ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 638, 2011-11-01 11:35

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, אנחנו פותחים ישיבה שניה של ועדת הכלכלה היום.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של משקאות אלכוהוליים, התשע"א-2011, של חברי הכנסת דני דנון, אורי אורבך, אברהם דיכטר, אברהם מיכאלי, אריה אלדד, יוחנן פלסנר, חמד עמאר, יריב לוין ואורי מקלב.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, יש על סדר היום בקשה לדיון מחדש בסעיפים שונים.

כרמל שאמה-הכהן: בכמה סעיפים עוד לא דנו?

אתי בנדלר: הגענו לסעיף 7, כולל.

כרמל שאמה-הכהן: אז נא להקריא את סעיף 8.

אתי בנדלר: לקראת הישיבה הזאת הופץ נוסח, שאני מציעה שאדוני יחזיק.

אלקנה אפרתי: "8 אזהרה.

אלקנה אפרתי: א.

אלקנה אפרתי: לא ישווק אדם משקה משכר במכל, אלא אם כן מוקת או מודפסת על פני המכל או על תווית שעליו אזהרה באופן ובנוסח שיקבע השר בתקנות או שייקבעו בתוספת.

אלקנה אפרתי: ב.

אלקנה אפרתי: שר הבריאות, באישור של הכנסת, רשאי לשנות את נוסח האזהרה האמורה בסעיף קטן (א).

אלקנה אפרתי: " או לחילופין: "רשאי לשנות את התוספת.

אלקנה אפרתי: "

כרמל שאמה-הכהן: הסבר, בבקשה.

דני דנון: בדיון הקודם דיברנו על הסעיף והחלטנו לא להיכנס לניסוח, לגודל ולרים האחרים, אלא להשאיר את זה לשר, שיתקין בתקנות.

אתי בנדלר: זה מה שכתוב כאן.

יואל חסון: הייתי מציע להגדיר לשר לוח זמנים לעשות את הניסוח הזה, כי אני כבר רואה את היועצים המשפטיים מעבירים אי-מיילים ארבע-חמש שנים עד שיהיה נוסח.

כרמל שאמה-הכהן: אני גם בעד.

אתי בנדלר: מה שאתה מציע זה שייקבע מועד להבאת תקנות ראשונות לאישור ועדת הכלכלה?

יואל חסון: כן, על הנוסח.

אתי בנדלר: אוקיי, אז זה בסוף – הוראת ביצוע, התקנת תקנות.

אתי בנדלר: נוסיף הוראה שתקנות ראשונות יובאו לאישור ועדת הכלכלה בתוך מועד, שמיד יוחלט עליו, מיום קבלת החוק בכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לגבי הסעיף?

ישראל אייכלר: הוא רשאי לשנות את נוסח האזהרה או רק רשאי לשנות את התוספת?

ישראל אייכלר: אולי את שניהם?

כרמל שאמה-הכהן: שניהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה, למשל, יכול שר הבריאות להחליט?

אתי בנדלר: השארנו לעצמנו את האופציה, שהיא יותר ניסוחית, האם נוסח האזהרה ייקבע בתוספת לחוק או בתקנות.

אתי בנדלר: אם בתוספת לחוק, אז הנוסח הראשוני צריך להיקבע כבר עתה, בעת הכנסת החוק לקריאה שניה ושלישית, ולשר תהיה סמכות לשנות אותו; או, אם עדיין אין הצעה לנוסח בשלב הזה, אז הכול יישאר לתקנות.

רוני גמזו: אתן הסבר, ברשותכם.

רוני גמזו: הנוסחים עוברים לעתים שינויים.

רוני גמזו: אנחנו יודעים שהנוסחים, גם בעולם, הם לא תמיד אחידים.

רוני גמזו: לומדים את המצב, גם מבחינה מקצועית, ולפעמים משנים את הנוסח ומתאימים אותו למה שקורה בעולם.

רוני גמזו: מבחינה מקצועית, אני לא חושב שצריך להשאיר את זה בתוך החוק ולתת את האפשרות – אם זה באישור ועדת הכלכלה - לשר להגיע ולהראות את השינויים שהוא מבקש.

אתי בנדלר: זה נוסח ראשוני, אדוני המנכ"ל.

אתי בנדלר: אתה רוצה שהוועדה תקבע אותו עכשיו והוא יהיה חלק מהחוק או להשאיר גם את הנוסח של האזהרה הראשונה לתקנות?

רוני גמזו: אני חושב שאפשר לקבוע תחום זמן מצומצם, של 90 יום.

אתי בנדלר: מיום קבלת החוק בכנסת.

רוני גמזו: כן.

אתי בנדלר: אז לא יהיה בתוספת, זה יהיה בתקנות.

אתי בנדלר: מספר חברי הכנסת הגישו – חברי הכנסת וקנין, חרמש וישראל חסון, שמתוכם רק חבר הכנסת וקנין כאן – הצעה לדיון מחדש בנושא מסוים ולחלופין, כפי שזה מוגדר כאן – ולגבי חלק מהסעיפים לחלופי חילופין ולחלופי חלופי חילופין, כפי שהוגדר במכתב - הצעות לתיקון החוק.

אתי בנדלר: בין היתר, יש הצעה גם לעניין סעיף 8, אני רק לא יודעת אם זה הצעות רק במידה שהדיון מחדש הראשי לגבי תחולת החוק יתקבל או לא.

אתי בנדלר: חבר הכנסת וקנין, הגשתם מסמך מיום 30 באוקטובר.

אתי בנדלר: בעמוד אחד לפני אחרון, סעיף קטן ט' שבסעיף 6 למכתב.

אתי בנדלר: אתה כותב בסעיף 6: "מבלי לגרוע מהאמור לעיל, ולחילופין, אנו מציעים את ההסתייגויות הבאות:", ואז אני מגיעה לסעיף קטן ט: "כמו כן, בסעיף 8- - -" וגומר.

אתי בנדלר: האם אתה רוצה להגיש כאן איזושהי הצעה לפני שהוועדה תצביע על הסעיף?

אתי בנדלר: יש כאן למעשה מספר הצעות, מסעיף קטן ד' עד ט'.

לאה ורון: בסעיף ד' מוצע למחוק את הרישא של סעיף 8.

דני דנון: אדוני היושב ראש, אני מציע שכל ההערות של חברי הכנסת יידונו בהמשך, כי יש חילופי חילופין.

דני דנון: לאחר מכן, אם לא יעבור מה שהם רצו, אפשר תמיד להיכנס להסתייגויות בכל הנושאים, כי זה לא רק בסעיף הזה, יש הסתייגויות לכל הסעיפים.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת וקנין?

יצחק וקנין: הרים ברורים, עכשיו הבנתי איפה אנחנו.

אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר מדוע אני מעלה את זה לכאן.

אתי בנדלר: נניח לצורך העניין שהוועדה לא תקבל את הדיון מחדש, ואז הדיון בסעיף 8 כבר הסתיים.

דני דנון: אפשר להגיש הסתייגות.

אתי בנדלר: מה זה הסתייגות?

אתי בנדלר: זו הצעה שמעלים אותה לדיון בוועדה, דנים בה.

אתי בנדלר: מתקבלת - הופכת לחלק מהסעיף; לא מתקבלת – הופכת להסתייגות, אם חברי הכנסת מבקשים לרשום עליה הסתייגות.

אתי בנדלר: אבל אם היא לא מוצגת בוועדה אני לא יכולה להעלות אותה כהסתייגות.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, אני מציעה לשנות את סדר הדיון ואולי להתחיל עם הבקשה לדיון מחדש בקשר לתחולה של החוק, ואז חברי הכנסת המציעים ידעו למה להתנגד ולמה לא להתנגד, איזה הצעות להציע לתיקון הסעיפים ואיזה לא.

לאה ורון: הבקשה הראשונה לדיון מחדש היא לסעיף ההגדרות, סעיף 1.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבקשה, חבר הכנסת וקנין?

דני דנון: אדוני היושב ראש, אי-אפשר להתקדם אם בסופו של ר חברי הכנסת המציעים לא יהיו שלמים?

דני דנון: הרי יש נושא שמפריע למספר חברי כנסת.

דני דנון: אני מציע שנתקדם בהליך החקיקה, ואם בסוף הדיון חברי הכנסת יבקשו דיון מחדש – נעשה זאת.

אתי בנדלר: הבקשה לדיון מחדש כלולה בסדר יום הוועדה כך או כך.

דני דנון: הלוא הם אומרים שאם לא נקבל את ההסתייגות, יש חילופי חילופין.

לאה ורון: על הבקשה לדיון מחדש.

דני דנון: נכון.

אתי בנדלר: זה מה שלא הבנתי ולכן ביקשתי הבהרה מחבר הכנסת וקנין.

אתי בנדלר: אם מכל ההצעות האחרות הם יורדים, ככל שההצעה לדיון מחדש תתקבל, אז אין בעיה.

אתי בנדלר: אני שואלת: בהנחה שהבקשה לדיון מחדש לא תתקבל או היא תתקבל, אבל ההכרעה שתקבל הוועדה בעקבותיה לא תתאם למה שהם רוצים, האם גם אז הם ירצו לתקן את יתר סעיפי החוק או לא?

אתי בנדלר: אם הם ירצו לתקן את יתר סעיפי החוק יהיה צריך להגיש בקשות לדיון מחדש בכל הסעיפים האחרים.

אתי בנדלר: זה רק יעכב את הדיון.

יואל חסון: צריך להכריע בסוגיה.

דני דנון: אני חולק עלייך, כי נתקדם ובסוף נגיע לנושא הבעייתי, שנדון בו.

דני דנון: אבל אם עכשיו נפתח כל סעיף, שיכול להיות שהוא לא רלוונטי לגביהם או שהוא כן רלוונטי - - -

אתי בנדלר: יחליט חבר הכנסת וקנין.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד למה הוא רלוונטי, לפחות לגבי סעיף 1.

יצחק וקנין: בזמנו, אם את זוכרת גברתי היועצת המשפטית של הוועדה, היה נושא של תחולה לגבי גובה הפיקדון של משקה אלכוהולי.

יצחק וקנין: באתי בבקשה של משרד החקלאות – מישהו נרדם בשמירה - ודיברנו על כך שזמן התפוגה של משקאות אלכוהוליים הוא יותר ארוך ממשקאות רגילים.

יצחק וקנין: לכן אנחנו רוצים לתת את הזמן לכל המערכת הזאת להתיישר.

אורי אורבך: תאמין לי, הם לא נרדמו בשמירה אפילה שניה.

יצחק וקנין: דיברנו על כך שזמן התפוגה של המשקאות האלכוהוליים יותר ארוך.

יצחק וקנין: אם היו צריכים להיק את המקות מחדש על כל המשקאות שלהם זה היה מצריך הוצאה כספית של היקבים.

יצחק וקנין: לכן שינינו, והייתה הסכמה.

יצחק וקנין: ההיפך, הממשלה באה אליי, היא ביקשה ממני להגיש את הצעת החוק הזאת ועשינו את הר הזה.

יצחק וקנין: לכן אני לא רוצה שייווצר אותו מצב ומבקש לדחות מעט את סעיף התחילה.

אתי בנדלר: אתה מדבר רק על סעיף קטן ט'.

אתי בנדלר: על סעיף התחילה אני מציעה שנדבר לא בהקשר של סעיף 8 אלא בהקשר תחילת החוק כולו, כי זה רלוונטי לגבי כל מכלי המשקה האלכוהולי שנמצאים במלאי היום אצל היצרנים, אצל היבואנים ובכל מקומות הממכר שלהם.

אתי בנדלר: אני מדברת על סעיף קטן 9, על ו'.

אתי בנדלר: יש כאן בקשות שונות.

יצחק וקנין: אני מתמקד בהסתייגות אחת בלבד, ואניח אותה.

יצחק וקנין: את כל שאר ההסתייגויות, מצדי, אפשר להוריד.

יצחק וקנין: אין לי בעיה אתן.

אתי בנדלר: אתה יורד מכל יתר הבקשות, אך - - -

יצחק וקנין: אניח עכשיו את ההסתייגות, ועל זה אני רוצה דיון עקרוני.

יצחק וקנין: זה נושא היין, על זה דיברנו כל הזמן וגם הממשלה קיבלה החלטה ברורה לגבי החרגת היין.

אתי בנדלר: חבר הכנסת וקנין, אם כך אתה יורד מכל יתר ההצעות.

אתי בנדלר: אתה מדבר אך ורק על בקשה לדיון מחדש בעניין התחולה על יין, וככל - - -

יצחק וקנין: לא רק התחולה - ההחרגה של היין.

אתי בנדלר: החלת החוק על יין, ואתה יורד מכל יתר ההצעות או הבקשות להסתייגות, ככל שההצעות האלה לא יתקבלו.

אתי בנדלר: השאלה היא אם ההצהרה הזאת היא גם בשם חברי הכנסת שי חרמש וישראל חסון.

יצחק וקנין: אני לא מסיר בשמם.

אתי בנדלר: הגשתם מסמך אחד, לכן אני שואלת אותך.

יצחק וקנין: אני לא יכול להגיד בשמם, אני לא יודע מה הם יחליטו.

יצחק וקנין: בכל אופן, אני אומר לך את דעתי שלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיין לא יהיה בכלל בחוק?

יצחק וקנין: לא אני ביקשתי את זה, הממשלה ביקשה את זה.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו מהממשלה מוכן להקריא את החלטת הממשלה?

אתי בנדלר: להחריג יין.

יצחק וקנין: אני אומר לכם באחריות: הממשלה ביקשה להחריג את היין.

יצחק וקנין: זו הייתה ההסכמה, אחרת לא הייתה שום הסכמה לחוק הזה.

רעיה שטנר: ההחלטה רשומה אצלי, מה-26 באוקטובר 2010.

רעיה שטנר: מחליטים, בהתאם לסעי 56 לתקנון עבודת הממשלה וכו', שהצעת החוק תקודם, בתנאי שהליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרד המשפטים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, המשרד לביטחון הפנים, משרד הבריאות, משרד האוצר ובנוסף, משרד החקלאות ופיתוח הכפר לעניין החרגת ענף היין מהצעת החוק.

רוני גמזו: רק בהסכמה.

יצחק וקנין: אם אתם לא מחריגים את היין זה לא יעבור, אני מודיע לכם מעכשיו.

אתי בנדלר: אני מבינה שיש חילוקי דעות לגבי משמעות החלטת הממשלה – האם ההחרגה היא רק בהסכמת כל המשרדים או בכל מקרה.

יצחק וקנין: אנחנו טוחנים פה מים, רבותי.

יצחק וקנין: זה לא יעזור.

דני דנון: אני מציע, אדוני היושב, שנתקדם בהליך החקיקה ונשאיר את הסעיף המורכב הזה לסוף הדיון.

דני דנון: אם לא – יהיה פה עוד דיון.

דני דנון: אנחנו כבר בדיון רביעי בנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל למה לא לחתוך את העניין הזה?

יואל חסון: בואו נחתוך את זה עכשיו, זה נושא עקרוני.

דני דנון: תכריע בזה, אבל תתקדם בהליך החקיקה.

דני דנון: בסופו של ר יהיה סעיף נוסף שיאמר אם היין מוחרג או לא, ונצביע עליו.

יואל חסון: נכריע בזה ונמשיך בחקיקה אחר כך.

יואל חסון: למה להשאיר את זה באמצע?

דני דנון: כי היו כבר שלושה דיונים בנושא הזה פה ויהיה קשה להכריע לפני שחוק יושלם.

דני דנון: אז תהיה החלטה אם מחריגים או לא מחריגים.

דני דנון: זה כבר דיון רביעי, זה סוף החקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: לפי הייעוץ המשפטי, צריך לגמור קודם כול – בגלל מבנה החוק וכדי שלא יהיה אחרי זה - - -

אתי בנדלר: כי אחרת יהיה צורך לפתוח מחדש את כל סעיפי החוק, כי ככל שענף היין לא יוחרג מהחוק, או שתהיה החרגה רחבה יותר, אז ייתכן שלחברי הכנסת יהיו הצעות והסתייגויות לגבי כל אחד מהסעיפים שאנחנו מדברים עליהם.

אתי בנדלר: זאת אומרת, זה לא סעיף אחד שעומד בפני עצמו ואפשר להשאיר אותו לסוף.

יואל חסון: אז, נגיד, יכולות להיות הסתייגויות על אחוז האלכוהול - - -

אתי בנדלר: לגבי כל אחד מהסעיפים.

אתי בנדלר: אני לומדת את זה מהמסמך שהגיע אליי אתמול.

כרמל שאמה-הכהן: דני, בוא נגמור את זה, לכאן או לכאן.

דני דנון: זה כבר דיון רביעי שדנים בנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: זו פעם ראשונה שאני ניגש לזה.

כרמל שאמה-הכהן: נדון בזה ונכריע.

לאה ורון: המסמך שהעבירו שלושת חברי הכנסת התקבל בוועדה אתמול, והוא מבקש שורה של בקשות לדיונים מחדש.

לאה ורון: לכן הפצנו אתמול סדר יום שכולל בקשות לדיון מחדש.

דני דנון: השאלה היא אם במהלך החקיקה פותחים את הכול מחדש.

לאה ורון: אם יש בקשה של חברי הכנסת – בוודאי ובוודאי.

אתי בנדלר: צריכים לדון בבקשה להצביע עליה.

אתי בנדלר: ייתכן שהבקשה תידחה.

דני דנון: אפשר להשלים את החקיקה ואז לדון בזה, לא באמצע ההליך.

אתי בנדלר: חבר הכנסת דנון, מה שיקרה במקרה כזה, אם הבקשה לדיון מחדש תידחה או שהיא תתקבל בחלקה, יהיה צורך לקבל בקשות לדיון מחדש בכל אחד מסעיפי החוק.

אתי בנדלר: זה יאריך את תהליך החקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: דני, מה החשש?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין.

דני דנון: החשש שלי הוא שאנחנו דוחים - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה זה משנה?

כרמל שאמה-הכהן: צריך לעבור את זה בכל מקרה.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא שזה יאריך את הדיון שאחרי זה.

דני דנון: אני לא נוגע במהות, הבעיה שלי היא שאני לא רוצה שנשמע עכשיו את אותם טיעונים ששמענו במשך שלושה דיונים ובסופו של דבר לא התקדמנו בחקיקה.

דני דנון: שמענו את כל הצדדים - - -

כרמל שאמה-הכהן: הדבר היחיד שמעכב את החקיקה זה הוויכוחים שנמשכים עכשיו חצי שעה מה לעשות.

כרמל שאמה-הכהן: סמוך עלי, זה יתקדם.

כרמל שאמה-הכהן: נציגי משרדי הממשלה, מי רוצה להביע עמדה בעניין החרגת היין?

כרמל שאמה-הכהן: נתחיל עם משרד הבריאות?

יואל חסון: זה לא רק היין, זה יין ובירה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אז בואו נחריג את כל האלכוהול.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, לא נעשה צחוק.

יואל חסון: ההסתייגות לא מדברת על יין.

יואל חסון: ממה שאני ראיתי, לפחות, היא מדברת על אחוזי אלכוהול.

כרמל שאמה-הכהן: היא מדברת על משקה שמופק מגפנים, אז בירה לא בדיוק מופקת מגפנים.

ישראל אייכלר: זה ניסוח מאוד מעניין – מענבי גפן יין.

ישראל אייכלר: חיפשנו הרבה נוסחאות.

קריאה: מה הקשר בין חומר הגלם לבעיה?

כרמל שאמה-הכהן: לא אמרתי שיש קשר.

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי שזו ההגדרה שהם הגישו.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה אדוני, מנכ"ל משרד הבריאות.

רוני גמזו: תודה רבה.

רוני גמזו: כבוד חברי הוועדה, ראשית, אם אנחנו מתייחסים להחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, הוועדה עצמה קיבלה בקשה.

רוני גמזו: עמדת משרד החקלאות הייתה להחריג את היין.

רוני גמזו: משרד החקלאות הגיע לבקשה הזו מתוך ראייתו לטובת ענף היין ולא מתוך חישוב אחוזי האלכוהול.

רוני גמזו: הוא לא אמר: 12.5% זה בסדר, מעל זה לא בסדר, ולכן בירה כן וזה לא.

רוני גמזו: הוא אחראי על מערכת, ולכן הוא ביקש החרגה של התחום הזה.

רוני גמזו: מי שמנסה לקחת ממקרה היין ולהשליך על כל האחוזים מתחת ליין – זו לא הייתה הבקשה ואלה לא שיקולי המדיניות שהיו לממשלה.

רוני גמזו: לממשלה היה שיקול מדיניות, והיא אמרה: מצד אחד, משרד אחד מבקש את זה ומצד שני, משרדים אחרים מתנגדים, ולכן מבקשים שהליכי החקיקה בהמשך יהיו מתואמים בין המשרדים שמרכיבים את הממשלה בהקשר הזה.

רוני גמזו: אנחנו, במשרד הבריאות, התנגדנו לזה ומשרד החקלאות רצה את זה.

רוני גמזו: זו לא התחייבות של ועדת השרים לחקיקה, היא רק אמרה שזה צריך להיות בשים לב לדרישת משרד החקלאות.

רוני גמזו: ככה שלא הייתה הבטחה להחריג את היין, אם אנחנו נוגעים בסעיף הראשון, של מה הממשלה רצתה.

רוני גמזו: זה היה משרד אחד, שביקש להחריג את היין.

יצחק וקנין: אדוני המנכ"ל, אני חייב להעיר לדבר הזה.

יצחק וקנין: אולי אתה לא מכיר כל כך את עבודת הממשלה, אני מצטער להגיד לך.

יצחק וקנין: שר אחד יכול לתקוע את הר הזה.

יצחק וקנין: השר שמחון יכול להביא את זה למליאת הממשלה, ההסכמה שלו הייתה שזו התנאי.

יצחק וקנין: זו ההסכמה, אחרת כל החוק לא יתקבל.

יצחק וקנין: זו הצעת חוק פרטית, לא הצעת חוק ממשלתית.

יצחק וקנין: השר שמחון אמר את מה שאמר מתוך כוונה טובה, לקדם את החוק.

יצחק וקנין: גם אני בעד החוק, אבל אני לא רוצה בד בבד לשפוך - -

רוני גמזו: - - לשפוך את התינוק עם היין.

רוני גמזו: רק ציינתי בדיוק מהי החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה.

רוני גמזו: זו הייתה ההחלטה.

יצחק וקנין: אתה מציג את זה כאילו אתה עושה את זה בשוליים.

כרמל שאמה-הכהן: זו עמדתו, חבר הכנסת וקנין.

רוני גמזו: עמדתנו היא שלא תמיד זה הכול או לא כלום.

רוני גמזו: החרגה של ענף היין יכולה להיות לתת לו מעמד שונה בהליך החקיקה.

רוני גמזו: לכן, אני דווקא כן מצטרף לדעתו של חבר הכנסת דנון – בהחלט יכול להיות שצריך להמשיך עם הצעת החוק, אם חברי הכנסת יקבלו את זה, ולאחר מכן נמצא נוסחה לתת מעמד שונה ליין.

רוני גמזו: לדוגמה, הגדרה שונה באזהרה, שאני חושב שזה כבר נדון באופן לא פורמלי.

רוני גמזו: אבל להחריג אותו מתוך ההגבלה הפרסומית והשיווקית - לפרסם אלכוהול שהוא יין ולא לפרסם אלכוהול שאיננו יין - אנחנו חושבים, כמשרד הבריאות, שזו החטאת מטרת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: משרד המשפטים, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אתם יושבים בראש ועדת השרים לחקיקה, מה החליטה ועדת השרים לחקיקה בעניין הזה?

טלי שטיין: יש לנו את הנוסח של החלטת ועדת השרים, וזה קצת עניין של פרשנות.

טלי שטיין: אבל לפי מה שאני מבינה לא הוחלט להחריג את ענף היין, אלא הוחלט שאם תהיה הסכמה של משרד החקלאות או תיאום עם משרד החקלאות, אז יוחרג היין.

טלי שטיין: אין החלטה להחריג את ענף היין, לפי מה שאני מבינה מהחלטת ועדת השרים.

אתי בנדלר: עוד שאלת השלמה, ברשותך.

אתי בנדלר: מה עמדת משרד המשפטים לגבי האפשרות להחריג את היין ולא להחריג את הבירה, גם אם בירה הוא משקה אלכוהולי שאחוז האלכוהול בו נמוך מאחוז האלכוהול בחלק מהיינות?

טלי שטיין: אני מבינה שאת מתייחסת אמנות בין-לאומיות?

אתי בנדלר: אמנות בין-לאומיות הוא היבט אחד, לזה ביקשתי התייחסות ומשרד התמ"ת התייחס, ויתייחס שוב.

אתי בנדלר: אני מדברת כרגע בהיבט של אפליה או חוסר שוויון.

אתי בנדלר: הרי יש יצרנים של בירה גם בארץ, יש יצרנים של יין בארץ.

אתי בנדלר: רוצים להגן על ענף היין, מה יגידו יצרני הבירה, שיגידו שהם משוקים משקה אלכוהולי שאחוז האלכוהול בו נמוך מאשר בחלק מהיינות?

טלי שטיין: זו עשויה להיות בעיה.

אתי בנדלר: זה שעשויה להיות בעיה אני יודעת, לכן אני שואלת את השאלה הזאת.

אתי בנדלר: אני שואלת מה עמדת משרד המשפטים לגבי הנושא הזה.

טלי שטיין: לכן אני חושבת שצריכה להיות עמדה אחידה, שלא להחריג את ענף היין.

אתי בנדלר: זאת אומרת, עמדת משרד המשפטים היא שצריכה להיות עמדה אחידה, לפי אחוז האלכוהול.

אתי בנדלר: זה מה שאת אומרת, במילים אחרות?

אתי בנדלר: שאם מחריגים – זה צריך להיות לפי האלכוהול.

אתי בנדלר: זו עמדת משרד המשפטים .

טלי שטיין: כן.

יצחק וקנין: הגשתי גם הסתייגות כזאת.

יצחק וקנין: מה שתרצו יש.

כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד החקלאות, בבקשה.

ערן הרכבי: עמדת משרד החקלאות היא ברורה – להחריג את היין.

