גפני: אם תקבע תוך שבועיים, היא לא תתקיים והעסק יתמסמס.

משה גפני: נעקוב אחרי העניין הזה, נהיה בקשר, נוציא את ההחלטה, נעביר אותה לראש הממשלה ולשר האוצר.

משה גפני: בפעם הבאה שיתקיים פה דיון, משרד האוצר יצטרך לבוא.

משה גפני: גם קרן טרנר, אבל גם בכיר באגף התקציבים, אולי אפילו שר האוצר, עם נתונים מדויקים.

גאלב מג'אדלה: הרכב מחזק.

משה גפני: והרכב מחזק לקרן טרנר.

קרן טרנר: לא נתתי מספיק נתונים?

משה גפני: לא, המאות מיליונים – טוב.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה רבה, אני עובר לסעיף האחר בסדר היום.