כרמל שאמה-הכהן: את היין ואת הבירה?

ערן הרכבי: את היין, כמוצר חקלאי, מתוך דאגה לענף חקלאי, שבשנים האחרונות גדל והתרחב, בעידודו של משרד החקלאות, משום שזה ענף שצריכת המים שלו נמוכה והוא גם מאפשר פרנסה נאותה להרבה חקלאים שנטשו קצת את הקרקעות.

ערן הרכבי: בדרך לירושלים אפשר לראות שטחים עצומים נטועים בכרמי יין, שיתחילו להפיק יין בעוד שלוש-ארבע שנים.

ערן הרכבי: כמובן שהדבר הזה צריך להיות מלווה בקמפיין לצריכת יין.

ערן הרכבי: לשים יין יחד עם שאר המשקאות האלכוהוליים, אני חושב שזה לא נכון.

ערן הרכבי: צריכת היין היא לא מטרת שכרות, אני חושב שהיא באה למטרת צריכה מכובדת, בארוחה, וכל אחד מכם יודע ולא צריך להרחיב על זה.

ערן הרכבי: לכן יש מקום להחריג אותו, כמוצר שמבוסס על ענף חקלאי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אדוני, נציג משרד החקלאות, יש פסוק: עוד יטעו כרמים בהרי שומרון.

ישראל אייכלר: הזכרת רק את ירושלים, גם השומרון מלא בכרמים.

דני דנון: אנחנו בעד.

יצחק וקנין: כל האזור שלי הוא כרמים.

כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד התמ"ת, בבקשה.

נעמי רייש: עמדת משרד התמ"ת היא שיש להחריג את היין מהחוק.

נעמי רייש: סחר חוץ, שיש פה נציג שלהם, מקבלים את העמדה הזו.

לאה ורון: ומה לגבי בירה?

נעמי רייש: העמדה שלנו היא להחריג את היין.

אתי בנדלר: את יכולה להסביר את הנימוקים לעמדה, מה עומד מאחורי העמדה?

אתי בנדלר: מתעוררת שאלות, ויכול להיות אפילו שאלות חוקתיות בהקשר הזה.

אתי בנדלר: לאחר מכן כמובן שחייבים לשמוע את עמדת סחר חוץ, כי זה סותר את העמדה בישיבה הקודמת.

נעמי רייש: הנימוק שלנו להחרגת ענף היין הוא עידוד פעילות של עסקים בתחום היין.

נעמי רייש: אני, בתור הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, הדאגה שלי היא לעסקים קטנים בתחום הזה, שזה יקבי בוטיק, זה תחום היין.

גיל סגל: יש גם בירות, למה רק היין?

נעמי רייש: כי הם מעטים.

נעמי רייש: אני דואגת גם להם, אני פשוט מנסה להבין מה ריאלי ומה לא.

אורי אורבך: זו תמיד הייתה עמדת משרד התמ"ת?

אורי אורבך: גם בוועדת השרים?

נעמי רייש: לא.

אורי אורבך: השתנתה.

אתי בנדלר: גברת רייש, אמרת עכשיו אמירה מאוד קשה.

אתי בנדלר: אמרת: אני דואגת גם להם, אבל אני יודעת מה ריאלי.

אתי בנדלר: אני חושבת שהעמדה צריכה להיות - - -

נעמי רייש: לשאלת חבר הכנסת אורבך, העמדה הראשונית הייתה החרגה לפי אחוזי אלכוהול.

נעמי רייש: העמדה הייתה להתחיל מאיזשהו אחוז אלכוהול, שיוציא את העסקים הקטנים מתוך החוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם שותה אחוז נמוך של אלכוהול, אבל שותה אותו הרבה, זה לא נעשה הרבה אלכוהול?

יאיר גלר: הרבה מאוד.

יאיר גלר: אלכוהול זה אלכוהול, זה אלכוהול.

נעמי רייש: העמדה הזאת, לא המצאנו אותה.

נעמי רייש: זה דבר שקיים בעולם.

יואל חסון: גם אם את אוכלת הרבה-הרבה שוקולד את תפגעי בבריאות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו מדברים עכשיו על הנוער, לא על המבוגרים.

יואל חסון: רק שתדעי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא איך שומרים על האינטרסים של החקלאים, של האוכלוסייה הדתית, שרוצה שיהיה קידוש, וגם יושבים פה האנשים האלה, שרוצים לשמור על הילדים והנוער שלנו.

ישראל אייכלר: אפשר באזהרה - - -

נעמי רייש: לכן אנחנו חושבים שהחרגת היין נותנת את המענה להתנגשות המטרות הסותרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך זה נותן תשובה?

נעמי רייש: כי יין שונה במהותו ממשקאות אלכוהוליים אחרים, מבחינת הבעיות שהוא מייצר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם שתיתי עכשיו שלושה בקבוקי יין - - -

דני דנון: סליחה, לא צריך לשכנע.

דני דנון: יש עמדות סותרות של המשרדים, אנחנו לא נשכנע.

נעמי רייש: הצעת החוק, כמו כל הצעת חוק, באה להתמודד עם בעיה קיימת.

נעמי רייש: הבעיה קיימת אולי עבור משקאות אלכוהוליים שנמצאים ברמות צריכה גבוהות בקרב בני נוער או עבור משקאות אלכוהוליים, שעבורם הפרסומת - - -

צבי הנדל: עשית מחקר בעניין?

נעמי רייש: לא.

נעמי רייש: שניה - - -

צבי הנדל: מה זה שניה?

צבי הנדל: את מדברת בשם משרד ממשלתי.

צבי הנדל: גם אני מייצג את הממשלה, אני לא יודע את מה שאת אומרת, גם לא מהמשרד הזה, גם לא מהשר שמחון, שישבתי אתו לפני שבוע.

יצחק וקנין: צבי, את מי אתה מייצג?

צבי הנדל: אני יושב ראש הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך משהו, אני מתפלא על השאלה שלך.

יצחק וקנין: תרבות השתייה במדינת ישראל – וחלילה וחס, שלא יבינו שאני לא מודע לכל מה שקורה בחברה הישראלית, התרבות הזאת אפילו פוגעת בנו, כציבור חרדי.

יצחק וקנין: לא פעם אנחנו רואים את ערבוב המשקאות, של רד בול יחד עם וודקה, הנגע פשה גם אצלנו, בחברה החרדית, וכולנו מודעים לדבר הזה.

יצחק וקנין: ביין לא ראינו את הר הזה מעולם.

יצחק וקנין: שנים אנחנו שותים יין והדבר הזה מעולם לא התנגש.

יצחק וקנין: אבל התרבות שהתפתחה בשנים האחרונות לגבי כל המשקאות היא ערבוב, חוץ מהיין.

יצחק וקנין: הר היחיד שלא מערבבים בשום דבר זה היין, בגלל שאי-אפשר לערבב אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סנגריה עושים עם יין, אני חושבת.

יצחק וקנין: אין לכם נתון לגבי היין, רבותי.

יצחק וקנין: הנתון הוא לגבי הוודקה, הרד בול והוויסקי וכל שאר המשקאות, ואני אומר את זה באחריות.

יצחק וקנין: דרך אגב, אני לא פחות מהם מסכים לכל הר הזה שמובילים אותו, אבל לקחת גם את היין בתוך כל החבילה הזאת – אין מקום להכניס אותו פה.

אתי בנדלר: אני מבקשת לשמוע את העמדה של סחר חוץ.

עמי לוין: תודה על ההתעקשות.

עמי לוין: אתחיל בשורה האחרונה: בחינה נוספת העלתה שאין בעיה לסחר חוץ כרגע עם החרגת היין.

עמי לוין: מלכתחילה הדאגה שלנו, ההסתייגות שהעלינו, הייתה יחסית שולית והתייחסה למצבים יחסית שוליים, שעשויים לגרום התנגשות עם התחייבויות שלנו, בעיקר בהסכמי WTO – ארגון הסחר העולמי.

עמי לוין: היא הובעה בפעם הקודמת גם בגלל קוצר הזמן שניתן לנו להתייחס.

עמי לוין: בחנו את הנושא יותר לעומק, מול ההסכם הרלוונטי ב-WTO וגם תקדימים של יישוב סכסוכים בין-לאומיים בתחום הזה, והגענו למסקנה שאין מניעה מבחינת התחייבויות להסכמים בין-לאומיים להחריג את היין ועדיין לעמוד בהסכמים בין-לאומיים.

עמי לוין: גם אם במצב לא סביר, שבו נידרש לליטיגציה בעניין הזה בארגון הסחר העולמי, אנחנו מאמינים שהקייס שלנו חזק.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: המשרד לביטחון הפנים, בבקשה.

נעמי רייש: אני רוצה רק להוסיף שמלשכת השר נמסר שאם ההצעה תעבור בלי החרגת היין, אם העמדה שלנו לא תתקבל, אז השר יגיש הסתייגות.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: תוך כדי חקיקת החוק השרים בתמ"ת התחלפות.

אורי אורבך: וזו עמדת המשרד.

יואל חסון: זה דווקא מראה על מערכת בריאה.

יואל חסון: ככה זה צריך להיות – שר קובע מדיניות.

יואל חסון: אני לא אומר את זה בציניות, באמת.

רעיה שטנר: העמדה של המשרד לביטחון פנים הייתה ונשארה שאין להחריג שום משקאות אלכוהוליים.

רעיה שטנר: העמדה שלנו הייתה ברורה מההתחלה.

רעיה שטנר: יושב פה יושב-ראש לשעבר, חבר הכנסת דנון, שזוכר שגם בדיונים המקדימים לדיוני הוועדה הקודמת זו תמיד הייתה העמדה שלנו.

רעיה שטנר: אני מאוד מתפלאת לשמוע שיש חברי ממשלה אחרים ששינו את עמדתם - גם מתכתובות גם מהסכמות.

רעיה שטנר: אני חושבת שדי ברים האלה בשלב הזה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: משרד האוצר?

כרמל שאמה-הכהן: אין נציג.

כרמל שאמה-הכהן: רשות המסים, יש לכם עמדה?

כרמל שאמה-הכהן: אין לכם התנגדות.

כרמל שאמה-הכהן: משרד החינוך, בבקשה.

רות תווינה: אני מייצגת את היחידה למניעת סמים ואלכוהול, שירות פסיכולוגי-ייעוצי, והעמדה שלנו היא שאין להחריג את היין.

רות תווינה: אלכוהול זה אלכוהול, והצריכה מושפעת מאוד מפרסום.

רות תווינה: כל משקה עושה נזקים, במיוחד בקרב בני נוער.

רות תווינה: אין הבחנות כאלה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: גילוי נאות: במשפחתי מגדלים כרמים.

צבי הנדל: אני חקלאי, אני עושה קידוש בשבת, ולמרות כל זאת, אני רוצה להזכיר לכולנו למה כל המהלכים האלה החלו.

צבי הנדל: מצב הנוער הוא כמו שכולנו יודעים, ובזה סיימתי.

צבי הנדל: שלא נשכח את העיקר, כאילו אנחנו מדברים פה על דבר תיאורטי.

צבי הנדל: ישבתי כבר עם כמה אנשים, כולל מהתאחדות התעשיינים, נדמה לי שראש האגף הרלוונטי יושב פה, ישבתי עם שר שהוא קיבוצניק, שי חרמש, הוא גם יושב פה.

צבי הנדל: עם כולם הגעתי להסכמה עקרונית.

צבי הנדל: ביקשתי מחלקם שייתנו לי נייר, כי גם אני לא רוצה שנמאיס את היין על האנשים.

צבי הנדל: אבל עדיין יש פרסום חכם – לשתות חכם, להשתמש חכם.

צבי הנדל: אני חייב להגיד לזכותה של הוועדה הזאת שאחרי קבלת ההחלטות בחוקים הקודמים, שהם מאוד מינוריים – משעה 23:00 וכל מיני דברים כאלה - זה השפיע על הצעירים בהיקף של למעלה מ-10% בתוך פחות משנה.

צבי הנדל: זאת אומרת, שלא יהיו אי-הבנות – לא כל הצעירים הם פושעים, שיכורים וכו', אבל ככל שאנחנו נקטין את הבסיס של הצעירים, כשיגיעו לשלב העליון, של שיכורים ממש והתמכרות, אז הבסיס יהיה יותר צר כי ההתחלה הייתה יותר צרה.

צבי הנדל: זה מהפך אדיר, כשרק הבאנו לתודעה את השעה 23:00.

צבי הנדל: פשוט התחילו לר על זה.

צבי הנדל: אין לי מלחמה עם אף אחד שמפחד על היקבים, היינות וכו'.

צבי הנדל: גם אני לא רוצה שייפגעו.

צבי הנדל: גם אמרתי: בואו ננסח יחד את התווית - לשתות בחוכמה.

צבי הנדל: ההיפך, תכבד את היין.

צבי הנדל: גם הייננים לא רוצים שליין ייצא שם שהוא משכר.

צבי הנדל: אפשר בחוכמה לתכנן.

צבי הנדל: אני מציע, מאחר שהיין מהווה אחוז גבוה מאוד, לילדים בעיקר, של שימוש, בגלל שיש תירוצים יותר נוחים לספר לבעל המכולת למה הוא קונה יותר בקבוקים, למשל.

צבי הנדל: לכן היין הוא מאוד משמעותי, ואלכוהול הוא אלכוהול.

יצחק וקנין: לא הבנתי אותך, צבי.

יצחק וקנין: אתה אומר שהנוער שותה יותר יין?

צבי הנדל: כן.

יצחק וקנין: מאיפה לקחת את הנתונים?

יצחק וקנין: תהיה רציני.

יצחק וקנין: אתה חבר כנסת לשעבר רציני, אל תזרוק רים סתם.

צבי הנדל: כשאני אומר "נוער" אני מתכוון לגילאי 10, 12 ו-13, לא נוער בגיל 18.

צבי הנדל: זה הגיל שמתחילים בו בשתייה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר שבאופן מובהק, בגילאים שבין 10 ל-13, שותים יותר יין מאשר משקאות אחרים?

צבי הנדל: שותים אחוז גבוה.

קריאה: באילו כמויות?

קריאה: אני לא קונה את זה.

יצחק וקנין: חבר'ה, אתם אומרים פה נתונים שאין להם שום בסיס.

יצחק וקנין: זה סתם רים באוויר, אין לכם שום נתון.

יצחק וקנין: באתם לפה בלי נתונים.

יאיר גלר: הם שותים בבית, כי יש להם את היין בבית.

צבי הנדל: אסיים במילה.

צבי הנדל: בסופו של דבר, כל המשקאות האלה, כולל יין, הם אלכוהול.

צבי הנדל: המצב שלנו באלכוהול, בניגוד לרוב המדינות, שזה הולך ועולה.

צבי הנדל: עכשיו אנחנו מתחילים לבלום קצת אצל הילדים.

צבי הנדל: ברוך השם, בסמים אנחנו בין היחידים בעולם שזה הולך ויורד באחוזים מאוד קטנים.

צבי הנדל: זאת אומרת, אפשר להצליח, אבל צריך לעשות בזה מאבק נחוש עם כל המרץ.

צבי הנדל: התוצאות ידועות - נרצחים אנשים, לא פחות.

צבי הנדל: גם מהיין, נרצחים אנשים.

צבי הנדל: לכן אני מבקש בשום שכל, לא להיות בכיפוף ידיים ולחשוב איך מנסחים את זה ועושים את הנזקים הקלים ביותר.

צבי הנדל: אבל אם נצליח, בשיתוף פעולה, להגיע לאיזושהי נוסחה שתעלה למודעות גם את היין - אתם יודעים מה יקרה אם נחריג את היין עכשיו?

צבי הנדל: תהיה התנפלות אדירה על היין, כי זה כאילו המשקה המותר.

צבי הנדל: טוב, אני לא רוצה להתווכח, אני גם לא חבר כנסת עכשיו.

יצחק וקנין: אתה יכול להגיד את זה על כל ר, אבל המציאות מוכיחה שמה שאתה אומר לא נכון.

צבי הנדל: לא, המציאות היא כזאת.

יצחק וקנין: אני לוקח את הציבור שלי, ודיברתי עליו לפני כן.

יצחק וקנין: מעולם לא הייתה לו משיכה ליין, ואם הוא שתה את היין הוא שתה אותו במתינות, לא כמו ששותים את הרד בול והוודקה.

יצחק וקנין: זה הפך להיות פולחן.

צבי הנדל: לפני עשר שנים, כשישבת במסבאה וראית הרבה פחיות של בירה, היה ברור שזה תייר.

צבי הנדל: הישראלים כמעט לא שתו בירה.

יצחק וקנין: זו לא השוואה ליין בכלל.

צבי הנדל: אה, זה לא השוואה.

צבי הנדל: אני סיימתי את דבריי.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, אם הוא מכליל ילדים כנראה שהנתונים הם גבוהים כי הוא גם תינוקות שעוברים ברית ושמים להם יין כדי להרגיע אותם.

יואל חסון: רק כך אני יכול להבין את זה.

צבי הנדל: זה לא פוליטיקה, ואנחנו לא מתווכחים פה, לא ימין, לא שמאל ולא התנחלויות.

צבי הנדל: אם על זה יש ויכוח אז אנחנו בצרה גדולה.

יואל חסון: יין עם ילדים בני 10 עד 13 – זה נראה לי הזוי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה מוזר לך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה.

יצחק וקנין: כי אנחנו חיים במדינה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שנגיד שלא רואים - - -

קריאה: כי זה נתונים בלי שום בסיס עובדתי.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת מטעם סיעת קדימה בוועדה, נא לשמור על הסדר.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

יאיר גלר: אני מנכ"ל הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול.

יאיר גלר: אני רוצה להסביר בצורה שאינה משתמעת לשני פנים: היום אלכוהול הוא גורם מספר שלוש בעולם לתמותה.

יאיר גלר: אין בבתי-החולים שום הבחנה בין מרלו לבין ויסקי לבין בירה.

יאיר גלר: אלכוהול זה אלכוהול, זה חומר שמשנה את התנהגותנו, והוא גורם לתקלות רפואיות, הוא גורם למוות והוא גורם אלימות מספר אחת בעולם, ושוב – זה לא משנה את זה מרלו - - -

יואל חסון: כשהוא נצרך בכמות מוגזמת.

יאיר גלר: נכון.

יואל חסון: אז תגיד את זה.

יאיר גלר: נכון.

יאיר גלר: שלוש בירות שוות כוס יין אחת, אז אולי תחריג גם את הבירה ובוא נגיד שאין בכלל אלכוהול.

יאיר גלר: זה בסדר.

יאיר גלר: 70% ממקרי האלימות במדינת ישראל – זה נתון של משטרת ישראל - משויכים לאלכוהול, לא משנה מרלו, ויסקי או בירה.

יאיר גלר: אין לזה שום - - -

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, בוא נתמקד.

כרמל שאמה-הכהן: לנו אין ויכוח עם האלכוהול.

אורי אורבך: החוק הוא על הפרסום, אני מזכיר.

אורי אורבך: לא על ייצור ולא על - - -

יואל חסון: תעצור את האלכוהול?

יואל חסון: את זה המדינה לא תעשה בחיים, רק בגלל כספי המיסים שמגיעים מהאלכוהול הזה, נכון?

יואל חסון: את זה המדינה לא תעשה, כמו שהיא לא עושה עם הסיגריות.

יואל חסון: היא לא הולכת עד הסוף עם הסיגריות - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חסון, לא אתן לך זכות דיבור בעתיד, כשתבקש.

כרמל שאמה-הכהן: אל תנצל את זה שאנחנו חברים.

יאיר גלר: חקיקה פירושה, בין השאר, גם מסר מסוים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו רוצים ממך נתונים, את המסר אנחנו מבינים.

כרמל שאמה-הכהן: מה העניין של צריכת יין בדור הצעיר?

יאיר גלר: אין לי כאן ברמת האחוזים, אבל כל הילדים שאותם תחקרנו ולגביהם ביצענו את הסקרים אמרו חד-משמעית: התחלנו לשתות בבית.

יאיר גלר: התחלנו לשתות בבית – זה יכול להיות גם יין וגם וודקה.

יאיר גלר: הם לא עשו את ההבדלה.

יאיר גלר: הם אמרו: למדנו בבית, ראינו את ההורים.

יאיר גלר: גם ביום שישי בערב, הגם שזה לא נעים לפעמים לשמוע, שותים, שותים עם החברים שלהם ולא עשו את האבחנה בין אחד לבין השני.

יאיר גלר: כלומר, הסכנה קיימת והנזקים האלה קיימים ומבחינתנו, לא תעלה על הדעת אותה אבחנה.

יאיר גלר: אנחנו מנסים לחנך דור צעיר והצלחנו בפרסום בשנה האחרונה להגיע לתמונה יותר טובה, כשמדובר בגילאי 12-11-10.

יאיר גלר: אבל אותם ילדים ציינו במפורש בכל הסקרים שהם צרכו יין רגיל, שאנחנו מכירים אותו, ולאו דווקא משקה חריף או בירה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, גברתי.

כרמית פולק-כהן: אגב מה שנאמר כאן קודם, החרגת היין תוביל לכך שלא תהיה שום מגבלה גם בפרסומות, לא תהיה אזהרה.

כרמית פולק-כהן: זו המשמעות של החרגת היין.

כרמית פולק-כהן: זה לשאלת חבר הכנסת קודם.

ישראל אייכלר: אזהרה אמרנו שתהיה.

כרמית פולק-כהן: הכוונה שלי היא שברגע שמחריגים את היין כל החוק הזה לא יהיה רלוונטי ליין, וזה מה שאנחנו צריכים לחשוב עליו.

כרמית פולק-כהן: בוודאי שאני מצטרפת לדברי חברי, שאלכוהול זה אלכוהול.

אתי בנדלר: סליחה, אני מתייחסת לדברים של חבר הכנסת.

אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר - הייתה כאן הצעה שהחוק כולו לא יחול על יין.

אתי בנדלר: מה שמוצע כרגע, הבנתי מריו של מר הנדל ומהדוברת הנוכחית, שייתכן שיש מקום לא להחריג את היין אבל לקבוע נוסח אזהרה שונה לגבי יין.

אתי בנדלר: זו הצעה אחרת, שבהחלט אפשר לדון בה, וזה בדיוק המקום שבו אנחנו נמצאים.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים כרגע על סעיפים 7 ו-8, שאם מסמיכים לקבוע את נוסח האזהרה בתקנות, אפשר לכתוב שלא רק שישנו מעת לעת את נוסח האזהרה אלא גם לקבוע נוסחי אזהרה שונים לגבי סוגי אלכוהול שונים.

אתי בנדלר: זו כבר הצעה אחרת – לא החרגה של היין אלא הוראות שונות לגבי האזהרה.

אורי אורבך: אפשר לחילופין - - -

ישראל אייכלר: יש אפשרות נוספת, גברתי היועצת המשפטית - כן להחריג את היין, אבל להגיד שעל היין צריכה להיות תווית אזהרה: שתייה מרובה מסוכנת.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת להחריג את היין?

אתי בנדלר: צריכים לעבור סעיף-סעיף ולראות - - -

ישראל אייכלר: להחריג אותו מכל הסעיפים האחרים, רק החשש - - -

אתי בנדלר: זאת אומרת, שתהיה מותרת פרסומת ליין?

אתי בנדלר: זה מה שאתה אומר?

ישראל אייכלר: כן, אבל שתהיה איזושהי אזהרה על בקבוק היין, שיידעו ששתייה מרובה - - -

אורי אורבך: האזהרה על משקאות אלכוהוליים, לא משנה מה הם, ממילא מופיעה בחוק ויש ויכוח האם זה על התווית עצמה או במקומות המכירה – לא ניכנס לזה – ללא הבדל אם זה יין או לא.

אורי אורבך: יכול להיות שצריך לבדוק את מקומות הפרסום.

אורי אורבך: נגיד, יש עלונים מקצועיים של ייננים ויקבים, ויכול להיות ששם אתה אומר שזה ענף שלם, שהוא ענף תיירותי וחקלאי.

אורי אורבך: אפשר לפרסם במקומות שלא מגיעים לציבור הרחב אלא לציבור מקצועי.

אורי אורבך: מכיוון שזה חוק על פרסום, זה דבר מאוד מהותי איפה אפשר לפרסם מה.

אורי אורבך: יכול להיות שההחרגה יכולה לבוא לידי ביטוי בכך שניתן עדיפות מסוימת ליין בגלל האופי המיוחד שלו – הרי זה מה שמבקשים החקלאים.

אורי אורבך: למה האחרים לא רוצים להחריג אותו?

אורי אורבך: בגלל שזה אלכוהול וזה מסוכן, וגם שינויים בהרגלי הצריכה, שיכולים להיות בתוך כמה שנים אם ניתן עדיפות פרסומית ליין.

אורי אורבך: לכן, בואו ניתן לו עדיפות פרסומית, אבל במקומות שאינם גורמים לנזקים שאנחנו חוששים מהם.

אתי בנדלר: חבר הכנסת אורבך, המסמך שקיבלנו משלושת חברי הכנסת, שחבר הכנסת וקנין אמר שהוא בו מהאמור אומרת ככה: ההצעה הראשונית שלנו היא להחריג לגמרי את ענף היין.

אתי בנדלר: אם ההצעה הזאת לא תתקבל, אז לחלופי חילופין יש לנו הצעות לגבי כל אחד מהסעיפים.

אתי בנדלר: מה שאתה אומר עכשיו זה אתה חוזר להצעה החלופית שלהם, לבדוק סעיף-סעיף האם להחיל את זה על יין או לא להחיל, ואם להחיל - באילו תנאים להחיל.

אורי אורבך: אני לא אומר את זה, אני לא אומר לבחון את הכול.

אורי אורבך: אני אומר על איזה סעיף - מציע איפה להחריג.

אתי בנדלר: למשל, סעיף 6: הגבלת הפרסומת בשידורים.

אתי בנדלר: הסעיף הזה כבר אושר – האם זה יחול על יין או לא יחול על יין?

אתי בנדלר: וכן הלאה.

יצחק וקנין: האם אפשר להחריג את היין מאזהרה ופרסום בחוק?

אתי בנדלר: כל החוק עניינו באזהרה ובפרסום.

יצחק וקנין: רק את היין.

לאה ורון: אם זה מה שיחליטו חברי הכנסת זה אפשרי.

אתי בנדלר: כל החוק, חבר הכנסת וקנין, עניינו בהגבלות על פרסום.

יצחק וקנין: לא רוצים להחריג את היין לגמרי, אז אני מחפש פשרות.

רוני גמזו: חבר הכנסת וקנין, אתה חושב שזה בסדר לפרסם את היין באמצעי פרסום שפונים לקטינים?

יצחק וקנין: זה לא עניין של פרסום היין.

רוני גמזו: אם אני עושה מודעה על פסטיבל יין בבית-ספר, אתה חושב שזה בסדר?

רוני גמזו: או ליד בית-ספר?

יצחק וקנין: עד היום עשו את זה.

כרמית פולק-כהן: אם ככה, זו בעיה.

כרמית פולק-כהן: אתה מסכים?

יצחק וקנין: אתה יודע מה?

יצחק וקנין: אין לי בעיה שבתוך בתי-הספר לא.

יצחק וקנין: אין לי בעיה, תכתוב מה שאתה רוצה.

יצחק וקנין: אני אתך, אבל אל תעשו עליהום.

יצחק וקנין: אתם מהלכים עלינו אימים כאילו היין כבר הפך להיות - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דוד אזולאי, אתה ברשות דיבור.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, החוק הזה – רק להזכיר לחברים - התחיל בוועדת הפנים.

דוד אזולאי: שם הסכמנו כולנו, היה הסכמה פה אחד להחריג גם את היין.

דוד אזולאי: אבל אז התנינו את זה בר אחד - שתוך שנה המשטרה, שהיא אוכפת את החוק, תביא נתונים איפה חלקו של היין בזמן האכיפה.

דוד אזולאי: השאלה שלי פה היא קודם כול למשטרה: האם יש את הנתון הזה?

דוד אזולאי: אם הנתון הזה נמצא אצלכם, בבקשה תביאו אותו לשולחן.

דוד אזולאי: יחד עם זה, אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, בהיותי יושב ראש ועדת הפנים סיירנו בכמה מקומות, נפגשנו עם מפקדי תחנות, ואמרו לנו דברים ברורים, שהחוק הזה הועיל מאוד, עזר לאכיפה וסייע מאוד לבני הנוער.

דוד אזולאי: אין כאן ויכוח, יש כאן את הנושא של היין, ועל נושא היין היה גם אז ויכוח.

דוד אזולאי: ההחלטה שהתקבלה אז – ואני מזכיר לחבר הכנסת אורי אורבך, שהיה מיוזמי החוק – שסוכם באותו דיון שהמשטרה תביא נתונים.

דוד אזולאי: עברה כבר יותר משנה.

דוד אזולאי: מה שאני מציע, אדוני היושב ראש, שתדרוש מהמשטרה להביא נתונים על היין.

דוד אזולאי: לאחר שיהיו לך נתונים תוכל גם לקבל החלטה.

יצחק וקנין: בכוונה אתם משאירים את הכול נעלם לגבי היין, כי נוח לכם.

יצחק וקנין: אתם רוצים ללכת גורף, וזה לא ילך ככה.

צבי הנדל: אל תכעס, ידידי, אבל תבין שברגע שאתה מחריג את היין תהיה התנפלות על היין.

צבי הנדל: כל פרצה שתשאיר - - -

יצחק וקנין: מה זה התנפלות?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

סער פאוקר: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

סער פאוקר: בסוף הישיבה הקודמת גם המציע הנכבד, חבר הכנסת דנון, וגם היועצת המשפטית ביקשו מאתנו, מנציגי תעשיית היין, להעביר מסמך שמפרט את הקשיים הספציפיים שיש לנו עם סעיפים מסוימים, מבלי לגרוע כמובן מהטענה העקרונית שלנו על ההחרגה.

סער פאוקר: המסמך, שהוגש על-ידי שלושת חברי הכנסת הנכבדים – וקנין, חסון וחרמש - מבטא את הקשיים שיש לתעשיית היין עם הסעיפים הספציפיים.

סער פאוקר: אם יוחלט, בניגוד לדעתנו, לא להחריג אנחנו מבקשים לדון בסעיפים הספציפיים.

סער פאוקר: זה לאו דווקא להחריג את היין מכל סעיפים אלא זה רים ספציפיים, כמו מה שאמר חבר הכנסת אורבך הנכבד, לגבי הנושא של בטאונים מקצועיים ודברים מסוימים, שלא קשורים בכלל לנושא של קטינים.

סער פאוקר: אנחנו, בתעשיית היין, לא מפרסמים לקטינים ולא מעוניינים לפרסם יין לצריכה של קטינים.

סער פאוקר: לעניין ההחרגה, אם יורשה לי, יש לי שתי הערות – דיברנו על זה גם בישיבות הקודמות.

סער פאוקר: קודם כול, בקשר להחלטת הממשלה, כפי שאני קורא אותה.

סער פאוקר: כתוב: קידום החקיקה מותנה בהסכמה עם משרד החקלאות והתמ"ת לגבי החרגת היין.

סער פאוקר: אם אין הסכמה עם משרד החקלאות והתמ"ת על החרגת היין, החוק, לדעתי - - -

יצחק וקנין: משרד המשפטים מפרש איך שהוא רוצה, איך שנוח לו, וזה מה שהיא אמרה פה.

יצחק וקנין: אבל אם זה היה חוק אחר היא לא הייתה אומרת את זה פה.

אתי בנדלר: גם מנכ"ל משרד הבריאות נתן אותה פרשנות.

יצחק וקנין: כי נוח להם להגיד את הפרשנות ככה.

אתי בנדלר: וגם המשרד לביטחון פנים.

יצחק וקנין: אני אומר לך, נוח להם להגיד את הפרשנות ככה.

סער פאוקר: עם כל הצניעות, אני מפרש את החלטת הממשלה אחרת, והבנתי שזאת גם הפרשנות של משרד החקלאות ומשרד התמ"ת.

סער פאוקר: נקודה אחרונה שאני רוצה להעיר בהקשר הכללי, לגבי נושא הנתונים.

סער פאוקר: לפני כשנה מר גלר - נדמה לי במרץ 2010 – עלה מהדברים שלו שהבירה והמשקאות החריפים יוצרים קושי יותר גדול מהיין.

סער פאוקר: הייתה ישיבה ב-31 בינואר 2011, שבה ציטטתי את הדברים שהוא אמר במרץ 2010, ומר גלר אמר שצריכת היין על-ידי בני נוער קיימת גם כתקף משמעותי.

סער פאוקר: אבל אני טוען את הטענה הבאה: בני נוער צורכים יין, השאלה באיזה כמויות.

סער פאוקר: גם אני בתור ילד ונער, כמעט כל יום שישי שתיתי כוסית יין בבית, בקידוש או בנסיבות אחרות.

סער פאוקר: זה שהם צורכים יין, להבנתי, זה לא מדבר על סכנת השכרות.

סער פאוקר: מי שצורך יין בקידוש לא בהכרח ישתה בירה או וודקה או משהו אחר.

סער פאוקר: אנחנו חושבים שליין יש שוני מהותי מול הבירה ומול המשקאות החריפים.

סער פאוקר: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

יאיר גלר: שמי גם כן יאיר גלר, אבל אני מעולם אחר - נציג חברות הפרסום.

יאיר גלר: אני חושב שהוועדה נדרשה לעסוק בנושא הזה מתוך דאגה לשלומם של צעירים ובני נוער והשפעת האלכוהול עליהם.

יאיר גלר: אני מודה שאני די תמה, כאזרח, שהוועדה עוסקת באינטרס של חקלאים ולא בבעיה – שחלק טוענים שהיא מאוד כואבת - שעלתה.

יאיר גלר: זה הפתיח.

יאיר גלר: אני מחזיק בידי נתונים של יאיר גלר 2 - - -

קריאה: 1.

יאיר גלר: בסדר, אני אהיה צנוע – 1.

יאיר גלר: דוח מחקר אפידמולוגי מסכם של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול – לא של אף גורם אחר מאתנו – שנעשה לפני כשנה וחצי.

יאיר גלר: הוא קבע שבמעבר משנת 2005 ל-2009 כמעט יציב אחוז בני הנוער המדווח על צריכת יין, דומה באותו אחוז לבני הנוער שמדווחים על צריכת בירה - שירדה, דרך אגב, מ-2005 ל-2009 - שלא דומה למשקאות החריפים, שעלתה הצריכה והיא גם באופן מוחלט יותר גבוהה.

יאיר גלר: זאת אומרת, אם אנחנו באמת רוצים להגיע לפתרון מושכל איך עוצרים התפתחות של בעיית האלכוהוליזם והתופעות הנובעות ממנה בקרב צעירים ונוער, אני חושב שצריך קודם כול להסתכל על האלכוהול הקשה, על אותו אלכוהול שמוגדר כאלכוהול בריכוז גבוה.

יאיר גלר: הוא המסוכן, הוא זה שמוהלים אותו, הוא זה שעושים אתו בעיות.

יאיר גלר: אני חושב שהדיון צריך להיות מאוד מקצועי בנושא הזה, כי אם בירה מסתובבת באזור 5% אלכוהול, ואמרת בעצמך שצריך שלוש פחיות כדי להגיע לנזק של כוס יין אחת, אז איך אנחנו בכלל עוסקים בהחרגת היין?

יאיר גלר: אני חושב שאם באמת רוצים לטפל בנושא אז צריך לעזוב לחלוטין, למעט הגבלת מכירה לילדים, את האלכוהול הזניח בעניין הזה ולטפל באלכוהול הקשה.

יאיר גלר: הוא המסוכן.

יאיר גלר: העלית את הרגלי הצריכה, ואנחנו מכירים אותם.

יצחק וקנין: דברתי על הציבור שלנו.

יצחק וקנין: אני מציין מה שאני רואה במו עיניי.

יצחק וקנין: זו קטסטרופה מה שקורה בציבור שלנו עם הרד הבול, הוודקה והוויסקי.

יצחק וקנין: זה לא היה.

יצחק וקנין: ביין לא ראינו את זה אף פעם, גם בבירה לא ראינו את זה.

יאיר גלר: אם נחזור לשאלת הצריכה והפרסום - כי באנו לדבר על הגבלות בפרסום – הגבלות בפרסום לא מונעות צריכה.

יאיר גלר: זה לא מה שהקטין את כמות הצעירים שנכנסים למעגל העישון.

אורי אורבך: הפרסום, אגב, עוזר לצריכה?

יאיר גלר: בבירה – לא, לא באלכוהול.

יאיר גלר: מה שהוא עושה, הוא מעביר צרכנים ממותג א' למותג ב' – במקום שאשתה בקבוק גולדסטאר אני אשתה בקבוק קרלסברג, או להיפך.

יאיר גלר: העובדה שהצריכה בקרב צעירים בחמש השנים האחרונות ירדה בבירה, ירדה ביין; עלתה במשקאות החריפים, אתה צודק.

יאיר גלר: הפרסום בתחום הזה הוא לא המשמעותי.

יאיר גלר: רוב הפרסום נמצא תחת רגולציה, ויושבת לידי נציגת קשת.

יאיר גלר: ספר החוקים של הרשות השניה מגביל מאוד פרסום משקאות אלכוהוליים: לא לפני 10:00 בלילה, לא בתוכניות שצעירים ונוער יכולים לצפות בהן.

יאיר גלר: גם תוכן הפרסום מוגבל.

יאיר גלר: אז לאן אנחנו חותרים?

יאיר גלר: מה אנחנו רוצים לעשות?

יאיר גלר: להתעסק בזוטות במקום בעולם הכבד?

יאיר גלר: אני חושב שצריך לשים הגבלה או אזהרה, ובעולם זה מקובל.

יאיר גלר: על ויסקי בעולם שמים: drink responsibly – תשתה באחריות, ולהמשיך לדבוק בהגבלות שקיימות היום, וההגבלות הן משמעותיות.

יאיר גלר: תרצה הכנסת להחריג מתוך זה את האלכוהול הקשה, ששם נמצאת הבעיה – ואין לי ספק שגם המשטרה תגיד ששם נמצאת הבעיה, היא לא נמצאת בכוס יין, היא לא נמצאת בבקבוק בירה אחד.

צבי הנדל: על מה שאמרת עכשיו – תשתה באחריות - יש הסכמה?

יאיר גלר: בהחלט.

יאיר גלר: אני רוצה להגיד עוד דבר.

יאיר גלר: לפני כמה שנים, כשהתחיל הדיון בנושא הזה, התגובה שלנו, כאיגוד חברות הפרסום, הייתה: אל תתעסקו בהגבלת הפרסום.

יאיר גלר: זו לא המהות וזה לא יעזור.

יאיר גלר: תשתמשו בנו, בעולם התקשורת, לעזור למחוקק להוביל קמפיין שיעסוק בשתייה בהיגיון, שתייה באחריות.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: תודה, אדוני היושב ראש.

יואל חסון: קודם כול, אני חושב שהדיון הזה יותר מדי סובב סביב סטיגמות – סטיגמות שיש לנו על יין, בירה, וודקה - ואני לא חושב שדיון בוועדה בכנסת צריך להסתמך רק על סטיגמות, אלא גם על נתונים וגם על דברים שהם ברורים וחד-משמעיים.

יואל חסון: חבל שלא הגעתם עם נתונים, כי זה היה עוזר מאוד לדיון.

יואל חסון: בסוף צריך להתייחס ולהגדיר את מידת הנזק ולהתייחס למהות של אלכוהול.

יואל חסון: מה זה אלכוהול?

יואל חסון: איזו רמת אלכוהול?

יואל חסון: כל ר אפשר לצרוך עד אין גבול, גם אם תאכל עד אין-סוף, כנראה בסוף תמות.

יואל חסון: כל דבר בסוף יכול להוביל לפגיעה גופנית משמעותית.

יואל חסון: מומחים ורופאים יגידו לך שכוס יין ביום, אפילו שתיים, זה בריא, לא מסוכן.

גיל סגל: באתר של משרד הבריאות זה מופיע.

גיל סגל: באתר של משרד הבריאות מדובר על כוס בירה ביום.

יואל חסון: תיכף אגיע גם לצביעות של משרד הבריאות.

יואל חסון: כן, אדוני המנכ"ל, תיכף אגיד לך גם על מה.

צבי הנדל: לזה אני מוכן, אגב.

צבי הנדל: שתהיה פרסומת, אני אממן את זה: כוס יין בריא, אבל אל תשתה יותר מזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז הנה, אנחנו מתקדמים.

יצחק וקנין: אנחנו כבר בהסכמה.

יואל חסון: כבר התקדמנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מי שיפרסם את היין והאלכוהול זה יהיה הרשות למלחמה בסמים...

יואל חסון: אין לי בעיה, אני אתמוך בזה אם זה יהיה, אבל לעשות החרגה רק ליין זה עלול להוביל לבעיות משפטיות בהמשך וצריך, כנראה, להתייחס לאחוז האלכוהול.

יואל חסון: חוץ מעניין אחד – עניין האזהרה.

יואל חסון: אני חושב שהאזהרה צריכה להיות על כל מה שמכיל אלכוהול – גם על בירה וגם על יין.

יואל חסון: זו דעתי.

יואל חסון: אבל כל החוק הרחב הזה, שהוא חוק חיובי, חוק טוב, ההחרגה חייבת להיות על-פי אחוזי אלכוהול ולא על-פי מוצר מסוים.

יואל חסון: אני רוצה להגיד משהו לגבי משרד הבריאות.

יואל חסון: לא מזמן הוגשה למשרד הבריאות, כדי שייתן את עמדתו, הצעת חוק שלי להגבלת משקאות אנרגיה.

יואל חסון: משקאות האנרגיה – אולי אתם תגידו, עוד לא שמענו אתכם, לא דיברתם ולא אמרתם מילה - הם מעודדי צריכת אלכוהול מספר אחת על-ידי צעירים ובני נוער.

יואל חסון: כשאמרתי למשרד הבריאות להגביל את זה מגיל 18 ומעלה - - -

כרמל שאמה-הכהן: הם מעודדי צריכה ומגבירי השפעה.

יואל חסון: השפעה, צריכה.

יואל חסון: מה קורה?

יואל חסון: ב"מעריב לנוער", ב"ראש אחד" ובכל העיתונים האלה אפשר לפרסם רד בול.

יואל חסון: אבל ילד ישתה רד בול ככה סתם?

יואל חסון: כשהוא כבר שותה רד בול, הוא שותה רד בול עד הסוף.

יואל חסון: אז אם הוא מתחיל אתו בקלות ושותה אותו ככה, אחר כך יבוא החבר ויגיד לו: מה, רד בול ככה?

יואל חסון: שים קצת וודקה או משהו אחר.

יואל חסון: זה עושה את זה אמיתי, זה עושה בום.

יואל חסון: את הבום הזה אתה לא מונע, וזו הצביעות שלך.

יואל חסון: המשרד שלך, אדוני המנכ"ל, ההנהגה שלך של המשרד והנהלת המשרד – כי סגן השר טען שזה לא הגיע אליו, אבל הוא נושא באחריות – הלכה עם עמדת היצרנים של משקאות האנרגיה והכשילה את החוק הזה.

יואל חסון: זה אפרופו הצביעות שלכם בעניין של מה מזיק ומה לא מזיק, ואני מקווה שתהיה לך תשובה טובה לדבר הזה.

יואל חסון: אגב, גם בענייני סיגריות יש לי אליכם טענות, אבל לא ניכנס לזה כרגע.

יואל חסון: לכן, אדוני היושב, מה שאני מציע לוועדה זה שההגבלה תהיה רק בהגדרת אחוזים.

יואל חסון: יש פה נתונים, אפשר להגדיר - - -

דוד אזולאי: איפה יש נתונים?

דוד אזולאי: מי נתן לנו נתונים?

יואל חסון: יש נתונים שהגיעו לחברי הכנסת קודם.

דוד אזולאי: מישהו הניח בפנינו נתונים?

דוד אזולאי: דיברו, אף אחד לא הציג נתונים לוועדה.

יואל חסון: ההצעה, כפי שאני ראיתי, של חבר הכנסת וקנין, היא הגיונית.

יואל חסון: הפשרה שלו היא הגיונית.

יואל חסון: אני חושב שבעניין מדבקת האזהרה – היא צריכה להיות על כל מוצר אלכוהולי, גם אם הוא 5% וגם אם הוא 40%.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, אני חושבת שאנחנו יודעים יפה מאוד שהבעיה היא בעיה ערכית חינוכית בתוך הבית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שמשרדי הפרסום לא יאהבו את זה, אני חושבת שאנחנו בבית חייבים ללמד את הילדים שלנו שלא צריך לפעול לפי שטיפת מוח של פרסומות מאוד מפתות, ולדעת לחנך את הילדים שלנו.

יאיר גלר: אנחנו אוהבים את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מודה לך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזק אותך, יואל, לגבי הנושא של יין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו יודעים וקוראים הרבה שכוס יין אפילו עוזרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמובן שלא חומץ אלא יין איכותי, והיין בארץ נעשה ברובו ברמה טובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שמפחיד אותי הוא שאם נחריג את היין מהצעת החוק הזו בצורה גורפת אנחנו נותנים תחושה שיין זה בסדר.

יצחק וקנין: לא נחריג את היין, נכתוב מספר אחוזים.

יצחק וקנין: מעל זה – בעיה.

יצחק וקנין: אני מסכים, וגם על הבקבוק שלהם תהיה אזהרה.

יצחק וקנין: אין לי בעיה עם זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הפרעתי לך לדבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חוששת, כשאנחנו מדברים על אחוזים, אז בוודאות תחריג גם את הבירה, כי בבירה יש פחות אחוזי אלכוהול מיין, ואנחנו יודעים שהנוער שותה הרבה מאוד בירה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לצערנו הרב, אין לנו פה מספיק נתונים, כמו שאמר יושב ראש הוועדה לפניות הציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו מחריגים את היין אנחנו מחריגים בוודאות גם את הבירה, כי אין מנוס – ואתה לא רוצה את זה, נכון?

יצחק וקנין: אין לי בעיה עם הבירה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי, היועצת המשפטית, אני חושבת שאין מנוס מלעבור סעיף-סעיף בהצעה הזאת ולדעת לעשות הקלות, אולי, ליין בפרסום, אולי אפילו לגבי שעות פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו בהתחלה על המשקאות האלכוהוליים החזקים, שזו רק תמונה נניח ואין סיפור מאחוריה - אנחנו יודעים שבעיקר בטלוויזיה יש סיפור מאחורי כל פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאנחנו יכולים לתת איזושהי הקלה בפרסום של היין, אבל בשום פנים ואופן לא להחריג אותו כי זה ייראה רע.

יאיר גלר: זה מסר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה מסר, זה מאוד מסוכן.

יצחק וקנין: לא לכתוב יין, לכתוב - - -

יואל חסון: איפה אתם בעניין המשקאות האנרגיה?

יואל חסון: איך אתם לא עושים שום ר?

כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע לה.

יואל חסון: זה לא אלכוהול?

יואל חסון: זה המעודד לאלכוהול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, אני רוצה לחזק שוב את חברי לסיעה, יואל חסון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאולי כדאי להכניס עכשיו – גברתי היועצת המשפטית, אני לא יודעת אם מותר - משקאות אנרגיה, אולי גם אותם צריך להחריג.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אם זה ניתן או לא.

יואל חסון: אי-אפשר להכניס את זה, זה לא קשור.

אתי בנדלר: מדובר כאן על משקאות אלכוהוליים.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה יש במשקאות אנרגיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה באמת חוק שאנחנו צריכים להגיש אתך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: העניין של משקאות אנרגיה זה שהם ממתיקים את הטעם הקשה של האלכוהול, וזאת הסיבה ששותים אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאין מנוס מלעבור סעיף-סעיף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למשל, אתן פה דוגמה, שאולי מאוד לא יאהבו לשמוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין מנוס אלא לכתוב גם ביין אזהרה שגם שתיית מרובה של יין יכולה לגרום לפגיעה.

יצחק וקנין: מסכים אתך, אין לי בעיה עם מה שאת אומרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוץ מזה, אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת וקנין, שאני מאוד בעד פרסום היין במדינה היהודית, אולי בהקשר לקידוש, כי זה חשוב לכם.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים.

יצחק וקנין: אם תפרסמי או לא תפרסמי – אני חייב לקדש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפרסם את זה בצורה כזאת שרוצים לקדש.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חברת הכנסת ברקוביץ.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, גברתי.

כרמית פולק-כהן: החרגה באחוזים היא בהכרח החרגה של משקאות שנצרכים בצריכה מרובה – בירות לדוגמה – ומשקאות נוספים, שאחוז האלכוהול שלהם הוא אולי נמוך יותר אבל הם נצרכים ברמה גבוהה יותר, בריזרים וכו'.

כרמית פולק-כהן: בנוסף, לגבי פרסום – כמו שאמרתי קודם, החוק הזה עוסק בפרסום.

כרמית פולק-כהן: יש כאן עניינים של קטינים, שנאמר כאן שהם מוסדרים בכל מיני מגבלות של הרשות השניה.

כרמית פולק-כהן: אדרבא, אנחנו רוצים לעגן אותם בחקיקה ראשית.

כרמית פולק-כהן: מה רע?

יואל חסון: אבל תילחמו באלכוהול באמת.

יואל חסון: זה רק הפרסום פה.

יואל חסון: את רוצה להילחם באלכוהול באמת - תעלו עוד יותר מסים.

כרמית פולק-כהן: אמר הפרסומאי שהפרסומות בסך הכול עוזרות להעביר ממותג למותג.

כרמית פולק-כהן: אדרבא, נעבור ממותגים של בירה למותגים של יין.

כרמית פולק-כהן: אם זה מעביר ממיתוג למיתוג והבירה תהיה מוגבלת באלפי מגבלות והיין לא, אז מה עשינו בזה?

קריאה: זה התפקיד של החוק, להתחיל להעביר מותגים?

כרמית פולק-כהן: אבל זו המהות של החוק.

כרמית פולק-כהן: המהות של החוק היא לצמצם את צריכת אלכוהול, ולכן אני לא רוצה להחריג את היין.

יואל חסון: יש פה נער, אולי הוא יספר לנו.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

גל פליישמן: באופן כללי, אנחנו נגד שתיית אלכוהול בקרב בני נוער ותומכים בחוק.

גל פליישמן: בעניין היין, אנחנו חושבים שצריך עליו רק הגבלות מסוימות.

גל פליישמן: כמובן, אנחנו לא חושבים שצריך לפרסם את היין בערוץ הילדים או במגזין של "ראש אחד", שמתאימים לנוער.

גל פליישמן: אבל הנוער בדרך כלל לא שותה יין, הוא שותה משקאות אלכוהוליים אחרים, אם זה וודקה, בירה או משקאות כאלה.

גל פליישמן: הר הזה, לא רק שהוא לא יעשה ויפגע בשוק היין, אלא זה ייצור בם אנטגוניזם בין בני הנוער כי כרגע בני הנוער לא ממתגים את היין כמו המשקאות האחרים הללו.

גל פליישמן: אם הנוער יראה את היין כמו המשקאות האחרים, כמו וודקה ובירה, זה יגרום לו לשתות אותו יותר.

גל פליישמן: אנחנו, כנוער – ומי שיש לו ילדים בגיל הזה בטח יודע – מאוד מרדנים ומה שאומרים לנו לא לעשות אז להיפך, אנחנו דווקא כן רוצים לעשות אותו.

גל פליישמן: אם נמתג את היין בדיוק כמו כל שאר הרים האלה נמשיך ונשתה גם אותו.

כרמל שאמה-הכהן: גיל סגל, בבקשה.

גיל סגל: אני מייצג את חברת "טמפו", יצרנית הבירות "גולדסטאר", "מכבי" ו"הייניקן".

גיל סגל: נאמרו פה הרבה מאוד רים והרבה אי-דיוקים.

גיל סגל: קודם כול, אני מסכים שלא יכולה, לא מבחינה משפטית ולא מבחינה ערכית, לעבור כל הצעת חוק שמפלה את הבירה ב-5% אלכוהול לעומת היין ב-12% ויותר.

גיל סגל: אני רוצה לציין שגם אנחנו וגם כרמית, שמייצגת את המתחרים שלנו, יש לנו גם יינות וגם משקאות אלכוהוליים חריפים.

גיל סגל: זאת אומרת, ברמה העסקית יש לנו אינטרס לגבי כל המוצרים.

גיל סגל: יחד עם זה, לא יכול להיות מצב שיין, שיש בו פי שניים או פי שלושה שיעור אלכוהול בנפח יוחרג בעוד שהבירה לא תוחרג.

גיל סגל: להערכתי, זה מייתר את הדיון בכל סעיף וסעיף, כי אותה טענת אפליה תעלה על-ידנו.

גיל סגל: כל סעיף שיחריג את היין לעומת הבירה יהיה מאוד בעייתי מבחינתנו.

גיל סגל: כל הארגומנטים שנשמעו פה על-ידי משרד התמ"ת – למה יין לא ובירה כן בחוק - מפתיעים אותנו מאוד.

גיל סגל: תעשיית הבירה במדינת ישראל מעסיקה לא פחות עובדים, לא פחות משפחות שמתפרנסות ממנה.

גיל סגל: המפעלים האלה, אחד מהם הוא באזור קו עימות ומעסיק מאוד עובדים.

גיל סגל: חברת "טמפו" היא אחת החברות הוותיקות בארץ ומעסיקה עובדים.

גיל סגל: לגבי מבשלות בוטיק – יש לך טעות חמורה, גברתי נציגת משרד התמ"ת.

גיל סגל: יש הרבה מאוד מבשלות בוטיק - לא שאני מבין את הקשר בין מספר שחקנים למידת הרלוונטיות של החוק - אבל יש לא מעט עסקים קטנים.

גיל סגל: מה שכן יקרה - מכיוון שהפרסום לא מבטל צריכה אלא מייצר העדפה של מותג אחד על אחר – מה שתעשו בחוק הזה זה שתמנעו מעסקים חדשים להיכנס לתחום.

גיל סגל: מי שרוצה להשיק מחר מוצר חדש, להילחם ולהיכנס לתחרות, לא יוכל לעשות את זה כי אי-אפשר יהיה לפרסם אותו, אי-אפשר להשיק אותו.

גיל סגל: לכן, על פניו, זה מנוגד לכל מה שאתם מאמינים בו.

גיל סגל: לגבי הטענות שנשמעו פה על צריכת בירה - צריכת הבירה במדינת ישראל, ואצל בני הנוער בפרט, היא מן הנמוכות בעולם.

גיל סגל: יש מדינות מוסלמיות, ששם לכאורה אלכוהול אסור בצריכה, שצריכת הבירה גבוהה יותר מאשר במדינת ישראל.

גיל סגל: כך שהטענות שהצריכה עולה ועולה ושיש מין טרנד של מעבר ילדים לצריכת בירה – זה פשוט לא נכון.

גיל סגל: זה גם מנוגד למה שמופיע במצגת של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, שמראה בדיוק נתונים הפוכים, כך שאני לא מסוגל להבין על מה זה מתבסס.

גיל סגל: עוד הערה אחת כללית, לגבי כל האפקטיביות הפוטנציאלית של החוק הזה.

גיל סגל: אם זה נכון מה שהרשות הלאומית למלחמה בסמים אומרת, שילדים בני 10 עד 12 צורכים בעיקר יין, אנחנו יודעים – ואני חושב שהחברים שלנו מהיין יעידו על זה - שהיין זה אחד מהענפים שהם פחות עתירי הפרסום.

גיל סגל: הפרסום שם מאוד מקצועי, הוא מיועד - - -

יצחק וקנין: שואף לאפס.

גיל סגל: אז מה האפקטיביות של החוק הזה?

גיל סגל: אם זה נכון מה שאתה אומר ויין לא מפורסם, ויחד עם זה ילדים בוחרים דווקא ביין, זה רק מוכיח את מה שטענו - - -

יאיר גלר: יש את זה בבית, זה נגיש, קל להם להשיג את זה.

יצחק וקנין: זה יותר נגיש לקנות וודקה ב-14 שקל.

יצחק וקנין: אני אומר לך את זה באחריות.

גיל סגל: צודקת חברת הכנסת שאמרה שאתה לא יכול להילחם בזה דרך הפרסום.

יצחק קדמן: תחדור הביתה לילדים ותחנך אותם.

גיל סגל: צריך לחנך את הילדים, אנחנו צריכים להסביר לילדים את סכנות האלכוהול.

גיל סגל: אין לנו שום התנגדות לזה שתהיינה גם על היין וגם על הבירה תוויות אזהרה הגיוניות, שלא יצרו פניקה אלא באמת יחנכו לצריכה נכונה.

גיל סגל: אנחנו כבר עושים את זה, גם בפרסומות שלנו וגם על גבי התגיות שלנו, כי אנחנו בהחלט רואים את עצמנו אחראים לצריכה נבונה.

גיל סגל: לא מייעדים את המוצרים האלה לבני נוער מלכתחילה.

גיל סגל: אני רוצה גם מאוד להסכים עם מה שאמר חבר הכנסת וקנין – ילדים לא שותים בירות, כי הבירות לא טעימות להם.

גיל סגל: בירה זה משקה מר, זה משקה שבשביל שייצר את מה שכולם חושבים שהוא הסיבה שילדים צורכים הם צריכים לצרוך ממנו הרבה מאוד.

גיל סגל: זה כבד, זה מר, זה לא מה שילד מחפש.

גיל סגל: מה שילד שרוצה להשתכר מחפש זה את המשקה שמצד אחד ייתן לו כמות מאוד גדולה של אלכוהול ויהיה מתוק.

גיל סגל: לכן יש את כל ההרכבים של הרד בול וודקה, ואתה מאוד צודק.

יצחק וקנין: אנחנו רואים את זה.

גיל סגל: בני נוער שותים מעט מאוד בירה.

יאיר גלר: שליש מבני הנוער שותים בירה, ושותים בכמויות מאוד גדולות.

יאיר גלר: אבל יותר משליש מבני הנוער שותים יין, לפי הדוח שלכם.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יוצאים להפסקת צהריים של חצי שעה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דנון, מציע החוק, בבקשה.

דני דנון: אדוני היושב ראש, בהפסקת הצהריים התקיים דיון בהשתתפות אנשים שונים.

דני דנון: אני מבקש ממנכ"ל משרד הבריאות, מר רוני גמזו, להציג את המתווה.

דני דנון: אני חייב לומר שאני לא מת עליו, אבל הוא מתווה שנותן פתרון לבעיות השונות שעלו בדיונים הקודמים.

רוני גמזו: גם משרד הבריאות לא מת עליו, אבל אנחנו מנסים למצוא פתרון.

רוני גמזו: המילה "החרגה" היא לא המילה הנכונה, אנחנו פשוט נותנים מעמד שונה למשקאות אלכוהוליים מעל 15% ומעמד שונה למשקאות אלכוהוליים מתחת ל-15%.

רוני גמזו: בסעיף ההגדרות הכוונה להישאר עם ההגדרה של משקה משכר, שנלקח מחוק רישוי עסקים, אבל להגביל אותו למשקה שהוא מעל 15% ולפתוח הגדרה חדשה של משקה אלכוהולי, ולהגדיר אותו כמשקה של 15% ומטה.

רוני גמזו: אחר כך צריך לעקוב בכל החקיקה ובסעיפים השונים של החוק, במקומות מסוימים זה כולל את שני המשקאות ובמקומות אחרים זה כולל אך ורק את המשקה המשכר, שהוא מעל 15%.

רוני גמזו: סעיף 2 כולל את שני סוגי המשקאות.

רוני גמזו: מכיוון שאנחנו רואים בסעיף הזה סעיף שפונה - - - בסדר?

לאה ורון: לא, לא בסדר.

לאה ורון: תאפשר ליושב ראש לנהל את הישיבה.

אתי בנדלר: ברמה העקרונית, אני מבינה שמוצעים כאן תיקונים לרוב סעיפי הצעת החוק.

דני דנון: למספר בודד של סעיפים.

אתי בנדלר: אוקיי.

אתי בנדלר: לכל אותם סעיפים שמוצע בהם תיקונים, החל בסעיף 1, הוועדה צריכה קודם להצביע על בקשה לדיון מחדש ואז להחליט מה יהיה באותם סעיפים.

אתי בנדלר: הנושא של בקשה לדיון מחדש כלול בסדר היום, נכון, גברתי המנהלת?

לאה ורון: כן, כן.

לאה ורון: חבר הכנסת שי חרמש יכול להצביע במקום חבר הכנסת ישראל חסון.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הדיון מחדש בסעיף 1?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הדיון מחדש בסעיף 1 – פה אחד נגד – אין הבקשה לדיון מחדש בסעיף 1 נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: מה ההצעות לשינוי סעיף 1?

אתי בנדלר: תוספת של שתי הגדרות, אני מבינה.

רוני גמזו: ההגדרה של משקה משכר שקיימת כרגע בסעיף, תהיה לה תוספת שמגדירה שאחוז האלכוהול בו עולה על 15%.

אתי בנדלר: יהיו שתי הגדרות נוספות, שני סוגים של משקה משכר: משקה משכר - - -

רוני גמזו: משקה משכר ומשקה אלכוהולי.

אתי בנדלר: יהיה משקה משכר רגיל, נקרא לזה, ומשקה משכר המכיל אחוזי אלכוהול מופחתים.

אתי בנדלר: נכון?

רוני גמזו: כן.

אתי בנדלר: לגבי המופחתים – 15% ייכללו ברגיל או במופחתים?

רוני גמזו: במופחתים – 15% ומטה.

קריאה: משקה משכר, בהגדרה שלו זה 1% ומעלה, ולכן צריך בתוך משקה משכר להגדיר שהוא מעל 15% בחוק הזה.

קריאה: הגדרת משקה משכר בחוקים אחרים זה 1% ומעלה, אם רוצים לשנות, צריך בתוך הגדרת משקה משכר להגיד מעל 15%.

יצחק וקנין: אי-אפשר.

אתי בנדלר: לא, כי גם 2% ייחשב למשקה משכר, אבל המכיל אחוזי אלכוהול מופחתים.

אתי בנדלר: משקה משכר זה כל משקה שמכיל 1% אלכוהול ומעלה.

אתי בנדלר: בתוך המשקאות המשכרים יש שתי קטגוריות.

שי חרמש: אדוני היושב ראש, אני מבקש תיקון קטן, והוא לא מקח וממכר.

שי חרמש: 15% חוצה יין בין לבין, אני מבקש 15.5%.

שי חרמש: לא כדי להרוויח חצי אחוז אלא כדי לא לחצות יין.

שי חרמש: זה לא משא ומתן אלא פשוט תיקון של קטגוריה.

יצחק וקנין: מקובל עלי.

אתי בנדלר: אם כך, זה יהיה: מ-1% עד 15.5%; והשני: למעלה מ-15.5%.

אתי בנדלר: זה בקשר לסעיף 1.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על שתי הגדרות נוספות, שמחלקות משקאות לפי רמת האלכוהול – 15.5%.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 1 – פה אחד נגד - אין סעיף 1 נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

אתי בנדלר: זה לא יהיה הנוסח הסופי, כמובן.

אתי בנדלר: אבל אני מציעה שמכאן ואילך, לצורך הדיון בוועדה, נקרא לזה "רגיל" ו"מופחת", פשוט כדי שנוכל לדעת למה מתייחס כל סעיף.

כרמל שאמה-הכהן: "רגיל" ו"חזק", הייתי קורא לזה.

אתי בנדלר: אין בעיות.

רוני גמזו: כן, יותר טוב.

אתי בנדלר: בסעיף 2 יש איזשהו שינוי לעומת מה שאושר?

רוני גמזו: כן.

כרמל שאמה-הכהן: בקשה לדיון מחדש בסעיף 2 – מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד בקשה לדיון מחדש בסעיף 2 – פה אחד נגד – אין הבקשה לדיון מחדש בסעיף 2 נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: הבקשה אושרה.

רוני גמזו: אסביר.

רוני גמזו: אם המילים "משקה משכר" כוללות את שתי ההגדרות אז אין שינוי.

אתי בנדלר: ברור.

אתי בנדלר: לצורך הדיון, משקה משכר כולל גם משקה אלכוהולי חזק וגם רגיל.

כרמל שאמה-הכהן: אז אין צורך בשינוי.

גיל סגל: אם זה חל על הכול, איפה ההבחנה בין קל לכבד?

אתי בנדלר: אם כבר הסעיף הזה נפתח, אני רוצה להפנות להערה שכתבתי לסעיף 4.

אתי בנדלר: כתבתי שם שבסעיפים 2 ו-3(ג) התייחסנו לשם מסחרי במובן של שם היצרן.

אתי בנדלר: כשניסינו לעשות את ההתאמות ראינו שבמקרים מסוימים כשמדובר בשם מסחרי הכוונה היא לשם של מותג, למשל רד בול, ובמקומות אחרים הכוונה היא לשם היצרן.

אתי בנדלר: אני מניחה שבסעיף 2 – אני כבר אעשה את ההבהרות הנדרשות גם כאן – מדובר בשם מסחרי של יצרן של משקה משכר, למשל, "כרמל מזרחי".

אתי בנדלר: אז אכתוב את זה ברחל בתך הקטנה, נכון?

יאיר גלר: אפשר להבהיר לבני תמותה מה נאמר בסעיף 1?

כרמל שאמה-הכהן: הגדירו שני סוגי משקאות אלכוהולי – עד 15.5% ומעל זה.

יאיר גלר: יש כינוי לכל אחד מהם?

כרמל שאמה-הכהן: משקה משכר רגיל ומשקה משכר חזק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז זה אומר שכל הפרסום הוא רגיל, בלי החרגה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו הפשרה שהגעתם?

כרמל שאמה-הכהן: זו הפשרה שהגיעו אליה משרד הבריאות וחברי הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אני גם לא אוהב את זה, אבל - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משרד הבריאות, זו הפשרה שהגעתם אליה?

רוני גמזו: כן, זו הפשרה, לאור העובדה שנאמר כאן שמשרד התמ"ת לא יאפשר התקדמות בהליך החקיקה.

רוני גמזו: אנחנו במסגרת ממשלתית אז רצינו למצוא פתרון לזה, וזה הפתרון שהגענו אליו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, אפשר שההצעה הזאת תהיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 2, עם ההבהרה של היועצת המשפטית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דקה, לפני - - -

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף, עם ההבהרה של היועצת המשפטית?

לאה ורון: חבר הכנסת מקלב מצביע במקום חבר הכנסת אייכלר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה רגע, אתה יכול - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא קיבלת רשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 2 – רוב נגד – אין סעיף 2 נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועכשיו אפשר לר?

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה מה שאתה אומר אז יכול להיות שאגיש רביזיה, כי אני רוצה לשאול האם אנחנו יכולים לעשות את מה שאתם רוצים, ובתנאי - - -

כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר להגיש רביזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא?

כרמל שאמה-הכהן: הוא כבר אושר.

כרמל שאמה-הכהן: הייתה כבר רביזיה.

לאה ורון: כי כבר הוגשה בקשה אחת לדיון מחדש על אותו סעיף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מוזרה לי קצת ההצעה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שרוצים ללכת על המשקאות החריפים היותר כבדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ברור, כבר דיברתי גם על זה שיין זה בריא והכול טוב ויפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש פה טעם לפגם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה מסר ברור – חבל שאנחנו מגישים את ההצעה הזאת, כי המסר הוא ברור – שמתחת ל-15.5% אלכוהול אפשר לשתות אלכוהול.

יצחק וקנין: זה לא המסר.

יצחק וקנין: את מטעה את הציבור.

יצחק וקנין: על כל בקבוק יין יהיה כתוב.

יצחק וקנין: הרים יהיו ברורים, גם על בקבוק קטן יהיה כתוב.

יצחק וקנין: כל העניין זה פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר הכנסת וקנין, אתה לא נותן לי לר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אפשר להגיד שזה יהיה מותנה – אני שואלת אותך, גברתי היועצת המשפטית - במחקרים שייעשו במהלך תקופה מסוימת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יראו שבאמת אין עלייה בצריכת אלכוהול אז תהיה זכות למשרד הבריאות ולהכניס גם את המשקאות שיש בהם מתחת ל-15.5%.

אתי בנדלר: בשלב זה, כל מה שנעשה הוא הצעה להבחין בין שני סוגי משקה האלכוהול.

אתי בנדלר: דרך אגב, העירו לי קודם שזה מ-1%, אז מ-2% זה נחשב למשקה אלכוהולי.

אתי בנדלר: ההבחנה היא בין משקאות שמכילים 2% עד 15.5% אלכוהול ולמעלה מ-15.5%.

אתי בנדלר: זה השינוי היחיד שעד כה הוצע.

אתי בנדלר: סעיף 2 כרגע - לא אושר שום שינוי מהותי, אושר איזשהו שינוי בנוסח.

אתי בנדלר: ברגע שיהיה איזשהו סעיף מהותי, שאת חושבת שההבחנה בין שני סוגי המשקאות האלכוהוליים בעייתית – תציעי שם את ההצעה שלך.

אתי בנדלר: כרגע אין בעיה עם מה שאושר עד כה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, אנחנו ממשיכים.

אתי בנדלר: ממשיכים הלאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל איסור פרסום משקה נשאר?

יאיר גלר: אז מה נתנה האבחנה בין שני הסוגים, מר גמזו?

אתי בנדלר: באיסור פרסום למשקה משכר – כרגע אין הבחנה.

אתי בנדלר: כל משקה משכר שהוא, בשלטי חוצות או בעיתונים.

רוני גמזו: כבודכם, בסעיף 2 מדובר בפרסום לקטינים.

רוני גמזו: רציתם שם הבחנה?

יאיר גלר: איפה כתוב פרסום לקטינים?

אתי בנדלר: לא, לא, ממש לא.

לאה ורון: בפסקה (2) מדובר על קטינים, אבל מדובר על סעיף 2 ולא על פסקה (2).

רוני גמזו: בסעיף 1 אמרנו שאין צורך בפרסום בשלטי חוצות.

רוני גמזו: אנחנו חושבים שבכלל המשקאות האלכוהוליים לא דרוש פרסום בשלטי חוצות, זה נחשף כלפי ילדים, כלפי נוער.

רוני גמזו: זו המגבלה.

רוני גמזו: לא הסרנו את כל המגבלות.

גיל סגל: אז בשביל מה יצרתם את האבחנה?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל - - -

דני דנון: אתם רוצים את הכול, זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דנון, הצבענו על הסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: גמרנו.

כרמל שאמה-הכהן: מה הלאה?

לאה ורון: הסעיף אושר.

נעמי רייש: נצטרך לשלוח אלינו בחזרה את העניין הזה, כי אני לא בטוחה שזה יסיר את ההסתייגות.

דני דנון: אין בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כך, למה להחריג שלטי חוצות?

אתי בנדלר: אוקיי.

אתי בנדלר: אני מבקשת שאם כן, תודיעו לי עד סוף השבוע.

אתי בנדלר: אני מבקשת את ההסתייגות, כמובן, בחתימת השר.

גיל סגל: לגבי סעיף 2, אני רוצה - - -

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר, אי-אפשר לפתוח אותו גם אם תשכנע.

כרמל שאמה-הכהן: טכנית, אי-אפשר לפתוח אותו כי כבר נעשתה בו רביזיה.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם תשכנע את כולם פה אחד, תקנון הכנסת כבר לא מאפשר לפתוח אותו.

לאה ורון: כי נעשתה בו רביזיה.

כרמל שאמה-הכהן: נעשתה בו רביזיה, כבר אי-אפשר לפתוח אותו.

אתי בנדלר: אני מבקשת, כל הצעה שרוצים להעלות לגבי סעיף שהדיון מחדש בו אושר, לבקש רשות דיבור לפני שהיושב ראש מעמיד להצבעה, כדי למנוע תקלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אפשר להבין, רגע?

כרמל שאמה-הכהן: די, יוליה.

כרמל שאמה-הכהן: הסבירו לך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תשמע, זה ממש - - -

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, זה בכל דיון.

כרמל שאמה-הכהן: את חוזרת ומעכבת את הדיונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה, אני מצטערת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, אני שואלת שאלות שקשה לך לענות עליהן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת מה זה אומר שאנחנו מפרסמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה מה, את כולם מפרסמים?

אתי בנדלר: לא מפרסמים בכלל.

אתי בנדלר: להיפך, חל איסור על כולם.

לאה ורון: מתחת ל-15.5% - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לי זה מתאים, אני רק לא מבינה בשביל מה עשו החרגה.

אתי בנדלר: מנכ"ל משרד הבריאות מודיע שיש בקשה לדיון מחדש בסעיף 3.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על בקשה לדיון מחדש בסעיף 3.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד דיון מחדש בסעיף 3 - פה אחד נגד – אין הבקשה לדיון מחדש בסעיף 3 נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הבקשה אושרה פה אחד.

לאה ורון: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ מצביעה במקום חבר הכנסת יואל חסון.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני מנכ"ל משרד הבריאות.

רוני גמזו: לגבי סעיף 3 - שלושת סעיפי המשנה שלו, הכוונה היא שלא יחולו על משקה משכר רגיל, למעט למול אוכלוסייה של קטינים.

רוני גמזו: מדובר כאן: שלא ישווק אדם משקה ללא תמורה; לא יוענק משקה משכר בתוכניות טלוויזיה ורדיו וכו'.

רוני גמזו: ההסכמה היא שהסעיפים האלה יחולו רק על משקה משכר חזק, למעט המצב של משקה משכר רגיל שמיועד לקטינים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משקה אלכוהולי שמיועד לקטינים.

אתי בנדלר: אני לא בטוחה שאני מבינה את העניין.

לאה ורון: אתה מוכן להבהיר עוד פעם מה אתה אומר לגבי קטינים?

אתי בנדלר: "לא ישווק אדם משקה משכר לצרכן" – לילד – "שאליו נלווים פרס או זכות להשתתפות בהגרלה"?

אתי בנדלר: הרי אסור לשווק בכלל משקה משכר לילדים, אז זה לא רלוונטי.

רוני גמזו: יהיה מותר משקה משכר רגיל לבגירים.

אתי בנדלר: הרי האיסור הוא על שיווק.

אתי בנדלר: אסור לשווק משקה משכר שנלווה אליו איזושהי זכות להגרלה או פרס - זאת אומרת:

אתי בנדלר: אם תקנה בקבוק וודקה תוכל להשתתף בהגרלת טיסה לחוץ לארץ.

אתי בנדלר: נכון?

אתי בנדלר: אבל וודקה אסור כך וכך לשווק לילדים, אז זה לא רלוונטי.

אתי בנדלר: אני לא צריכה לומר את זה.

רוני גמזו: איפה יש סעיף כזה שאסור לשוק לילדים?

לאה ורון: איסור מכירת אלכוהול לילדים.

אתי בנדלר: לילדים מתחת לגיל 18.

רוני גמזו: הגרלות ופרסים כלולים?

אתי בנדלר: גם אם אין הגרלות ופרסים.

אתי בנדלר: אסור למכור אלכוהול לקטינים.

אתי בנדלר: אני טועה, יפעת?

יפעת רווה: את צודקת.

יפעת רווה: אסור למכור אלכוהול לקטינים, נקודה.

רוני גמזו: אבל לא על זה מדובר.

אתי בנדלר: מדובר בזה שאסור לשווק משקה משכר, כשאל שיווק המשקה המשכר נלווים הגרלה או פרס.

גיל סגל: אבל אם זה עד 15% אז מותר, זה מה שהוא ניסה להגיד.

גיל סגל: למעט, שזה לא לקטינים.

אתי בנדלר: אבל לקטינים אסור בכלל לשווק, גם לא 2%.

אתי בנדלר: זה אסור מכוח חוק אחר.

דני דנון: את אומרת להוריד את הקטינים.

אתי בנדלר: אני לא צריכה לכתוב.

אתי בנדלר: סעיף (א) לא רלוונטי לגבי הקטינים, עכשיו בואו נבדוק את (ב).

יצחק וקנין: אסור לילדים.

אתי בנדלר: אני חושבת שגם ב-(ב) זו אותה הערה שאמרתי לעניין סעיף קטן (א), יתקנו אותי אם אני טועה.

אתי בנדלר: עכשיו אני מבקשת הסברים לעניין סעיף קטן (ג).

אביגיל סון: אני רוצה לציין שההגדרה כאן של שיווק היא יותר רחבה ממכירה.

אתי בנדלר: לכן ביקשתי שיוציאו לי את החוק, כדי לבדוק את הנקודה הזו.

אתי בנדלר: מכיוון שאני צריכה לבדוק את היחס בין הוראות חוק העונשין לבין החוק הזה, אכתוב שזה מוגבל לקטינים.

אתי בנדלר: ככל שיש צורך, אתקן את סעיפים קטנים (א) ו-(ב).

אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (ג): "לא יוענק משקה משכר כפרס בתכנית המשודרת בטלוויזיה או ברדיו - - -" הפרס הזה לא יוענק רק אם הפרס מוענק לילד?

רוני גמזו: לא, בכלל לא יוענק.

רוני גמזו: זה נשאר.

רוני גמזו: אתם נותנים פרסים בתוכניות טלוויזיה?

קריאה: כן, ודאי.

רוני גמזו: אז אל תיתנו.

גיל סגל: אז איפה האבחנה בין הקל לכבד?

גיל סגל: בשביל מה יצרנו את סעיף ההגדרות?

גיל סגל: למישהו יש רצון לפתוח את הסעיף הזה ולשנות אותו?

רוני גמזו: לא.

אתי בנדלר: את סעיף קטן (ג) לא משנים.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) משנים רק במידת הצורך, ככל שיש צורך להרחיב מעבר לאיסורים שבחוק העונשין.

אתי בנדלר: זה הסיכום.

קריאה: יש בעיה גם בסעיף (ג).

קריאה: יש חברות שעושות תוכן שיווקי באירועי קיץ שונים, שהמותג שלהם הוא הפרסומת.

אתי בנדלר: אז חברי הכנסת לא מוכנים להתיר את זה.

אביטל און שחר: אני מבקשת הבהרה, בבקשה, של סעיף קטן (ג).

אביטל און שחר: אני צריכים לזכור שהחוק הזה הוא הגבלה על פרסום, ויש לי תחושה שאנחנו מטילים את כל כובד תכלית החוק על הפרסום.

אביטל און שחר: עם כל הכבוד, הפרסום נעשה במספר מדיות - בטלוויזיה, בשלטי חוצות, ברדיו ובמדיה הכתובה – ואי-אפשר להתייחס לפרסום במדיה אחת באותה דרך שמתייחסים לפרסום במדיה אחרת.

אביטל און שחר: כמו שאמרה הגברת ממשרד החינוך, אנחנו מבינים את הצורך להגן על הקטינים, והתכלית הזאת נמצאת היום בחקיקה.

אביטל און שחר: אנחנו פועלים בהתאם לכללי הרשות השניה.

דני דנון: מה ההסתייגות לגבי הסעיף?

אביטל און שחר: אין לי הסתייגות, אני רוצה שיבהירו אותו.

דני דנון: לא יינתן פרס בתוכנית המשודרת בטלוויזיה או ברדיו, ולא יוזכר שמו של הגורם מעניק הפרס.

אביטל און שחר: חיכיתי מאוד בסבלנות על מנת להגיד את מספר המשפטים שיש לי, ואם תרשה לי לסיים אותם זה יהיה מאוד קצר.

דני דנון: את רוצה שלא יהיה הסעיף הזה?

דני דנון: אני לא מבין את ההסתייגות.

אביטל און שחר: אני רוצה שיישאר הסעיף הזה, אבל אני גם רוצה להגיד את מה שאני מבקשת להגיד.

אביטל און שחר: הגעתי לכאן, ואני מבקשת רק שתיתן לי לסיים.

אביטל און שחר: תודה.

אביטל און שחר: בכל מה שקשור לשידורי טלוויזיה, יש הגנה על-ידי הכללים.

אביטל און שחר: יש את 27 לכללי הפרסומת ואת 23 לאתיקה, ואנחנו פועלים לפיהם.

אביטל און שחר: אין היום פרסום של אלכוהול מכל סוג שהוא במסגרת תוכניות לקטינים, דהיינו עד 10:00 בערב.

אביטל און שחר: זה שיהיה ברור.

אביטל און שחר: כשאנחנו מסתכלים על סעיף 4 לחוק, שנותן רשימה מסוימת של 9 אלמנטים - היום הוכרו 11 אלמנטים – אז האדון שישב כאן קודם ורצה להגיד שיין הוא בריא, לא ניתן לעשות את זה כי זה לא כלול בתשעת האלמנטים האלה.

דני דנון: נכון, זו מהות החוק.

אביטל און שחר: שיין הוא בריא - - -

דני דנון: לא, לא יהיה תיאור של זה, וזו מהות החוק.

אביטל און שחר: אתה לא יכול להגיד את זה, אדוני.

אביטל און שחר: אני חושבת שאנחנו הולכים כאן צעד אחד רחוק מדי.

אביטל און שחר: אנחנו צריכים לזכור שבסופו של ר החוק בא כדי להגביל את הפרסום אבל הוא לא בא כדי לעצור אותו.

אביטל און שחר: החוק הזה, בנוסחו היום, עוצר לחלוטין את הפרסום, לפחות בכל מה שקשור במדיה של הטלוויזיה.

אביטל און שחר: לא יהיה פרסום, לא ניתן יהיה לעשות את הפרסום.

יצחק קדמן: יש רים יותר חשובים מאשר הכסף.

אביטל און שחר: אני רוצה להגיד לך שזה פשוט פופוליזם זול.

יצחק קדמן: פופוליזם זול זה התוכניות שאתם משדרים והמסרים שאתם מעבירים לנוער.

אביטל און שחר: אני מעדיפה לא לענות על זה.

יצחק קדמן: אין לך מה לענות.

כרמל שאמה-הכהן: סיימת את רייך, גברתי?

גיל סגל: אבל איפה האבחנה?

גיל סגל: אנחנו לא מבינים בשביל מה האבחנה.

אביטל און שחר: צריך לעשות את האבחנה גם לגבי הענקת הפרס.

אביטל און שחר: אני לא מבינה האם היום הענקת הפרס היא במסגרת תוכניות טלוויזיה שמיועדות לילדים?

אביטל און שחר: איך?

אביטל און שחר: האם עצם ההענקה?

אביטל און שחר: האם רק הגורם שמעניק?

אביטל און שחר: לדוגמה, היין זה גורם שמעניק פרסים.

אביטל און שחר: זה חלק מתרבות האוכל במסגרת תוכניות בישול כאלה ואחרות, וגם על זה צריך לתת את הדעת.

אביטל און שחר: בכל מקרה, כל מה שקשור היום במדיה הטלוויזיות, תכלית החוק מיושמת היום הלכה למעשה.

אביטל און שחר: אנחנו לא יכולים לשדר שום פרסומת לפני השעה 10:00 בלילה ביום חול ובשבת 10:30 בשבת.

אורי אורבך: אבל מה זה יעשה?

אביטל און שחר: 10:00 בלילה זה קטינים, אתה רוצה להגביל את הפרסום לקטינים.

אורי אורבך: נכון, וקטינים ב-10:00 בלילה הולכים לישון.

אביטל און שחר: כן.

אורי אורבך: תבואי אליי הביתה.

אביטל און שחר: אלה כללי הרשות.

אורי אורבך: בסדר, אנחנו לא מחוקקים רק לרשות השניה.

אורי אורבך: אנחנו עושים חקיקה ראשית.

רוני גמזו: בסעיף 3, סעיפי משנה (א) ו-(ב) התרנו את הפעולה למשקה שהוא מתחת ל-15%.

רוני גמזו: לגבי סעיף (ג) - לא ניתן להחריג אותו, מכיוון שיש כאן - - -

דני דנון: אנחנו לא נוגעים בו, לא פותחים עכשיו את כל הרים שלא מרים עליהם.

אביטל און שחר: למה לא?

רוני גמזו: טכנית לא ניתן, כי ההגבלה היא לקטינים.

אביטל און שחר: בכללי הרשות השניה מה היא תוכנית לקטינים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, גברתי.

אורי אורבך: אני עבדתי מול הרשות השניה כל כך הרבה שנים.

אורי אורבך: אנחנו מחוקקים ויש רשות שניה, ולא הם קובעים את הכללים של הצדק, היושר או המוסר.

אביטל און שחר: זה לא קשור ליושר או מוסר.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, גברתי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

סער פאוקר: ישבנו בהפסקה והגענו להסכמות, וצר לי שאני רואה שמנסים לפתוח אותן.

כרמל שאמה-הכהן: מה אתה מציע?

סער פאוקר: ההסכמה שהייתה היא שסעיף 3 לא יחולו על המשקאות שמכונים רגיל.

כרמל שאמה-הכהן: לא מקובל על חברי הכנסת.

סער פאוקר: סליחה, זה מה שסוכם בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: מה שקובע זה מה שמוסכם פה, וזה לא מוסכם כרגע.

סער פאוקר: רק אסיים.

סער פאוקר: למעט הנושא של קטינים - יש הגדרה לתוכניות המשודרות לקטינים.

דני דנון: סליחה, אתם לא רוצים עכשיו לחלק יין בטלוויזיה?

דני דנון: שייתנו בטלוויזיה בקבוקי יין כמתנות?

דני דנון: אתם אומרים שאתם לא עושים את זה ממילא.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, כבר דנו בסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: הדיון בסעיף הזה מוצה מזמן, עכשיו זה רק שינויים ושינויים יציעו חברי הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו מחברי הכנסת יש שינויים להצעת החוק?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

רעיה שטנר: אני מהמשרד לביטחון הפנים.

רעיה שטנר: אנחנו מבקשים לשמור לעצמנו את הזכות להגיש הסתייגות, גם לגבי הסעיף הזה וגם לגבי יתר הסעיפים, ובייחוד לגבי סעיף 1.

רעיה שטנר: השר שלנו נמצא כרגע בחו"ל ואנחנו מבקשים שתינתן לנו מספיק ארכה כדי שנוכל לדון.

רעיה שטנר: אני מאמינה שגם משרד המשפטים, בדומה למשרד התמ"ת, ירצה לשבת אתנו ולדון ברים על מנת להגיש הסתייגויות.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: למה זה קשור לסעיף 3?

יצחק וקנין: גם אנחנו נגיש הסתייגויות.

אתי בנדלר: אני רוצה להעיר משהו בקשר לזכות להסתייג.

רעיה שטנר: אנחנו לא שינינו את העמדה, בניגוד למשרדים אחרים ולעמדות אחרות שהושמעו פה.

רעיה שטנר: אפשר להסתכל אחורנית, גם בפרוטוקולים של הוועדה, גם של הדיונים המכינים לוועדה וגם ברי חקיקה אחרים.

רעיה שטנר: כמו שהסביר חבר הכנסת אזולאי, החוק הזה הוא חלק מנך חקיקה שלם בכל הנושא של מאבק בתופעת השכרות.

רעיה שטנר: הוא לא עומד לבדו.

אתי בנדלר: ברשותך, אדוני היושב ראש, בקשר לשמירת זכות ההסתייגות.

אתי בנדלר: אין לי עם זה שום בעיה, אבל אני רוצה להבהיר שבמסגרת ההסתייגויות, ככל שיוגשו, לא אניח הסתייגויות שאינן נובעות בדיוק מהשינויים שנעשו עכשיו.

אתי בנדלר: דהיינו, ככל שההסתייגויות האלה תבואנה לאיין את האבחנה בין משקה משכר רגיל לבין משקה משכר חזק - זו הצעה שלכם שלא לעשות את ההבחנה, ולגבי זה אתם שומרים את זכות ההסתייגות.

אתי בנדלר: לא ניתן יהיה להעלות הסתייגויות שמשמעותן הצעות שלא הועלו כאן בוועדה.

אתי בנדלר: זה נכון לגבי השרים וזה נכון לגבי חברי הכנסת.

יאיר גלר: היועצת המשפטית יכולה להסביר לנו את ההסכמה על סעיף 3(ג)?

יאיר גלר: יש בו תוספת שאומרת "קטינים", מה המשמעות?

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) אין קטינים, זה חל לגבי כולם.

אתי בנדלר: מה שעומד כרגע להצבעה בסעיף 3 הוא סעיף קטן (א) ו-(ב), ככל שיהיה צורך לסייג אותם, בהתחשב בהוראות חוק העונשין האוסרות על מכירה ואספקה של אלכוהול וילדים.

אתי בנדלר: יובהר שזה יחול רק על משקאות אלכוהוליים רגילים המיועדים לקטינים.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) אין שום שינוי.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 3 עם השינויים?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 3 – פה אחד נגד – אין סעיף 3 נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 4.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הבקשה לדיון מחדש בסעיף 4?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף הבקשה לדיון מחדש בסעיף 4 – פה אחד נגד – אין הבקשה לדיון מחדש בסעיף 4 נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הבקשה אושרה.

רוני גמזו: הבקשה הייתה להוסיף מרכיבים נוספים בנושא של הפרסומת.

רוני גמזו: נוסף סעיף קטן (10) שמאפשר להוסיף מרכיבים נוספים, ובלבד שהפרסום הוא בכתב עת מקצועי, שאישר שר הבריאות.

אתי בנדלר: תבהיר את זה, אדוני.

אתי בנדלר: הרים צריכים להיות מאוד ברורים, מה מותר ומה אסור.

אתי בנדלר: רק פרטים שמוסרים מידע, על זה מדובר, כן?

דני דנון: רוני, מדובר על הרמה הפחותה?

רוני גמזו: הסעיף עצמו אומר מה הם הפרטים שיהיו בפרסומת.

דני דנון: אבל לרמה הפחותה.

רוני גמזו: אני חושב שאתה צודק.

יאיר גלר: לא הבנו.

יאיר גלר: אתם מרים ביניכם.

דני דנון: נוסף סעיף קטן (10), שמציין שברמת האלכוהול הפחותה אפשר לפרסם בכתבי עת מקצועיים, באישור שר הבריאות.

יאיר גלר: ובמקומות אחרים אסור לפרסם את שם המוצר, תכולת המוצר?

יאיר גלר: אז צודקת הגברת - סגרתם את הפרסום.

יאיר גלר: אם הפרסומת המותרת למשקה אלכוהולי לא תכלול לא את שמו, לא את צורתו ולא את מראהו, אז איזו פרסום עשינו?

דני דנון: תכלול את השם ואת הצורה.

יאיר גלר: "לא תכלול את הפרטים האלה - - - "

יצחק וקנין: או שמחזיקים נוסח לא נכון או שאני לא יודע מה להגיד.

אתי בנדלר: אני רוצה להעיר לגבי ההצעה של מנכ"ל משרד הבריאות.

אתי בנדלר: מדובר על אפשרות בפרסומת, ככל שהיא מותרת, אילו פרטים מותר יהיה לכלול בה.

אתי בנדלר: כאן מוצע לאשר גם פרטי מידע נוספים, ככל שמדובר בכתבי עת מקצועיים.

רוני גמזו: שאושרו על-ידי שר הבריאות.

אתי בנדלר: יש לי שתי הערות.

אתי בנדלר: א.

אתי בנדלר: הוסף על-ידי חבר הכנסת דנון שהתוספת הזאת היא רלוונטית רק ככל שמדובר במשקה אלכוהולי רגיל.

אתי בנדלר: אני רוצה להציע לכם לשקול את זה שוב, כי ככל שמדובר בכתבי עת מקצועיים, לא רלוונטי מה אחוז האלכוהול במשקה.

אתי בנדלר: ב.

אתי בנדלר: ככל שמדובר בכתבי עת מקצועיים, אין הרי הגדרה מה זה וניתן להתחכם.

אתי בנדלר: סליחה, אני לא רוצה להטיל דופי באף עיתון, אבל כמובן שעיתון יכול להוציא מוסף נפרד ולכתוב שזה כתב עת מקצועי.

אתי בנדלר: לכן ההצעה המקורית הייתה: שהוכר לעניין זה על-ידי שר התמ"ת, בהתייעצות עם שר הבריאות.

אתי בנדלר: אפשר למצוא איזשהו מנגנון אחר, יותר קל ויותר פשוט, אבל עדיין, כשכותבים "כתב עת מקצועי", לומר: שהוכר לעניין זה על-ידי גורם כלשהו, שאתם תחליטו מה הוא.

יאיר גלר: סליחה, גברתי היועצת המשפטית.

יאיר גלר: בתשעת הסעיפים שהתרתם אני מבקש, כדי שיהיה לזה ערך פרסומי בסוף היום – זו פרנסתנו - להתיר גם משהו שלכם לא עלה ואנחנו קוראים לו "הסיסמה הפרסומית".

רוני גמזו: לא, לא, לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מדובר בפרנסה עכשיו, מדובר בעתיד מדינת ישראל.

יאיר גלר: שם היצרן, שם המוצר, צורת אריזה - הכול מותר, רק לא את סיסמתו הפרסומית.

רוני גמזו: נכון.

רוני גמזו: מידע מותר, סיסמה זה לא מידע.

דני דנון: סעיף קטן (10): פרטי מידע נוספים בכתב עת מקצועי - - -

יאיר גלר: פרסום זה לא מידע.

יאיר גלר: אז תסגרו את הפרסום, למה לעשות כאילו?

יאיר גלר: הסיסמה הפרסומית – זה מה שיגרום לשכרות במדינת ישראל.

יאיר גלר: באמת.

יאיר גלר: אתה יודע מה?

יאיר גלר: רק באלכוהול הנמוך.

יצחק קדמן: מה זה נמוך?

יצחק קדמן: אין נמוך ואין גבוה.

יאיר גלר: איחרת לפגישה, יש נמוך.

רוני גמזו: התשובה היא לא.

רוני גמזו: זה לא נכון לעשות את זה.

אורי אורבך: אבל אתם כל הזמן רוצים כפל מבצעים.

אורי אורבך: הולכים על ר אחד – אפילו על כתבי עת מקצועיים.

אורי אורבך: זה הוצע פה בהתחלה, אני הצעתי את זה כשאמרנו: עזבו את הרים הגדולים, בואו נתפשר על הרים הקטנים.

אורי אורבך: אז את זה אתם כבר לוקחים, אחר כך אני שומע שיש פשרה על הבירה, שזה מוציא את החוק מעיקר טיבו וערכו.

אורי אורבך: ואז אתם אומרים: אז מה נשאר, רק כתבי עת מקצועיים?

אורי אורבך: רבותי, מגיעים להסכמות, אלה הסכמות.

אורי אורבך: לדעתי, ההסכמות מוציאות את התוכן.

כרמל שאמה-הכהן: זו גם דעתי, אבל אלה ההסכמות.

אורי אורבך: אני מבין משרד החקלאות, אבל מה משרד - - - ?

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל זה עדיף מכלום.

אורי אורבך: לא בטוח.

יצחק קדמן: זה מעביר מסר לבני נוער שיש אלכוהול שמותר לשתות אותו.

יצחק קדמן: זה המסר שאתם מעבירים: בירה זה לא נורא, שיגמור כמה בירות.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה שיהיה ברור מרגע זה: מי שלא יר מרגע זה ברשות דיבור ייקרא לסדר וייצא החוצה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתכוון לזה.

כרמל שאמה-הכהן: זה כולל גם מי שינהל שיחות ביניים שיפריעו לדיון.

כרמל שאמה-הכהן: הדיון הזה לא מתנהל בצורה נורמלית.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר הררי.

יגאל הררי: אנחנו מבקשים להוסיף לתשעת הסעיפים האלה סעיף (10): באמצעי תקשורת אלקטרוניים, לשדר באודיו בלבד גם תיאור המשקה או היצרן ובלבד שייתן בתיאור הצגת שתייה בלתי מבוקרת של משקה משכר או שאינו משכר.

יגאל הררי: שתיית משקה משכר תורמת - - - לאיכות חיים או עידוד שתייה על-ידי קטינים.

יגאל הררי: ליאור, היועץ המשפטי שלי פה.

לאה ורון: אם היית מביא לנו את הנוסח לפני כן היה לנו הרבה יותר קל.

יגאל הררי: אמרו לי שאבקש רשות דיבור רק בזמן שהסעיף עולה.

לאה ורון: הכול נכון, רק יכולת לתת לנו את הנוסח.

דני דנון: אפשר לחזור שוב על הסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יכול להציע את הסעיף, רק מישהו מחברי הכנסת יכול.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו מאמץ את ההצעה?

דני דנון: אתה יכול לחזור על ההצעה?

יגאל הררי: ליאור, אתה יכול לחזור על ההצעה?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, ליאור.

ליאור חריש: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף נוסף קטן בסעיף 4, שאומר שבאמצעי תקשורת אלקטרוני, שמשדר באודיו בלבד – כלומר רדיו – גם תיאור המשקה או היצרן, ובלבד שאין בתיאור הצגת שתייה בלתי מבוקרת של משקה משכר - -

רוני גמזו: לא.

ליאור חריש: - - או תיאור הטוען או מרמז כי שתיית משקה משכר גורמת להצלחה או לאיכות חיים ומעודדת שתייה על-ידי קטינים.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו מחברי הכנסת מאמץ את ההצעה הזו?

דני דנון: עם תיאור היצרן אני יכול לחיות, כי זה כתוב במקומות אחרים.

דני דנון: אבל תיאור המשקה זה בעייתי.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה תיאור היצרן.

אתי בנדלר: שם היצרן מותר, זה קיים בפסקה (3).

כרמל שאמה-הכהן: מישהו מחברי הכנסת מאמץ את ההצעה שהוצעה כאן?

כרמל שאמה-הכהן: אף אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אנחנו עוברים לדובר הבא.

אביגיל סון: כדי להבין: אתם מצביעים עכשיו על ההוספה של פרטי מידע נוספים, נכון?

אתי בנדלר: כן.

אביגיל סון: כדי להבהיר – פרטי המידע ייקבעו בתקנות, לא בחוק.

אתי בנדלר: זה לא מה שהוצע.

אתי בנדלר: אם את מציעה את זה - - -

רוני גמזו: לא, לא בתקנות.

אביגיל סון: אם כך, אני רוצה להבין מה הוסף.

לאה ורון: מה הם פרטי המידע שהתווספו?

אתי בנדלר: כל פרטי מידע נוספים - -

רוני גמזו: - -שיאשר השר.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת, ירצו לעשות פרסום יפנו לשר?

אתי בנדלר: מה שמציעה גברת סון ממשרד המשפטים, שהפרטים ייקבעו בתקנות.

אתי בנדלר: אתה הצעת שזה יהיה פתוח לגמרי, לא כתבת שיאשר השר.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אם אתה משאיר את זה לשיקול דעת המפרסם – מה הוא רוצה לפרסם ושיוכל לפרסם כל מה שהוא רוצה – או להגביל אותו בפרטי המידע הנוספים.

אתי בנדלר: אם להגביל אותו – זה צריך להיות בתקנות שיקבע השר ולא שיאשר השר.

אתי בנדלר: יאשר השר זה פר פניה ספציפית; שיקבע השר – שיקבע בתקנות.

רוני גמזו: שיקבע.

לאה ורון: שיקבע כשמדובר בירחון מקצועי?

לאה ורון: השר יהיה יותר מקצועי מאשר המקצוענים לגבי - - -?

אתי בנדלר: יביאו תקנות איזה פרטי מידע נוספים.

אתי בנדלר: זה בסדר גמור, זה מקובל לחלוטין.

רוני גמזו: בסדר גמור, מקובל.

אתי בנדלר: פרטי מידע נוספים שיקבע השר.

אביגיל סון: אוקיי.

אביגיל סון: גם פרטי המידע ייקבעו על-ידי השר וגם כתבי העת יאושרו על-ידי השר.

אביגיל סון: אני רק רוצה להיות בטוחה שאני מבינה.

אתי בנדלר: כן, ובכל מקרה מדובר בשר התמ"ת, גם פרטי המידע הנוספים?

רוני גמזו: שר התמ"ת ושר הבריאות.

אתי בנדלר: שניהם ביחד?

כרמל שאמה-הכהן: לא צריך את הסרבול הזה.

דני דנון: שר התמ"ת.

רוני גמזו: שר התמ"ת.

יצחק וקנין: אם לא תשימו אחד לא יהיה כלום – אחד ימשוך לפה והשני ימשוך לשם.

לאה ורון: כתב העת המקצועי, החלטתם שיהיה מוכר על-ידי שר התמ"ת.

אתי בנדלר: זה חד-פעמי.

לאה ורון: אז ששר התמ"ת יקבע גם את זה וגם את זה.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על השינוי עם שר התמ"ת בסופו.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 4 עם פסקה (10)?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 4 – פה אחד נגד – אין סעיף 4 נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: עוד סעיפים לשינוי?

אביטל און שחר: האם אנחנו יכולים לשקול להוסיף סיסמה פרסומית בכפוף לכך שלא תתאר - - -

קריאות: לא.

קריאות: בשום אופן לא.

דני דנון: "וודקה מחליקה לי בגרון", יש שלט כזה ליד בית-הספר של הבן שלי.

אביטל און שחר: לא מרים על הכבדים.

דני דנון: לא משנה – בירה מחליקה לי בגרון, יין מחליק לי בגרון.

אביטל און שחר: שלא מראה את זה כהצלחת חיים, שתהיה מוגבלת בכל הגבלה.

יצחק קדמן: אל תסכימו.

אורי אורבך: את יודעת מה?

אורי אורבך: "אלכוהול זה רע".

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אורבך, אנחנו רוצים להתקדם.

אתי בנדלר: אנחנו ממשיכים את הקראת החוק ואישורו מסעיף 8 ואילך.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 8 הוקרא.

אתי בנדלר: סוכם שנוסח האזהרה ייקבע בתקנות, ותקנות ראשונות יובאו לאישור הוועדה – הוועדה עוד לא הנחתה אותי - בתוך X חודשים או ימים מיום קבלת החוק בכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: 90 ימים.

אתי בנדלר: 90 ימים?

אתי בנדלר: זה ריאלי להביא בתוך 90 ימים?

רוני גמזו: בהחלט.

אורי אורבך: השאלה היא ממתי 90 הימים.

כרמל שאמה-הכהן: מיום פרסום החוק.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: זה לא יום התחילה עדיין, התחילה תהיה מאוחרת יותר.

אתי בנדלר: מה שרציתי להציע זה לא רק שהשר יקבע את זה בתקנות, אלא שהוא יהיה רשאי לקבוע אזהרות שונות לגבי סוגי אלכוהול שונים.

אתי בנדלר: האם זה רלוונטי?

אתי בנדלר: דובר על זה בהקשר - - -

רוני גמזו: לא.

רוני גמזו: כרגע האזהרה שמשרד הבריאות עומד עליה, והיא מקובלת על-ידי כולם, אומרת: צריכה מופרזת של אלכוהול מסכנת חיים ומזיקה לבריאות.

רוני גמזו: זה נכון לגבי כל אלכוהול, כי מדובר כאן על צריכה מופרזת.

אתי בנדלר: אז אתם רוצים לקבוע את זה בחוק כנוסח ראשוני ואחר כך לשנות את זה - - - ?

רוני גמזו: לא, אני מצהיר כאן לפרוטוקול.

אתי בנדלר: אוקיי.

אתי בנדלר: ויהיה נוסח אזהרה אחיד לגבי כל סוגי האלכוהול, זה ברור.

רוני גמזו: כן.

אתי בנדלר: אוקיי.

אתי בנדלר: נוסח האזהרה ייקבע בתקנות על-ידי השר.

סער פאוקר: יש לנו שתי שאלות על סעיף 8.

סער פאוקר: האם לא לאפשר לשר להציע נוסח שונה?

סער פאוקר: הוא לא חייב, הוא יציע מה שהוא רוצה, אבל שיהיה רשאי.

סער פאוקר: לא כתוב שהוא רשאי, יכול להיות שהוא לא רשאי.

סער פאוקר: ר שני הוא לגבי תקופת המעבר.

סער פאוקר: ספציפית – לגבי נושא האזהרות.

סער פאוקר: יש לנו בעיה בתעשיית היין להחליף עכשיו את כל התוויות על כל הבקבוקים.

יצחק וקנין: זה בתחולה, נגיע לזה.

אתי בנדלר: תתעלמו כרגע מהנוסח שמופיע כאן.

אתי בנדלר: אני מבהירה שנוסח האזהרה יהיה אחיד לגבי כל סוגי המשקאות המשכרים, ייקבע בתקנות על-ידי שר הבריאות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אתי בנדלר: תקנות ראשונות יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים מיום פרסום החוק ברשומות.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, גברתי.

שירה בריק חיימוביץ: מאחר שאנחנו מרים על אזהרות - יכול להיות שתגידו לי שזה קשור לסעיפים אחרים ותגידו לי שצריך להעלות דרך סעיפים אחרים – יש לי שתי שאלות.

שירה בריק חיימוביץ: אחת, מדובר בחוק, וגם דובר בישיבה הקודמת, על מודעות של ריבוי מוצרים, מודעות שמפרסמות סל מוצרים ולא רק משקה משכר או שם מסחרי של משקה משכר מסוים.

שירה בריק חיימוביץ: האם יש כוונה שחובת הכללת האזהרה תחול גם על מודעות כאלה או שצריך לסייג במפורש?

דני דנון: מה אתם עושים עם סיגריות היום?

שירה בריק חיימוביץ: הן לא נכללות במודעות כאלה.

שירה בריק חיימוביץ: השאלה היא משני פנים.

שירה בריק חיימוביץ: אחד, דובר שיש הגדרה למודעות ריבוי מוצרים, שהמשקה האלכוהולי לא תופס בהן יותר מ-5%.

שירה בריק חיימוביץ: אם מסתכלים על האזהרות הסטנדרטיות, שאנחנו רואים למשל בחוק להגבלת פרסומת למוצרי טבק, אז האזהרה לא תיכנס בשטח כזה.

שירה בריק חיימוביץ: אז או שמגדילים את זה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אפשר כוכבית ואזהרה למטה.

שירה בריק חיימוביץ: אני לא יודעת, כי - - -

כרמל שאמה-הכהן: כוכבית על המוצר וכוכבית למטה עם האזהרה.

שירה בריק חיימוביץ: השאלה היא אם באמת צריך את זה.

שירה בריק חיימוביץ: הרי כשמפרסמים סל מוצרים כל כך גדול – חלות, לחם, נייר טואלט וגם יין - אני חושבת שבמקרה הזה אפשר להחריג, ושחובת הכללת האזהרה לא תיכלל במודעה של ריבוי מוצרים.

שירה בריק חיימוביץ: אם השר צריך לקבוע או שצריך לתת הוראה מפורשת, יכול להיות שזה דרך סעיף 8.

שירה בריק חיימוביץ: אם לא – יכול להיות שזה דרך סעיף 7.

כרמל שאמה-הכהן: משרד הבריאות?

רוני גמזו: לא, לא.

רוני גמזו: מה פתאום?

כרמל שאמה-הכהן: הממשלה מתנגדת.

שירה בריק חיימוביץ: בדרך כלל המודעות הן של שני עמודים או עמוד אחד.

שירה בריק חיימוביץ: אני רוצה להראות לכם גודל סטנדרטי של עמוד עיתון.

שירה בריק חיימוביץ: אם זה נשאר כמו ה-5% שנקבעו, בצדק לטעמנו, מתוך התחשבות בצורך לפרסם מודעות של ריבוי מוצרים או סל מוצרים, זה כל הגודל של פרסום המוצר האלכוהולי – כפי שאני מראה לכם – כאן נראה לנו לא הגיוני לכלול חובת אזהרה.

שירה בריק חיימוביץ: אז אחד משניים: או שפוטרים במודעות ריבוי מוצרים מחובת הכללת האזהרה, או שאם תגדילו ל-10% מתוך העמוד כולו, אני חושבת שכאן כבר נכללת אזהרה שהיא אפילו בסטנדרטים של חוק הגבלת פרסום למוצרי טבק.

לאה ורון: את לא מתייחסת לסעיף 5, שכבר אושר בוועדה?

שירה בריק חיימוביץ: לא.

שירה בריק חיימוביץ: סעיף 5 לא חל בחובת האזהרה, הוא סעיף כמותי – כמה פרסומים מותר לנו.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה ברורה.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אתם רוצים לפתור את הסוגיה הזו?

אורי אורבך: אפשר להגדיל את גודל האזהרה במקביל.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אתם מעוניינים לתת את ההקלה הזאת?

דני דנון: בגודל בטוח לא, השאלה היא אם פר מוצר.

דני דנון: אפשר לקבוע שזה יהיה בתחתית העמוד בגודל של 5%.

שירה בריק חיימוביץ: האזהרה היא לא 5%, המותר שהתרתם לנו שלא ייחשב לפרסומת - - -

כרמל שאמה-הכהן: לדעתי, הפשרה היא שתשימו כוכבית ואזהרה בתחתית העמוד.

שירה בריק חיימוביץ: אז זה לא מיוחס למשקה.

שירה בריק חיימוביץ: אני חושבת שבמקרה כזה המציעים מחמיצים, כי המטרה היא לקשר אסוציאטיבית בין האזהרה לבין המוצר.

שירה בריק חיימוביץ: מה שאני חושבת שצריך לעשות זה שבמודעת ריבוי מוצרים, שממילא היין תופס בה כל כך מעט - - -

כרמל שאמה-הכהן: את ההסברים האלה הבנו – לא רואים אותו.

כרמל שאמה-הכהן: מה את רוצה?

שירה בריק חיימוביץ: אני רוצה לבקש שבסעיף הזה, שמר על חובת הכללת אזהרה, יוחרגו בו המודעות של ריבוי מוצרים.

כרמל שאמה-הכהן: שלא תהיה בכלל אזהרה.

שירה בריק חיימוביץ: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: אין לזה תמיכה.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי מה את רוצה, הצעתי לך איזה סוג של פשרה.

שירה בריק חיימוביץ: אתם אומרים שההצעה החלופית היא שמודעת ריבוי מוצרים תהיה רק מ-10% ומטה במקום 5% ומטה, ואז נוכל לכלול בגודל סטנדרטי את האזהרה בצמוד למוצר.

כרמל שאמה-הכהן: יש אלטרנטיבה אחת שהצעתי, את רוצה אותה?

שירה בריק חיימוביץ: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על הסעיף.

שירה בריק חיימוביץ: שאלה נוספת, אם יורשה לי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

שירה בריק חיימוביץ: בנושא האזהרה, ולכן אני שואלת אותה כרגע – אנחנו לא רואים את ההצדקה לזה שחובת הכללת האזהרה תחול רק על ר דפוס.

שירה בריק חיימוביץ: אנחנו לא רואים את הסיבה ואת ההצדקה לזה שרק בעיתון תהיה חובה לכלול את האזהרה ולא במדיות אחרות, כשאפשר לעשות במלל או בכל אפשרות אחרת.

שירה בריק חיימוביץ: אין הצדקה לזה שעיתונים יקבלו איזה איסור - הרי לקטינים אסור לנו לפנות בכלל ובדרך כלל המודעות הן של סל מוצרים או מודעות שפונות לצרכנים שהם לא קטינים.

שירה בריק חיימוביץ: לכן, דווקא אצלנו לכלול את חובת האזהרה בכתב ולא במדיות אחרות, זה יכול לפגוע בנו באופן לא מוצדק ולגרום להעברת הפרסומים למדיות אחרות.

אורי אורבך: את מציעה להרחיב גם לאתרי אינטרנט?

שירה בריק חיימוביץ: אני מציעה להרחיב לרדיו ולטלוויזיה.

אורי אורבך: את מציעה גם לאינטרנט?

שירה בריק חיימוביץ: יש סעיף הגדרות, ואני מבינה שפרסומת לפי סעיף 1 כוללת דפוס או אמצעים אלקטרוניים, רק שצריך להבהיר.

שירה בריק חיימוביץ: אם החול הזה חל גם על טלוויזיה ורדיו, אז גם חובת האזהרה אמורה לחול, ולא רק על עיתונים.

שירה בריק חיימוביץ: למה בדפוס זה כל כך חיוני?

דני דנון: איפה את מבינה שזה רק בעיתונים?

שירה בריק חיימוביץ: סעיף 7 אומר: "לא יפרסם אדם פרסומת למשקה משכר בכל ר דפוס, לרבות בכתבי עת ובעיתונים, אלא אם כן כלולה בה אזהרה בנוסח לפי סעיף 8" – ואני לא רואה את זה לגבי טלוויזיה ורדיו.

דני דנון: אז אפשר להוסיף: "בכל פרסומת, לרבות ר דפוס".

דני דנון: אנחנו מצביעים על פתיחת סעיף 7 לדיון מחדש.

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: הצבעה בעד דיון מחדש בסעיף 7 – פה אחד נגד – אין ההצעה לדיון מחדש בסעיף 7 נתקבלה.

דני דנון: תודה, הסעיף נפתח.

דני דנון: בסעיף 7 אנחנו מוסיפים: "בכל פרסומת, לרבות ר דפוס".

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: הצבעה בעד סעיף 7 – פה אחד נגד – אין סעיף 7 נתקבל.

דני דנון: תודה, הסעיף אושר.

שי ברמן: מה קורה לגבי תפריטים במסעדות?

שי ברמן: הר הזה צריך להיות מוחרג כי אנחנו לא רוצים שירדפו אותנו בגללו.

דני דנון: דיברנו על זה כבר בדיון הקודם.

דני דנון: התייחסנו לכך כששינינו את זה לפרסום מסחרי.

דני דנון: זה קיים פה.

דני דנון: על סעיף 8 עוד לא הצבענו.

דני דנון: אפשר להקריא אותו?

אתי בנדלר: אין לי את הנוסח הסופי.

אתי בנדלר: העיקרון שלו יקבע שנוסח האזהרה יהיה אחיד לגבי כל סוגי המשקאות המשכרים.

אתי בנדלר: הוא ייקבע בתקנות על-ידי שר הבריאות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אתי בנדלר: בסעיף אחר ייאמר שתקנות ראשונות יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים מיום פרסום החוק.

דני דנון: יש התייחסויות?

דני דנון: מי בעד הסעיף?

אופיר ביתן: ברדיו יצטרכו להקריא את האזהרה?

אתי בנדלר: זה מה שנבע, לכן פניתי לשאול אתכם אם אין לכם התנגדות לזה.

אתי בנדלר: פניתי אחורה לשאול אתכם.

אתי בנדלר: ברגע שזה חל על כל פרסומת אז זה חל גם ברדיו, בוודאי.

דני דנון: אתה רוצה להציע משהו אחר?

אתי בנדלר: כבר הייתה הצבעה על סעיף 7.

אתי בנדלר: אבל האמת היא שלא הובהר מספיק על אילו מדיות זה חל.

אתי בנדלר: יש עם זה בעיה.

יגאל הררי: בסעיף 7 לא מוזכר רדיו.

אתי בנדלר: ברגע זה, לפני חצי דקה הייתה הצבעה על שינוי סעיף 7 ונאמר שזה חל על כל פרסומת בכל מדיה.

אורי אורבך: באופן מעשי זה יהיה מאוד קשה בקטע של רדיו, בגלל מבנה המדיה.

אורי אורבך: הוא צודק בהערה שלו.

אורי אורבך: איך זה יהיה?

אורי אורבך: בכל פרסומת יהיה גם את המשפט הזה?

אורי אורבך: בתוך כל 15 שניות שורה שלמה - - -

אתי בנדלר: כן, זה מה שבעצם חייבתם ברגע זה.

יצחק קדמן: מדיה ויזואלית – זה פותר את כל הבעיה.

דני דנון: אפשר לכתוב למעט רדיו, לא צריך ללכת סחור-סחור.

אתי בנדלר: אני כותבת לך הסתייגות "למעט רדיו?

דני דנון: כן, ובסוף נצביע עליה.

אתי בנדלר: גמרנו, אי-אפשר להצביע.

אתי בנדלר: זו הדרך היחידה, ואני מקווה שההסתייגות תתקבל במליאה.

אתי בנדלר: עוד חברי כנסת רוצים להצטרף להסתייגות שחובת הכללת אזהרה לא תחול על רדיו?

אורי אורבך: אני בעד שיהיה כמה שפחות פרסום לאלכוהול, רק אני רוצה חוקים שגם אפשר לבצע אותם.

יגאל הררי: גם ככה בסעיף 4 כבר הרגו את הרדיו, זה לא משנה.

יגאל הררי: המחוקק לא נתן את דעתו על הרדיו, מה שעובר ברדיו לא עובר במדיה אחרת, לא הפוך.

יגאל הררי: בטלוויזיה ובעיתון יש להם יתרון, ברדיו אין את היתרון הזה.

יגאל הררי: לקחו את הרדיו, שהוא קופסה שמרת - - -

דני דנון: אנחנו מצביעים על סעיף 8, כפי שהוסבר.

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: הצבעה בעד סעיף 8 – פה אחד נגד – אין סעיף 8 נתקבל.

דני דנון: תודה, הסעיף אושר.

דני דנון: סעיף 10, נא להקריא.

אלקנה אפרתי: "סעיף 10.

אלקנה אפרתי: עונשין.

אלקנה אפרתי: העובר על הוראה מהוראות סעיפים 2 עד 8, דינו – (1) קנס כאמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל"ז–1977, אם נעברה העבירה על ידי יחיד; (2) קנס כאמור בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, התשל"ז–1977, אם נעברה העבירה על ידי תאגיד.

אלקנה אפרתי: "

דני דנון: התייחסויות, בבקשה.

סער פאוקר: למיטב זכרוני, 61(א)(3) זה כ-75,000 שקלים ו-61(א)(4) זה כ-226,000 שקלים.

יפעת רווה: קנס מרבי.

דני דנון: אתה מציע להגדיל את זה.

סער פאוקר: אני מבין שזה קנס מרבי, אבל אנחנו מכירים את זה מעובדים זרים.

סער פאוקר: זה יכול להגיע לסכומים אסטרונומיים.

סער פאוקר: אני מציע להפחית את זה, ובמקום 61(א)(3) לקבוע 61(א)(2) ובמקום 61(א)(4) לקבוע 61(א)(3).

סער פאוקר: עדיין זה יהיה סכומים מאוד גדולים.

סער פאוקר: מה שאני מציע זה כשמדובר בתאגיד יהיה מדובר ב-75,000 שקל פר מקרה.

סער פאוקר: זה עדיין הרבה מאוד כסף.

דני דנון: מישהו מחברי הכנסת מאמץ את ההצעה?

יצחק וקנין: אני מאמץ את זה.

דני דנון: משרד המשפטים, בבקשה.

אביגיל סון: מבחינתנו, מה שהכי חשוב מבחינת רמת הענישה זה שיהיה מדרג הגיוני בחוקים השונים.

אביגיל סון: החוק שהכי דומה לחוק הזה, מבחינת האינטרס המוגן ואופי העבירות, זה חוק איסור פרסום טבק.

אביגיל סון: בחוק הטבק העונש יותר גבוה מאשר כאן – העונש לגבי יחיד הוא סעיף קטן (4) והעונש לגבי תאגיד הוא כפל הקנס.

אביגיל סון: מלכתחילה כבר הייתה אבחנה, כי מה שהוצע פה זה נמוך יותר.

אביגיל סון: ליצור אבחנה כזאת, שזה יהיה עוד יותר נמוך, אנחנו חושבים שזה לא מתיישב מבחינת מדרג הענישה.

אביגיל סון: חוץ מזה, צריך לקחת בחשבון את העובדה שמדובר בקנס מכסימלי.

אביגיל סון: צריך לקחת בחשבון שזה אמור לשמש את המקרים הכי קיצוניים, הן מבחינת חומרת ההפרה, הן מבחינת הגוף שביצע את ההפרה.

אביגיל סון: כשאנחנו מרים על עבירות שמבוצעות ממניע כלכלי העונש צריך להיות כזה שישמש הרתעה מבחינה כלכלית רציונאלית.

אביגיל סון: אם הקנס לא מתקרב למה שאותו עבריין יכול היה להרוויח מההפרה שלו הוא לא ישמש הרתעה.

אורי אורבך: זה הרף העליון.

אורי אורבך: זה לא העונש המוצע, זה עד ל- - -

אתי בנדלר: זה העונש המרבי שבית המשפט יכול להטיל על מי שהורשע בעבירה.

יגאל הררי: ואז לוקחים עורך דין שהולך לפי גודל הקנס.

יגאל הררי: הוא אומר: בגלל שזה עד 200,000 שקל התיק שלך עולה 50,000, אבל אם הקנס הוא עד 70,000 – תן לי רק 7,000 שקל.

יגאל הררי: אתם הורגים את כולם.

אורי אורבך: אני חושב שהיושב ראש צריך להבהיר לכל הנוכחים שהחוק הוא חוק של הגבלת פרסום לאלכוהול.

אורי אורבך: במשך הרבה שעות של דיונים שוכחים את זה – החוק נועד להגביל את הפרסום, לא לעודד אותו.

אורי אורבך: לכן זה בכל הכיוונים – מהקנס, מסוגי האלכוהול, מהמקומות שמוכרים.

ישראל איבצן: אני חושב שאנשים פה הם לא מידתיים בצורה מדהימה, כי בקבוקי יין מסתובבים על המדפים משנת 2002, 2003 ו-2004.

ישראל איבצן: זאת אומרת, אם עכשיו ימצאו בקבוק יין באיזו חנות נידחת ללא אזהרה, המנכ"ל של "יקבי כרמל" צפוי לעמוד מול קנס של 65,000 שקלים.

יפעת רווה: זה רטרואקטיבי על בקבוקים שכבר שווקו?

אתי בנדלר: לא, זה - - -

יצחק וקנין: כן.

אתי בנדלר: זה יהיה בדיוק בסעיף התחילה.

יפעת רווה: צריך הוראת מעבר - - -

אתי בנדלר: לא, לא הוראת מעבר.

אתי בנדלר: אני לא חושבת, נצטרך לדון.

אתי בנדלר: לא הוראת מעבר כי את לא יודעת מתי הם ישווקו.

יפעת רווה: אבל מה שהוא אומר לא קשור לעונש אלא לעצם העבירה.

ישראל איבצן: יש מצאי יינות בחנויות יין ובמרכולים, של חמש-שש ושבע שנים היום.

דני דנון: תכתוב: יין שיוצר.

דני דנון: בסעיף התחילה נתייחס לזה.

ישראל איבצן: היום, אני לא מר מהיום והלאה.

ישראל איבצן: זאת אומרת, אם באיזו חנות נידחת באיזשהו יישוב ימצאו בקבוק יין משנת 2005 או 2006 - - -

דני דנון: לא כתוב על כל בקבוק מתי הוא מיוצר?

קריאה: כן.

דני דנון: בסדר, אז נפתור את זה ככה.

ישראל איבצן: אני חוזר ואומר, הרים הם לא מידתיים.

יפעת רווה: לא, זה לא קשור לגובה העונש.

יפעת רווה: זה קשור לעצם העבירה, ואת זה צריך לפתור.

אתי בנדלר: אדוני, אפשר לשמוע אותך?

ישראל איבצן: אני לא יודע כמה פעמים היית בבית-משפט עם- - -

לאה ורון: מר איבצן, תענה בבקשה לשאלה שאתה נשאל.

ישראל איבצן: אין לי איך לשמוע אותה.

אתי בנדלר: אז אר בקול רם עוד יותר.

אתי בנדלר: האם על כל בקבוק של יין, או משקה משכר כלשהו, כתובה בפירוש שנת ייצורו?

ישראל איבצן: על יין - כן, על משקאות אלכוהוליים אחרים - לא.

אתי בנדלר: אז יש בעיה ללכת לפי שנת ייצור.

יפעת רווה: לא על כל מוצר של מזון כתוב תאריך ייצור?

אתי בנדלר: אז אנחנו שומעים שלא.

אתי בנדלר: אני לא יודעת.

יצחק וקנין: על יין כתובה במפורש שנת הייצור שלו.

ישראל איבצן: כתוב תאריך תפוגה, וביין אין תאריך תפוגה.

לאה ורון: ובבירה?

גיל סגל: אין תאריך ייצור.

גיל סגל: יש איזשהו קוד, אפשר לחזור ליצרן ולבדוק איפה כל - - -

דני דנון: אבל אתם יודעים מתי יוצר כל ר.

אתי בנדלר: השאלה היא אם בעל המכולת יודע.

ישראל איבצן: זה לא ברמת הבקבוק הבודד.

ישראל איבצן: ברמת הקרטון יודעים את תאריך הייצור, ברמת הבקבוק הבודד - לא.

לאה ורון: לאיזה סוג משקה התייחסת עכשיו?

ישראל איבצן: אני מר על יין.

לאה ורון: לא על כל בקבוק יין כתובה השנה?

ישראל איבצן: שנה – כן, אבל לא תאריך הייצור המדויק.

דני דנון: הוויכוח הזה צריך לבוא בסעיף התחולה ולא בסעיף העונשין.

כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו מחברי הכנסת הצעה להפחית את הקנסות?

יצחק וקנין: אני בעד הקטנת הקנסות.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו בעד הקטנת הקנסות?

יצחק וקנין: ההקטנה היא לא - - - עשיתי את זה בחוק הטיס, הקטנתי את הקנסות.

דני דנון: למה אתה מציע להקטין?

יצחק וקנין: הוא הציע הצעה, קיבלתי את ההצעה שלו.

אתי בנדלר: מה הייתה ההצעה?

סער פאוקר: ההצעה הייתה 61(א)(2) לגבי יחיד – כמו שמוצע לגבי נושא משרה.

סער פאוקר: לעשות השוואה בין העונש המוצע לנושא משרה, שזה 61(א)(2) – נדמה לי שזה בסביבות 30,000 שקל, אבל אני לא זוכר בעל-פה – לגבי תאגיד הצעתי 61(א)(3), שזה 75,000.

סער פאוקר: אפשר להציע פשרה: פי שניים מ- 61(א)(3), שזה 150,000, אבל זה עדיין סכומים - - -

אתי בנדלר: 61(א)(2) זה 29,200 שקלים.

אתי בנדלר: משרד המשפטים אומר שבחוק הטבק רמת הקנסות שקבועים בחוק היום זה הרבה יותר גבוה ממה שמוצע כאן לגבי אלכוהול.

אתי בנדלר: מבחינת אחידות הענישה - - -

יצחק וקנין: תמיד אפשר לשנות את גובה הקנסות.

רוני גמזו: סכום כזה יכול לגרום לאדם מסוים לעשות שיקול לעבור על החוק, גם של פרסום לקטינים – פרסום ברשות השניה לקטינים או איזשהו גוף אחר, פרסום באזור של קטינים.

רוני גמזו: אני לא חושב שצריך להתפשר על הענישה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, 50,000 ו-150,000?

רוני גמזו: מבחינתי, כמה שיותר.

יפעת רווה: מפנים בדרך כלל לחוק העונשין.

דני דנון: מה הסכומים בחוק העונשין?

אביגיל סון: (א)(2) זה 29,200 שקלים; סעיף (א)(3) זה 75,300 שקלים.

רוני גמזו: זה מעט מדי.

יפעת רווה: מי שלא מתכוון להפר את החוק אז לא משנה לו הסכום.

אורי מקלב: מדובר על כל פרסום בנפרד.

אורי מקלב: גם אם אדוני המנכ"ל חושש, הרי על כל פרסום אתה יכול.

אתי בנדלר: חבר הכנסת וקנין, אתה מציע 61(א)(2) ומה?

אתי בנדלר: אתה יורד מזה?

יצחק וקנין: אם יורדים – יורדים.

אתי בנדלר: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 10.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 10?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 10 – פה אחד נגד – אין סעיף 10 נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 10 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את סעיף 10א.

אלקנה אפרתי: "אחריות נושא משרה בתאגיד 10א.

אלקנה אפרתי: (א) נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירות לפי סעיף 10 על ידי התאגיד או על ידי עובד מעובדיו; המפר הוראה זו, דינו – קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין; לעניין סעיף זה, "נושא משרה" – מנהל פעיל בתאגיד, שותף, למעט שותף מוגבל, או פקיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה.

אלקנה אפרתי: (ב)נעברה העבירה לפי סעיף 10 על ידי תאגיד או על ידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר חובתו לפי סעיף קטן (א) אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.

אלקנה אפרתי: "

גיל סגל: יש פה בעיה קשה עם ההגדרה של נושא משרה - כל מנהל פעיל בתאגיד, לפי ההגדרה של נושא משרה.

גיל סגל: תאגיד גדול, שיש בו 100, 200 או 300 מנהלים בתחומים שונים, כל אחד מהם אחראי, כולל מנהל התחבורה, אם בוצעה הפרה של איזו תווית?

גיל סגל: זה צריך להיות רלוונטי רק למנהל שאחראי על התחום.

גיל סגל: מה רלוונטי כל מנהל בתאגיד?

אתי בנדלר: הנוסח הזה הוא נוסח אחיד, שמופיע בחלק ניכר מחוקי מדינת ישראל לגבי אחריות נושא משרה.

אתי בנדלר: כמובן, לפני שמעמידים אדם לדין בודקים את הזיקה שלו לביצוע העבירה.

אתי בנדלר: ברור שאם יש סמנכ"ל שיווק לא יעמידו לדין את סמנכ"ל מערכות מחשוב.

גיל סגל: מכיוון שהאופציה קיימת – כתוב פה: "מנהל האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה" – זה צריך להתחיל ולהיגמר בזה.

גיל סגל: למה שאר המנהלים הפעילים בתאגידים גדולים מאוד צריכים להיות אחראים שהוא לא מתחיל להתקרב?

גיל סגל: אם זה ברור מאליו שלא יגיעו למנהלים האלה אז למה בכלל יש את האופציה הזאת?

יגאל הררי: למה לא לעשות את האופציה שרק ראש התאגיד - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, משרד המשפטים עונה עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אביגיל סון: כמו שנאמר פה, מדובר בסעיף סטנדרטי, שמוכנס בהרבה מאוד תחומים שבהם מסדירים תחומים מסוימים.

אביגיל סון: לכן את הנוסח של הסעיף אנחנו מתנגדים בתוקף לשנות, כי יש לזה השלכות רוחב ואין לזה הצדקה.

אביגיל סון: מדובר בעבירה פלילית, וכמובן שבכל מקרה נבדק שהיסודות מתקיימים.

אביגיל סון: אנחנו לא רואים הצדקה לשנות את הנוסח דווקא בחוק הזה.

אתי בנדלר: אני לא מכירה מקרים, אני לא יכולה להגיד לך שאני עוסקת הרבה מאוד במשפט פלילי, ובטח לא במדיניות ההעמדה לדין של הפרקליטות, אבל אני לא שמעתי עד כה שהעמידו לדין מנהלים לפי הסעיף הזה אם לא הייתה להם זיקה לנושא העבירה.

גיל סגל: זה קצת מרגיע.

גיל סגל: מצד שני, לא כל כך מרגיע ההסבר שאומר שמכיוון שיש כל כך הרבה עיוותים, בואו ננציח אותם.

גיל סגל: מדובר בחברות ענק, חלק מהן.

גיל סגל: כמה מנהלים יש היום ב"כרמל מזרחי"?

ישראל איבצן: "כרמל" זו לא דוגמה, יש שם רק מנהל אחד.

ישראל איבצן: לכם יש בעיה.

גיל סגל: בדיוק.

יפעת רווה: לגמרי במקרה יצא לי לברר בתחום אחר, כי ההערה, להלכה יש בה משהו וצריך להתמודד עם זה.

יפעת רווה: כיוון שזה סעיף שנמצא בהרבה תחומים, בדקתי את הר הזה באחד ממשרדי הממשלה.

יפעת רווה: בהנחיות שלהם הם אומרים מראש שזה צריך להיות מנהל בתחום הרלוונטי, והם בודקים את זה.

יפעת רווה: במהלך החקירה הם בודקים שזה התחום הרלוונטי.

יפעת רווה: צריך שייאמר במפורש בהנחיות פנימיות של אכיפה שמי שייבדק זה המנהל בתחום הרלוונטי.

אתי בנדלר: מי שיגיש כתב אישום, אני מניחה, זו המשטרה.

יפעת רווה: בתחומים שאני מכירה זה נעשה בהנחיות או כך נעשה בפועל.

יפעת רווה: לא ידוע לי על בעיה מעשית.

קובי עזרא: המשטרה לא מגישה כתבי אישום בעבירות של נושא משרה בתאגיד.

יפעת רווה: כן, בדרך כלל זה משרדים ספציפיים.

קובי עזרא: היא לא עושה את זה היום וגם לא תעשה את בעתיד, זה לא בתחום המומחיות שלה, זה ברור.

קובי עזרא: המשטרה גם לא מגישה כתבי אישום שהעבירה בצדם היא עבירת קנס.

קובי עזרא: זה בכלל נושא שצריך להסדיר אותו.

אורי אורבך: בנושא הטבק למשל, כמה כתבי אישום הוגשו בשנים האחרונות?

אורי אורבך: אמרת שחוק הטבק דומה.

שירה בריק-חיימוביץ: אני לא מכירה.

יפעת רווה: זה עבירות מנהליות בטבק?

אביגיל סון: אלה חוקים דומים, אין לי את הנתונים.

רוני גמזו: זה תלוי מתי.

רוני גמזו: מיד לאחר קבלת החוק יש יותר, לאחר מכן יש ירידה.

אורי אורבך: כמה זה יותר?

אורי אורבך: כמה זה במספרים?

רוני גמזו: זה לא עובר את המאה, כמה עשרות בודדות.

יפעת רווה: מי מגיש כתבי אישום בטבק?

רוני גמזו: המשטרה.

סער פאוקר: כתוב: "הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למנוע את העבירה".

סער פאוקר: רציתי לשאול האם אין כאן פגיעה בחזקת החפות?

סער פאוקר: הגנות רגילות בחוק העונשין, אם מתעורר ספק אם חלה הגנה אז הנאשם נהנה מהספק.

סער פאוקר: השאלה היא כאן רוצים לסטות מזה.

יפעת רווה: גם בר הזה יש חריגים.

יפעת רווה: בנושא של אחריות קפידה, למשל, יש חריג ובוודאי בעבירות של נושא משרה.

יפעת רווה: בעבר, בעבירות של נושא משרה הייתה בעיה עם עקרון החוקיות כי זו הייתה אחריות שילוחית.

יפעת רווה: זאת אומרת, אדם היה אחראי ישירות לעבירה שעשה אדם אחר וזה היה בעייתי בעינינו.

יפעת רווה: לכן שינינו את הנוסח והסטנדרט היום הוא סעיפים של חובת פיקוח.

יפעת רווה: מבחינה עובדתית אנחנו אומרים שאם נעברה עבירה, אז חזקה ואז מעבירים את הנטל עליך.

סער פאוקר: אבל זו לא חובת פיקוח.

סער פאוקר: כאן כתוב: "עשה כל שניתן" – זה הרבה יותר מחובת פיקוח.

יפעת רווה: "חייב לפקח ולעשות כל שניתן" – זה נוסח סטנדרטי, נוסח שקיים בכל החוקים האחרים.

סער פאוקר: שאל מה איבצן קודם מה קורה אם יש בקבוק כזה שיושב באיזו חנות?

סער פאוקר: המנכ"ל עכשיו צריך להוכיח שאין לו אחות.

סער פאוקר: יש מפעל ענק, והוא צריך להוכיח שספציפית, לגבי הבקבוק הזה, עשה כל שניתן.

סער פאוקר: זה נראה לי שאתם - - -

יפעת רווה: לא, לא.

יפעת רווה: הוא צריך להוכיח באופן כללי שהוא עשה כל שניתן למנוע הפרה של החוק.

סער פאוקר: "כל שניתן באופן סביר", אולי.

סער פאוקר: מה זה "כל שניתן"?

יפעת רווה: אני יכולה להפנות אותך אחר כך למאמרים על הר, ש"כל שניתן" מפורש "כל שניתן באופן סביר".

סער פאוקר: מצוין.

סער פאוקר: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: מכיוון שאין הצעה לשינוי, לא על-ידי חברי הכנסת ולא על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה, נצביע על הנוסח של משרד המשפטים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 10א?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 10א – פה אחד נגד – אין סעיף 10א נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 13.

אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שבהצעת החוק המקורית היו הסעיפים 11 ו-12, ומשרד המשפטים מציע למחוק אותם.

אתי בנדלר: אם אין הצעה אחרת, אפשר לעבור לקריאה.

כרמל שאמה-הכהן: אין הצעה אחרת.

אלקנה אפרתי: "(א) שר הבריאות רשאי להסמיך מפקחים מבין עובדי משרדו, שיהיו נתונות להם סמכויות לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיף 8 למעט לעניין ייבוא משקה משכר; הסמכויות לעניין ייבוא משקה משכר כאמור יהיו בידי מי ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה הסמיכו לפי חיקוק לפקח על ייבוא משקה משכר, ובלבד שיחולו הוראות סעיפים קטנים (ב) עד (ד); הודעה על הסמכת מפקח לפי סעיף זה תפורסם ברשומות.

אלקנה אפרתי: (ב) לא יוסמך מפקח כאמור בסעיף קטן (א) אלא אם נתקיימו בו התנאים הבאים: (1) הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כפקח (לחלופין: משטרת ישראל הודיעה, לא יאוחר משלושה חודשים ממועד פנייתו של השר אליה וקבלת פרטי העובד, כי אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבור, לרבות בשל עברו הפלילי;); (2) הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי סעיף זה, כפי שהורה שר הבריאות או שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, לפי העניין, בהסכמת השר לביטחון הפנים; (3) הוא עומד בתנאי כשירות נוספים כפי שהורה שר הבריאות או שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, לפי העניין, בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים.

אלקנה אפרתי: (ג) לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי סעיף 8, רשאי מפקח: (1) להיכנס למקום ממכר, ייצור או החסנה של משקה משכר ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא על פי צו של בית משפט; (2) להורות על איסור שיווק או העברה של מכלי משקה משכר שאין עליהם אזהרה בהתאם לסעיף 8; מכלי משקה משכר כאמור לא ישווקו אלא לאחר שמשרד הבריאות אישר כי הוקה עליהם אזהרה כאמור וניתן לשווקם; (3) לערוך בדיקות או מדידות או ליטול דוגמאות לשם בדיקה וכן להורות על מסירת דוגמאות לבדיקת מעבדה או על שמירתן לתקופה שיורה, או לנהוג בהן בדרך אחרת.

אלקנה אפרתי: (ד) מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי סעיף זה, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שניים אלה: (1) הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו ולובש מדי מפקח, בצבע ובצורה שהורה שר הבריאות או שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, לפי העניין, לעניין זה ובלבד שהמדים כאמור אינם נחזים להיות מדי משטרה; (2) יש בידו תעודה חתומה על ידי שר הבריאות או שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, לפי העניין, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו של מפקח כאמור בסעיף זה, אותה יציג על פי דרישה.

אלקנה אפרתי: (ה) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכויות שניתנו לפקיד מכס לפי פקודת המכס.

אלקנה אפרתי: "

כרמל שאמה-הכהן: הסבר, בבקשה.

אתי בנדלר: כיוון שזו הצעת משרד המשפטים, אני מציעה שמשרד המשפטים יציג את ההצעה שלו ואנחנו נראה את הערותיהם.

גבי פיסמן: מדובר בסעיף פיקוח סטנדרטי, סעיף הסמכה של השר הממונה.

גבי פיסמן: ככל ששר הבריאות ושר התמ"ת מבקשים לחלוק בעניין הפיקוח על החוק, אז המפקחים צריכים להתחלק בין שני המשרדים.

גבי פיסמן: למשרד התמ"ת יש הסתייגויות, ולכן הגענו להסכמה שהיא קצת שונה מהנוסח הזה.

גבי פיסמן: בעיקרון, מבחינת הסמכויות, מדובר בסמכויות סטנדרטיות: כניסה למקום, סמכות נטילת דגימות ככל שנדרש ואיזושהי סמכות ספציפית לעניין סעיף 8, עניין ההוראה לאיסור כחוק.

גבי פיסמן: מה שאנחנו מבקשים, בהתאם לבקשת משרד התמ"ת, את כל נושא הפיקוח של משרד התמ"ת להוציא מהסעיף הזה, אדוני היושב ראש.

גבי פיסמן: משרד התמ"ת לא מעוניין להציב מפקחים כלל אלא לבצע את הפיקוח לעניין הייבוא - הבדיקה של תוויות האזהרה - בדרך של בדיקה על-ידי מכון התקנים ומכון היין.

רוני גמזו: לא.

מרינה אוסטפלד: יש נוסח שמוסכם על-ידי כולם והוא עבר, אז אולי אפשר להקריא אותו.

גבי פיסמן: אז אני מבקשת להקריא את הסעיף.

מרינה אוסטפלד: אני לא יודעת אם נמצא פה מישהו ממשרד התמ"ת - - -

אתי בנדלר: כן.

מרינה אוסטפלד: יופי, כי באמת חבל.

מרינה אוסטפלד: נעשתה פה עבודת תיאום טובה.

חנה מזור: כל הבדיקות בשערי הארץ לעניין ייבוא משקאות משכרים נעשות על-ידי שתי מעבדות שהוסמכו על-ידינו – מכון התקנים ומכון היין.

חנה מזור: אנחנו מבקשים שהם ימשיכו לעשות את אותן בדיקות, כאשר את אישורי הייבוא עצמם אנחנו מנפיקים.

חנה מזור: הבדיקות שהם מבצעים הן בדיקות מאוד רחבות, של דוגמאות, אנליזות, תעודות משלוח, תוויות.

אתי בנדלר: הבנתי שלהיפך, רק בדיקת האזהרה, לא?

חנה מזור: לא.

חנה מזור: יש הרבה בדיקות שמבצעים היום בייבוא, ואנחנו נוסיף את הבדיקה הזאת, של סעיף 8 – התוויות עם האזהרה, גם לבדיקות הקיימות היום.

רוני גמזו: יש נוסח שסוכם בין משרד הבריאות לבין משרד התמ"ת.

רוני גמזו: הר המיוחד בעניין הזה זה שאמנם אלכוהול זה מזון אבל הוא מפוקח על-ידי התמ"ת, ולכן הם גם עושים את הבדיקות שתוארו כאן.

רוני גמזו: יש נוסח שמוסכם בין משרדי הבריאות והתמ"ת, עורכת הדין מרינה אוסטפלד תקריא אותו.

מרינה אוסטפלד: הוא הועבר גם לגברת - - -, אבל אשמח להקריא אותו.

מרינה אוסטפלד: סעיף 13 חולק לסעיפים קטנים (א) ו-(ב).

מרינה אוסטפלד: (א) אומר: שר הבריאות רשאי להסמיך מבין עובדי משרדו פקחים שיהיו נתונים להם סמכויות לעניין סעיף 8, למעט לעניין ייבוא משקה משכר, ובלבד שיחולו הוראות סעיפים קטנים (ב) עד (ד).

מרינה אוסטפלד: הודעה על הסמכת מפקח לפי סעיף זה תפורסם ברשומות.

מרינה אוסטפלד: (ב) בדיקות לעניין ייבוא משקה משכר, לעניין תוויות האזהרה, כאמור בסעיף 8, יהיו בידי שר התמ"ת, מי ששר התמ"ת אישר או הסמיך או לפי פקודת הייבוא והייצוא.

מרינה אוסטפלד: זה הנוסח, הוא עבר וזה מה שאנחנו רוצים.

מרינה אוסטפלד: זה הנוסח המוסכם.

גבי פיסמן: סליחה, היה עוד איזה מהלך קטן אחר כך, שאולי התפספס.

לאה ורון: עורכת הדין אוסטפלד, אני יכולה לקבל את הנוסח?

גבי פיסמן: סליחה, אדוני היושב ראש, זה לא הנוסח שהוסכם.

גבי פיסמן: היה עוד מהלך קטן אחד אחר כך, שכנראה התפספס על-ידיכם.

מרינה אוסטפלד: - -

גבי פיסמן: אני לא יודעת למה לא ראיתם, אני כתבתי את כולם.

דני דנון: מה השינוי?

גבי פיסמן: השינוי הוא שאנחנו מבקשים שההחרגה לגבי משרד התמ"ת לא תהיה כלולה בסעיף הסמכויות, כדי שלא ישתמע שיש מפקחים למשרד התמ"ת שמבצעים את הפעולה.

גבי פיסמן: מבחינת הנוסח, הנוסח הוא כמעט דומה, רק שאנחנו רוצים לר על בדיקה ולא על בדיקות.

גבי פיסמן: אנחנו מבקשים שזה יהיה סעיף נפרד, שיר על בדיקה לעניין ייבוא ויאמר: לעניין ייבוא משקה משכר תבוצע בדיקת תוויות האזהרה כאמור בסעיף 8 בידי בגופים שאושרו או הוסמכו על-ידי שר התמ"ת, לפי פקודת הייבוא והייצוא [נוסח חדש], התשל"ט-1979.

אתי בנדלר: שאלה לי אלייך, גברת פיסמן.

אתי בנדלר: הבדיקות שיבוצעו על-ידי מי שהוסמך על-ידי שר התמ"ת - המעבדות האלה - האם יהיו להן סמכויות בהתאם להוראות סעיפים קטנים (ב) ו-(ג)?

אתי בנדלר: זאת אומרת, הם יהיו רשאים להיכנס למקום, למשל, וכו'?

גבי פיסמן: זה בדיוק המהלך שניסינו למנוע אותו.

גבי פיסמן: אנחנו לא מעוניינים שלעובדי מכון התקנים יהיו סמכויות שלטוניות כפי שהחוק קובע, ולכן אנחנו מבקשים גם להוציא את זה מסעיף הסמכויות, כדי למנוע כל פרשנות מטעה בעניין הזה.

מרינה אוסטפלד: מי ששר התמ"ת הסמיך.

גבי פיסמן: הגופים שהוסמכו.

אתי בנדלר: אז צריך להיות ברור מה הסמכויות שלהם, שלא יהיו שום אי-הבנות בעניין.

גבי פיסמן: אותן סמכויות שנתונות להם מכוח פקודת הייבוא והייצוא, לבצע את אותן בדיקות שגרתיות שהם מבצעים.

חנה מזור: קיים נוהל מנכ"ל מסודר, שמסדיר את הסמכויות האלה.

חנה מזור: כל יבואן יודע מה הוא צריך לעשות, איזה מסמכים להביא, איזה בדיקות הוא עובר.

אתי בנדלר: אני רוצה לוודא שלא מדובר באף אחת מהסמכויות שמדובר עליהן בסעיף קטן (ג): להיכנס למקום ממכר, להורות על איסור שיווק או העברה וכל כיוצא באלה, לערוך בדיקות ומדידות או ליטול דוגמאות וכל אלה - אלה סמכויות שלטוניות מפורשות, שאם רוצים לתת אותן צריכים לשקול היטב האם באמת הכנסת מוכנה להעניק אותן כרגע לגופים חיצוניים לצורך חוק זה.

אתי בנדלר: ור שני, באיזה תנאים היא מוכנה לתת אותן.

אתי בנדלר: את מרת על נוהל שאני לא מכירה והוא לא ברמה של חקיקה.

חנה מזור: נכון.

חנה מזור: הכוונה היא שזה יהיה כפי שהיום מבוצעות הבדיקות של המעבדות - התוצאות שלהן מועברות למשרדנו, ועל סמך התוצאות ניתן או לא ניתן אישור.

גבי פיסמן: מדובר בעצם על בדיקות מעבדה.

אתי בנדלר: לא נתת לי תשובה.

גבי פיסמן: מדובר בעצם על איזשהו מהלך שדומה לבדיקות מעבדה, שמבוצעות גם בגופים אחרים על-ידי - - -

רוני גמזו: אבל זו הפחתה מאחריות.

רוני גמזו: יש אחריות למשרד התמ"ת לגבי משקה אלכוהולי מיובא.

רוני גמזו: ההקשה, מהדרך שאתם מנסחים את זה כרגע, זו הפחתה מהאחריות שלהם.

גבי פיסמן: ככל שמשרד התמ"ת יבצע את הפיקוח על-ידי מפקחיו הוא, אז הנוסח צריך להיות זהה.

גבי פיסמן: מבחינתנו, כמשרד המשפטים, לא נאפשר - - -

רוני גמזו: אבל זה לא המקום להפחית את האחריות שלו.

חנה מזור: סליחה, אין הפחתה באחריות, זה מה שאני מסבירה.

גבי פיסמן: לא נאפשר מתן סמכויות למכון התקנים ולמכון היין.

מרינה אוסטפלד: יש את הדרך הקיימת היום - - -

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר על מה הדיון כאן.

אתי בנדלר: הסעיף שבו דנה הוועדה כרגע, שאליו התייחסו הדוברים, הוא סעיף 13, שדן בסמכויות פיקוח.

אתי בנדלר: זאת אומרת, מי באמת מוסמך לוודא שהוראות החוק מתבצעות.

אתי בנדלר: לצורך זה ממנים מפקחים.

אתי בנדלר: עכשיו אומרים איזה סמכויות יש למפקחים האלה, ואלה סמכויות שלטוניות מובהקות, כמו: להיכנס למקום, לתפוס מסמכים וכל מה שמפורט בסעיף קטן (ג).

דני דנון: השאלה היא על מה הוויכוח פה.

אתי בנדלר: הסמכויות השלטוניות, מטבע הרים, ניתנות על-ידי שרים לעובדי מדינה, בתנאים המפורטים באותו סעיף.

אתי בנדלר: רוב הסמכויות השלטוניות, סמכויות הפיקוח כאן, יינתנו על-ידי שר הבריאות, כפי שמוצע כאן בסעיף קטן (א).

אתי בנדלר: אבל לעניין ייבוא של משקאות משכרים מחוץ לארץ, הנוהל היום הוא שמי שמבצע את הבדיקות אלה לא עובדי משרד הבריאות אלא באמצעות משרד התמ"ת.

אתי בנדלר: מה זה באמצעות משרד התמ"ת?

אתי בנדלר: או על-ידי עובדי משרד התמ"ת עצמו – ואז שוב אין בעיה, כי מסמיכים עובדי מדינה.

אתי בנדלר: תבינו שכשמדובר בסמכויות שלטוניות כל כך מרחיקות לכת יש חשיבות לכך שזה יהיה עובדי מדינה, כי הם גם נתונים לדין משמעתי אם הם חורגים מהוראות וכל כיוצא בזה ולהנחיות היועץ המשפטי וכן הלאה.

אתי בנדלר: אבל מדובר כאן בהסמכה של גופים חוץ-ממשלתיים – מדובר כאן על מכון התקנים ומכון היין.

אתי בנדלר: ככל שמדובר בבדיקות על-ידי גופים חוץ-ממשלתיים, צריך להבטיח שהסמכויות שיינתנו להם הן סמכויות מופחתות, לא אותן סמכויות שלטוניות שניתנות בדרך כלל לעובדי המדינה.

דני דנון: כפי שיקבע השר בתקנות - אנחנו לא רוצים להיכנס לזה עכשיו.

אתי בנדלר: ודאי שנכנסים.

אתי בנדלר: ההנחיה ניתנת על-ידי המחוקק הראשי, מה מותר לו ומה אסור לו לעשות.

אתי בנדלר: הוויכוח הקטן הוא על הנוסח בין משרדי התמ"ת, הבריאות והמשפטים על העניין הזה.

אתי בנדלר: על כך היו עד אתמול אחר הצהריים חילופי התכתבויות.

מרינה אוסטפלד: לי לא היו שום חילופים.

דני דנון: מה ההצעה?

דני דנון: רוני, יש לך הצעה?

אורי מקלב: יש תקדימים - - - ?

אתי בנדלר: לצערי הרב מאוד, כן.

אתי בנדלר: המקרה הכי מפורסם הידוע הוא הפרטת בתי-הסוהר, שזה נפסל.

אורי מקלב: זה נפסל, לכן אני אומר.

אורי מקלב: איפה יש לנו ניסיון?

אורי מקלב: איזה מאמצים היו לתת סמכויות משטרה לפקחים עירוניים, ולא נתנו להם את זה, על אף שהם פקחים עירוניים ועובדי רשות.

אורי מקלב: אבל כל זמן שהם לא עובדי מדינה הם לא קיבלו את סמכויות הפיקוח של שוטר.

אתי בנדלר: בדיוק, מדובר כאן על אותה אידיאולוגיה.

אתי בנדלר: לכן, מה שצריכים לוודא זה שהסמכויות שניתנות לאותם גופים יהיו סמכויות מאוד מצומצמות, בעיקר של בדיקות מעבדתיות.

מרינה אוסטפלד: אז מי מפקח על הייבוא?

רוני גמזו: הניסוח כרגע אומר שהאחריות היא של משרד הבריאות ושל משרד התמ"ת באותם רים.

רוני גמזו: הניסוח כרגע אומר שהשר יסמיך את מי שהוא יסמיך, בתיאום עם משרד המשפטים.

רוני גמזו: אם משרד המשפטים יאשר לו – יסמיך, לא יאשר לו – לא יסמיך.

חנה מזור: יש כאן אי-הבנה - - -

גבי פיסמן: משרד המשפטים לא מאשר הסמכות.

גבי פיסמן: אנחנו רוצים למנוע מראש אפשרות להסמיך את אותם גופי בדיקה, שמשרד התמ"ת מתכוון לעשות בהם שימוש לצורך הבדיקות האלה.

רוני גמזו: אז שיסמיכו מפקחים.

אתי בנדלר: ככל שהוא יסמיך מפקחים מבין עובדי משרדו – אין בעיה.

אתי בנדלר: הבעיה היא רק ככל שמדובר - - -

רוני גמזו: בתיאום עם שר המשפטים.

חנה מזור: אני רוצה להסביר.

חנה מזור: גם כיום הייבוא של משקאות משכרים, שבודק הרבה מאוד נושאים מעבר למה שבחוק הנוכחי, נעשה על-ידי שתי המעבדות האלה, שהוסמכו על-ידי שר התמ"ת.

חנה מזור: אותן מעבדות יבצעו גם את הבדיקה הזאת.

חנה מזור: אין למשרד התמ"ת מפקחים בשערי הארץ, הוא לא עושה פיקוח על ייבוא בכלל.

חנה מזור: הכול נעשה על-ידי מכונים - - -

רוני גמזו: הוא לא עושה פיקוח על ייבוא בדין?

חנה מזור: יש נוהל מנכ"ל - - -

רוני גמזו: הדין לא מחייב אותו?

חנה מזור: צו הייבוא והייצוא וצו ייבוא חופשי מאפשרים לרשות מוסמכת לאשר ייבוא בתנאים שהיא קובעת.

חנה מזור: חוקיות הייבוא והתנאים נקבעים בצו ייבוא חופשי, שזה ברמת תקנה.

רוני גמזו: משרד המשפטים - אתם מאשרים את המצב הקיים היום, בלי החוק.

גבי פיסמן: ככל שאנחנו מרים על בדיקה, שהיא בדיקה שאינה הפעלת סמכויות שלטוניות, אין שימוש בסמכויות של כניסה, של בדיקת מסמכים, אין פגיעה בזכויות הפרט, כפי שאנחנו תופסים אותן.

רוני גמזו: והיום אין צורך לבדוק מסמכים?

גבי פיסמן: אנחנו מרים על בדיקה של המוצר.

גבי פיסמן: ככל שמדובר על בדיקה מעבדתית של אותו מוצר, אז אפשר להסדיר את זה בחוק בדרך שאנחנו הצענו ובדרך שתמנע איזושהי פרשנות שתראה בזה - - -

רוני גמזו: וזאת האחריות היחידה כיום – בדיקה מעבדתית של המוצר?

גבי פיסמן: צריך לשאול את משרד התמ"ת מה נעשה היום.

חנה מזור: הם בודקים את התוויות, את שם היצרן, את שנת הייצור.

חנה מזור: יש נוהל שמסדיר בדיקות מאוד מפורטות לכל משקה משכר.

רוני גמזו: וזה בסדר?

אתי בנדלר: כשאתה שואל משרד המשפטים, אז אני רוצה לומר גם, אם מותרת, מה העמדה שלי.

אתי בנדלר: לא תמיד אנחנו יכולים להסתמך על חקיקה מאוד ישנה, שבה לא ניתנה הדעת לכל ההשלכות של כל מה שנעשה בלי הסדרים ראשוניים, בלי הסמכה מפורשת או הסמכה מאוד רחבה של המחוקק.

אתי בנדלר: פקודת הייבוא והייצוא ופקודות המכס אלה פקודות מאוד ישנות, ועל סמך אותן פקודות נעשו איזה שהן הסמכות, ככל הנראה, של גופים חוץ-ממשלתיים.

אתי בנדלר: גם אם קיים כיום ר כזה התשובה לא תעזור לנו כדי להתקדם בנושא הזה.

אתי בנדלר: אני מציעה להיצמד לנוסח יותר מצומצם ויותר ברור, שהוועדה תסמיך אותנו לגבש את הנוסח הסופי אבל שיהיה ברור שככל שמדובר בהסמכה של מי שאינו עובד מדינה, ההסמכה תהיה מאוד מוגבלת ומצומצמת, לביצוע בדיקות שאינן כרוכות בשימוש בסמכויות שלטוניות.

אורי מקלב: צריכה להיות מוגדרת, לא רק מוגבלת.

אתי בנדלר: מוגדרת ומוגבלת, שלא תאפשר שימוש בסמכויות שלטוניות.

רוני גמזו: רק הייתי מציע שזה יהיה, כמובן, יחד עם עורכת הדין של התמ"ת.

אתי בנדלר: זה ברור מאליו.

מרינה אוסטפלד: זה לא ברור.

אתי בנדלר: לא, זה יהיה ברור.

אתי בנדלר: הנוסח יועבר להערותיכם, אבל העיקרון - אם תתקבל המלצתי לחברי הכנסת – נקבע כך שלא יהיה בו משום העברת סמכויות שלטוניות.

דני דנון: אנחנו תומכים.

רוני גמזו: יש הערה של משרד הבריאות בקשר למדים.

רוני גמזו: הפקחים, אין צורך שילבשו מדים.

רוני גמזו: אנחנו מפקחים בכל הארץ – במסעדות, בכל מערכת הבריאות, בכל המערכות שלנו – ואותם מפקחים עושים גם את זה וגם זה.

רוני גמזו: לא מעשי מדים, תורידו את המילה הזו, בבקשה.

דני דנון: ירד.

אתי בנדלר: הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו בתפקידו, ומורידים מדים.

רוני גמזו: כן.

אתי בנדלר: אז אנחנו מורידים את נושא המדים.

אתי בנדלר: אני מבקשת להפנות להערה לעניין סעיף (ג)(2), לנוסח שהוצע על-ידי משרד המשפטים.

אתי בנדלר: "לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי סעיף 8, רשאי מפקח להורות על איסור שיווק או העברה של מכלי משקה משכר שאין עליהם אזהרה בהתאם לסעיף 8;" זה ברור.

אתי בנדלר: אבל איך מתקשרת לכאן הסיפא המוצעת: "מכלי משקה כאמור לא ישווקו אלא לאחר שמשרד הבריאות אישר כי הוקה עליהם אזהרה כאמור וניתן לשווקם"?

אתי בנדלר: זה עניין של סמכויות פיקוח?

גבי פיסמן: לא, זה לא עניין של סמכויות פיקוח.

גבי פיסמן: זו איזושהי דרך לוודא שהאיסור הזה, של השיווק, יהיה איסור אפקטיבי.

גבי פיסמן: לא היה מקום אחר להכניס את הסעיף הזה.

אתי בנדלר: ככל שהוועדה מקבלת את זה, נשבץ את זה יחד במקום אחר.

יגאל הררי: כל המשאיות יצטרכו לעבור דרך משרד הבריאו.

אתי בנדלר: השאלה האחרונה שלי היא אם יש מקום להגביל את סמכויות הפיקוח כלפי מערכת הביטחון.

אתי בנדלר: אבהיר את ריי.

אתי בנדלר: בכל החוקים שיש סמכויות למפקחים, בעיקר סמכויות כניסה למקום או סמכויות לדרוש מסמכים וכו', ככל שסמכויות כאלה מופעלות גם כלפי מערכת הביטחון, יש נוסחים שאנחנו מגבילים את דרך הפעלת הסמכויות האלה כלפי מערכת הביטחון.

אתי בנדלר: אינני יודעת בכלל אם זה רלוונטי כאן כי אינני יודעת למשל אם משווקים אלכוהול בבסיסי צה"ל או בשק"מיות.

יצחק וקנין: חוץ מיין פטישים אין כלום.

אתי בנדלר: על יין פטישים זה גם חל.

אתי בנדלר: אם מוכרים גם יין בבסיסי משטרה, משמר הגבול או צה"ל, אז יש מקום להגביל את הסמכויות.

דני דנון: לפי דעתי אנחנו לא צריכים להתייחס לזה.

אתי בנדלר: אי-אפשר לא להתייחס לזה, אלא אם כן אתה אומר שהסמכויות האלה לא יחולו במקומות המוחזקים על-ידי מערכת הביטחון או שתקבע באילו הגבלות הן כן יחולו, אבל אתה לא יכול לא להתייחס לזה.

אתי בנדלר: הרי אתה לא רוצה שמפקח, שהוסמך על-ידי משרד הבריאות, שאתה לא יודע מי הוא, תהיה לו סמכות להיכנס לכל בסיס צה"לי.

דני דנון: הרי גם בצה"ל, כשמוכר מישהו זה כבר מופרט, זו חברה פרטית.

דני דנון: אז יש אפשרות פיקוח על החברה הפרטית.

אתי בנדלר: אבל מי יפעיל את סמכויות הפיקוח?

אתי בנדלר: מי ייכנס לבסיס?

דני דנון: יש.

דני דנון: כמו שמשרד הבריאות, אם יש בעיה, הוא יודע להיכנס.

אתי בנדלר: הוא לא יודע.

אתי בנדלר: הרים האלה נקבעים בחקיקה.

אתי בנדלר: בכל ר חקיקה, כשמדובר על סמכויות כניסה, על סמכויות פיקוח, יש התייחסות לכניסה למקום המוחזק על-ידי מערכת הביטחון.

רוני גמזו: אבל לא בחוק.

אתי בנדלר: תמיד בחוק.

גבי פיסמן: אדוני היושב ראש וגברתי היועצת המשפטית, אולי תאפשרו לי לבדוק את העניין הספציפי הזה מול מערכת הביטחון כדי שנדע את המצב בפועל היום, אם יש איזושהי רכישה או קנייה של משקאות אלכוהוליים על-ידי מערכת הביטחון.

לאה ורון: בטוח שיש, בבסיסים בצבא יש קידוש ביום שישי.

יגאל הררי: יש חנויות מכר במרכזי צה"ל.

יצחק וקנין: זה מה שאמרתי, אבל אומרים לי פה שהיום מקדשים בצבא רק עם מיץ ענבים, תירוש.

אתי בנדלר: חברי הכנסת, לא מזמן התקבל חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה) בכנסת, שיש בו פרק שלם שמתייחס להוראות מיוחדות לעניין מערכת הביטחון.

יפעת רווה: אולי אפשר שהוועדה תיתן הסמכה בנקודה הזאת - - -

אתי בנדלר: זה מה שאני רוצה, רק השאלה באיזה נוסח.

אתי בנדלר: יש נוסחים, והנוסחים כאן הם מאוד ארוכים, מפורטים וכיוצא בזה, עם פרוצדורה מאוד נרחבת.

אתי בנדלר: יש חוקים שקדמו לקבלת החוק הזה.

אתי בנדלר: למשל, סעיף שכללנו בתיקון משנת 2010: מפקחים לעניין חובת התקנה אביזרים לחיסכון במים במערכת הביטחון.

אתי בנדלר: אקרא לכם את הסעיף הזה, ואני מציעה שככל שיסתבר שיש צורך בהפעלת סמכויות פיקוח כלפי מערכת הביטחון, נכליל סעיף בנוסח דומה בהצעת החוק הנוכחית.

אתי בנדלר: הנוסח שמופיע בחוק המים – ואני מרת רק על הסעיפים הרלוונטיים – אומר כדלקמן: מנהל הרשות הממשלתית יסמיך, מבין עובדי הרשות הממשלתית, מפקחים להפעלת סמכויות לפי סעיף זה, ובלבד שלא יוסמך מפקח אלא אם כן התקיימו בו כל אלה:" וכאן יש הוראות שדומות להוראות אצלנו.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) נאמר כדלקמן: "לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיף 9א, רשאי מפקח שהוסמך לפי סעיף זה, לאחר שהזדהה לפי סעיף קטן (ד), להיכנס למבנה שהכניסה אליו דרושה לשם הבטחת ביצועו של סעיף זה, ובלבד שלא ייכנס מפקח למקום המוחזק על ידי מערכת הביטחון, אלא אם כן יש בידו אישור כניסה למקום מאת ראש הממשלה, שר הביטחון או השר לביטחון הפנים או מי שהם הסמיכו לכך, לפי העניין, וכל עוד מתרחשות באותו מקום ובעת כניסת המפקח פעילות מבצעית או פעילות עוינת; בסעיף קטן זה, "מערכת הביטחון"" וכאן יש רשימה: (1) משרד הביטחון ויחידות הסמך שלו; (2) יחידות ויחידות סמך של משרד ראש הממשלה- - - (3) צבא הגנה לישראל; (4) מפעלים וספקים, המייצרים ציוד ביטחוני - - - (5) משטרת ישראל; (6) שירות בתי הסוהר; (7) כל גוף אחר הפועל למטרות ביטחוניות שראש הממשלה או שר הביטחון, לפי העניין, אישר לעניין סעיף זה.

אתי בנדלר: כמובן, אפשר לקחת את החלקים הרלוונטיים, ככל שיסתבר שהם רלוונטיים לחוק הזה, ולהיק את זה לחוק דנן.

דני דנון: בסדר גמור.

אתי בנדלר: אז אני מבקשת שתערכו את הבדיקה הזאת ותודיעו לי על כך, כדי שנוכל לנסח את זה בהתאם.

קובי עזרא: שמי קובי עזרא, מהלשכה המשפטית של המשטרה.

קובי עזרא: אני רוצה להבהיר ר מה.

קובי עזרא: סמכויות הפיקוח של משרד הבריאות הן לגבי סעיף 8 בלבד.

קובי עזרא: המשמעות היא שיתר החוק, בהיעדר הוראה אחרת, נופל על כתפי המשטרה.

קובי עזרא: אנחנו חושבים שהחוק הזה מקדם בעיקרו נושא בריאותי, המומחיות שם היא לא משטרתית.

קובי עזרא: לא נכון שהמשטרה תאכוף, גם לא נכון שהמשטרה תגיש כתבי אישום.

קובי עזרא: המשטרה לא מגישה כתבי אישום בעבירות, לדוגמה, של נושא משרה בתאגיד, והמשטרה לא מגישה כתבי אישום שהעונש בצדם הוא קנס בלבד.

קובי עזרא: אין לנו מנגנון כזה - לא מנגנון של רישום פלילי, לא מנגנון של הגשת כתבי אישום.

קובי עזרא: זה נושא שאנחנו לא מתעסקים בו ולא מומחים בו וזה לא נכון שזה יהיה לפתחה של המשטרה.

קובי עזרא: אני חושב שכל הנושא יהיה בדרך של אכיפה מנהלית, להרחיב את סמכויות הפיקוח גם לסעיפים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, משרד המשפטים.

יפעת רווה: עקרונית, זו הערה מוצדקת.

יפעת רווה: העבירה מתאימה, מבחינת המהות שלה, להיות עבירה מנהלית.

יפעת רווה: זימנתי לצורך העניין הזה נציגים של משרד הבריאות ושל המשטרה, כרגע למשרד הבריאות אין מערך מתאים לאכיפה, כמו שקיים במשרדים אחרים.

יפעת רווה: אמרו לי שיבדקו את האפשרות להקים בעתיד, אבל הר הזה הוא לא סופי ולא סגור, וכל עוד אין מערך כזה אין טעם להפוך את זה לעבירות מנהליות כי אז זה יהיה אות מתה, לא יהיה מי שיאכוף את זה, וזה חבל.

יפעת רווה: ובכן, אם בעתיד יוקם מערך כזה – וצריך לעניין הזה הסכמה של שר הבריאות - נהפוך את זה לעבירות מנהליות.

יפעת רווה: כל עוד שאין הסכמה כזאת אנחנו לא יכולים להפוך את זה לעבירות מנהליות.

קובי עזרא: המשמעות תהיה שגם כך לא יוגשו כתבי אישום, כי המשטרה לא יכולה להגיש כתבי אישום.

קובי עזרא: אז למעשה אנחנו מחוקקים חוק שלא נאכוף ולא יוגשו כתבי אישום.

רוני גמזו: אני חושב שהמשטרה תצטרך להחליט מה היא מעדיפה לעשות – להגיש כתבי אישום על הרים האלו או כתבי אישום על נהיגה בשכרות.

רוני גמזו: אם היא תגיש כתבי אישום על הרים האלו אולי יהיו לה פחות כתבי אישום על נהיגה בשכרות.

קובי עזרא: לא הבנתי עד הסוף את ההערה, אבל בכל אופן, אני אומר - - -

אורי אורבך: מה היה מורכב?

אורי אורבך: איך הוא לא הבין, שהוא בחור אינטליגנט.

קובי עזרא: ודאי שהבנתי, אני לא חושב שזה נכון שאתווכח כאן.

קובי עזרא: אני רק מביע את עמדתנו והעמדה היא שאין לנו את המנגנון הזה, שבאמצעותו ניתן יהיה להגיש כתבי אישום.

קובי עזרא: זה פשוט לא קיים.

קובי עזרא: צריך להבין שגם אנחנו, כמו גופים אחרים, צריכים להקים אותו.

קובי עזרא: המשמעות היא תקציב, המשמעות היא זמן, המשמעות היא מומחיות – וזה לא קיים.

קובי עזרא: זה גם לא נכון, כי אופי החוק מקדם נושא שהוא בריאותי לגמרי, ולא בכדי יש סמכויות פיקוח לפקחים של משרד הבריאות.

קובי עזרא: אחרת איזה צורך יש בסמכויות פיקוח למשרד הבריאות?

קובי עזרא: כל החוק יהיה לפתחה של המשטרה, לא צריך סמכויות פיקוח למשרד הבריאות והמשטרה תעשה הכול.

קובי עזרא: ברור שזה לא המצב הנכון.

קובי עזרא: אני חושב שהמצב הנכון הוא הפוך - שהכול יהיה לפתחו של משרד הבריאות.

דני דנון: אנחנו תומכים בעמדת משרד המשפטים.

אתי בנדלר: הערה אחרונה שלי יש בעניין הזה היא לסעיף קטן (ב)(1).

אתי בנדלר: ראיתם שיש הצעה חלופית, שהיא ההצעה שלי, לעומת ההצעה של משרד המשפטים.

אתי בנדלר: משרד המשפטים הציע: "הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש מפקח".

אתי בנדלר: זה נוסח קצת מיושן.

אתי בנדלר: היום, בחקיקה המתקדמת יותר, משתמשים בנוסח שכתבתי לחלופין, ואני מציעה לוועדה לאשר את הנוסח לחלופין.

כרמל שאמה-הכהן: הצעתך התקבלה.

אתי בנדלר: תודה.

אתי בנדלר: אם כך, אני מציעה שהוועדה תצביע על הסעיף הזה, בכפוף לכל ההערות שסוכם עליהן.

אתי בנדלר: אני מזכירה: קודם כול, הנוסח לגבי הסמכת גופים על-ידי שר התמ"ת.

אתי בנדלר: הנוסח יאפשר בדיקות מעבדתיות ותוויות בלבד, לא הפעלת סמכויות ממשלתיות.

אתי בנדלר: תיערך בדיקה על-ידי הגברת פיסמן ושאר משרדי הממשלה אם יש צורך בהחלה על מערכת הביטחון.

אתי בנדלר: אם כן – נאמץ את הוראת סעיף 9א לחוק המים, בשינויים המחויבים.

אתי בנדלר: בסעיף (ב)(1) מצביעים על הנוסח החלופי.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) הסיפא תועבר לסעיף אחר.

אתי בנדלר: עניין המדים נמחק גם כן.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 13, עם השינויים, ההערות וההסמכות?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 13 – פה אחד נגד – אין סעיף 13 נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר פה אחד.

אלקנה אפרתי: "ביצוע ותקנות 14.

אלקנה אפרתי: שר הבריאות ממונה על ביצוע חוק זה למעט סעיף 6, והוא רשאי, באישור של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.

אלקנה אפרתי: " ככלל, התקנות של החוק שייכות לשר הבריאות, למעט סעיף 6.

אלקנה אפרתי: סעיף 6 הוא הסעיף שעוסק בהגבלת הפרסומת בשידורים ובו נאמר במפורש שמי שמתקין את הכללים לפיו זה מועצת הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו והמועצה לשידורי כבלים.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

טל רוזנפלד: זה מתקשר לסעיף קודם.

טל רוזנפלד: בסעיף 7 החלטתם שתמיד צריך לכלול אזהרה, זה כולל גם שידורי טלוויזיה.

טל רוזנפלד: כתוב רק בנוסח לפי סעיף 8, לא כתוב באופן לפי סעיף 8.

טל רוזנפלד: אז קודם כול, אני רוצה להבין אם זה באותו אופן שיקבע שר הבריאות לפי סעיף 8.

טל רוזנפלד: ככל שכן, אני חושבת שזה צריך להיות סמכות של המועצות – המועצה לשידורי כבלים ומועצת הרשות השניה ולא סמכות של שר הבריאות.

דני דנון: החוק הזה הוא במשרד הבריאות, אנחנו לא רוצים לפתוח.

אתי בנדלר: אז מה את מציעה?

טל רוזנפלד: אני חושבת שהאזהרה שתהיה בשידורי הטלוויזיה, הכללים לגבי האופן שהיא תשודר – לא הנוסח, הנוסח קבוע בסעיף 8 – צריכים להיות כללים שהמועצות יקבעו.

אתי בנדלר: אם כך, את מציעה להוסיף את זה בסעיף 8?

רוני גמזו: בכללים ששר הבריאות יקבע.

רוני גמזו: מה זה המועצות?

אתי בנדלר: זה מופיע כבר.

טל רוזנפלד: אני מרת על סעיף 7.

טל רוזנפלד: עד עכשיו זה היה רק על ר דפוס ועכשיו הוועדה שינתה את זה וזה חל גם על טלוויזיה.

טל רוזנפלד: אני חושבת שהאופן שבו האזהרה תשודר בטלוויזיה צריך להיקבע על-ידי המועצות לעניין השידורים ברשות השנייה ובחוק התקשורת.

אתי בנדלר: אז את מציעה להוסיף סעיף?

טל רוזנפלד: אני מציעה לשנות את זה בסעיף 7.

אתי בנדלר: לא, סעיף 7 כבר הוצבע.

רוני גמזו: האחריות לאזהרה ואופיה הם של שר הבריאות.

טל רוזנפלד: כרגע זה לא כתוב, אגב.

טל רוזנפלד: כרגע כתוב רק בנוסח, לא כתוב באופן.

יגאל הררי: מה שר הבריאות?

יגאל הררי: הוא רואה מה כתוב בטלוויזיה?

רוני גמזו: הוא מבין בדפוס?

רוני גמזו: הוא מבין בעיתונים?

רוני גמזו: הוא מבין בבריאות, וזו אחריותו.

טל רוזנפלד: בגלל זה הוא קובע את הנוסח.

רוני גמזו: אז למה לא נתנו את השני למועצת העיתונים?

רוני גמזו: בשום פנים ואופן לא.

אתי בנדלר: יש כאן שני רים שונים.

אתי בנדלר: אני מבקשת בכל זאת להקשיב לדקויות.

אתי בנדלר: מה שאומרת גברת רוזנפלד, שאין ספק שאת הנוסח יקבע שר הבריאות, כפי שמוצע.

אתי בנדלר: ככל שמדובר באופן שידור האזהרה הזאת במסגרת שידורי הטלוויזיה, יש את המועצות.

אתי בנדלר: רק אופן הכללת הפרסומת, שנוסחה ייקבע על-ידי שר הבריאות, את זה היא מציעה שיקבעו המועצות.

רוני גמזו: ואם יקבעו שהאופן יהיה ב-1% מגודל המסך?

טל רוזנפלד: המועצות הן מועצות ציבוריות, שזה - - -

אתי בנדלר: כל הפרסומות, את הכול הם קובעים.

לאה ורון: הוא גם לא עושה את האכיפה.

רוני גמזו: שר הבריאות, בהתייעצות עם שר התקשורת.

יגאל הררי: אז תבטלו את המועצות.

אתי בנדלר: - - -לא מוכן אף פעם להיכנס לרים האלה.

אתי בנדלר: הוא רוצה תמיד להסמיך את המועצות כי הוא אומר שזה תפקיד המועצות.

כרמל שאמה-הכהן: שר הבריאות בהתייעצות עם המועצות.

יגאל הררי: למה?

יגאל הררי: למה כל הזמן ביורוקרטיה פה?

יצחק קדמן: זה לא ביורוקרטיה - - -

יגאל הררי: מה זה לא ביורוקרטיה?

יגאל הררי: מה אתם רוצים, שיהיה על מסך מלא?

יצחק קדמן: החתול ישמור על השמנת ויקבע את האזהרה, שתופיע מחרתיים אחרי שזה שודר?

יגאל הררי: שר הבריאות, היום יהודי ומחר הוא יכול להיות מוסלמי – לא בשביל לפגוע באף אחד – ושר הבריאות המוסלמי הוא גם דתי לצורך העניין, והוא רוצה שהאזהרה תהיה על כל המסך.

יגאל הררי: אני לא מבין, יש נוסח.

יגאל הררי: אם הרשות תאשר שהגודל יהיה שני אינץ' – זה הרשות תקבע, לא שר הבריאות.

יגאל הררי: שר הבריאות יקבע מה הוא רוצה - - - -

כרמל שאמה-הכהן: הכנסנו את המועצות.

אתי בנדלר: מה שמוצע כאן על-ידי מנכ"ל הבריאות, שלעניין אופן הכללת האזהרות בשידורי טלוויזיה התקנות ייקבעו בהתייעצות עם המועצות.

טל רוזנפלד: נראה לי קצת מוזר ששר הבריאות מתייעץ עם המועצות ישירות.

אתי בנדלר: אין בעיה, השאלה היא אם אתם רוצים הסתייגות?

טל רוזנפלד: אני צריכה לברר.

שי חרמש: הרי אין סוף לעניין.

שי חרמש: מחר תאונות דרכים – שר התחבורה יגיד; מחרתיים חילול שבת – שר הדתות יגיד.

שי חרמש: לא נצא מזה, בחייכם.

שי חרמש: בתקשורת עוסקת התקשורת.

יגאל הררי: יש חוק הרשות השניה או אין?

דני דנון: לא נוגעים בסעיף, נשאיר כמו שהוא מנוסח.

אתי בנדלר: לא, זה מוסכם שלא.

אתי בנדלר: אחרת זה יהיה רק בסמכות שר הבריאות.

אתי בנדלר: שר הבריאות יקבע לגבי שידורים?

אתי בנדלר: אני לא מכירה - - -

רוני גמזו: עם כל הכבוד, יש הרבה פרסומות, בין אם בטלוויזיה ובין אם זה ברדיו, שבאות לאישור שר הבריאות.

רוני גמזו: פרסומות לתרופות, פרסומות למזון לתינוקות – זה מגיע לשר הבריאות.

רוני גמזו: אני אחראי להגיד איך תפורסם תרופה.

רוני גמזו: אם רוצים לעשות קמפיין של תרופה באים אליי.

דני דנון: אני מציע להשאיר את נוסח החוק כלשונו.

אורי אורבך: אבל החוברות המקצועיות, של בירה ושל קולה, זה גם שר הבריאות.

יגאל הררי: נכון, תעבירו את הכול לשם וזהו.

אורי אורבך: כי זה רלוונטי.

כרמל שאמה-הכהן: הרלוונטיות הכי חזקה פה היא לבריאות, זה העניין.

אתי בנדלר: תשמרו זכות הסתייגות.

אתי בנדלר: אני שומרת זכות להסתייג על-ידי שר התקשורת.

אתי בנדלר: משמעות ההסתייגות שאתם שומרים לעצמכם זה שאופן שידור האזהרה יקבע על-ידי המועצות.

אורי מקלב: ההסתייגות היא רק על סעיף 6, אבל על סעיף 7 זה לא חל, נכון?

אורי מקלב: בסעיף 7 זה ברור שזה שר הבריאות.

אתי בנדלר: בדיוק ההיפך.

אתי בנדלר: אסביר מה שקרה.

אתי בנדלר: סעיף 7 במקור דיבר רק על ר דפוס.

אתי בנדלר: בישיבה היום נעשה דיון מחדש בסעיף 7 והרחיבו את התחולה שלו, כך שהוא חל על פרסומת בכל מדיה.

אתי בנדלר: קודם רק סעיף 6 התייחס לפרסומת בשידורים, עכשיו סעיף 7 מתייחס, בין היתר, גם לפרסומת בשידורים.

אתי בנדלר: משכך, שונה - - -

לאה ורון: חבר הכנסת דני דנון ביקש להסתייג ולכתוב שזה למעט הרדיו.

אתי בנדלר: כן, ועדיין זה יחול על טלוויזיה.

אתי בנדלר: קודם, בהתאם לסעיף 6, היה ברור שהפרסומות בשידורי הטלוויזיה, ההתייחסות אליהן תהיה על-ידי מועצות השידורים – מועצת הכבלים והלווין ומועצת הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו.

אתי בנדלר: משסעיף 7 הורחב, אומרת כאן נציגת הלשכה המשפטית של משרד התקשורת, גברת טל רוזנפלד, שבנושא הזה נעשה שינוי בוועדה ולכן היא מבקשת להגביל את סעיף 14 כך, שלגבי פרסומות בטלוויזיה, מי שיקבע את אופן הכללת האזהרות בשידורים לא יהיה שר הבריאות – כרגע סעיף 14 חל לגבי תקנות בכל הנושאים הכלולים בחוק – אלא המועצות, כפי שנקבע בסעיף 6.

אתי בנדלר: זו האמירה שלה.

אתי בנדלר: מה שאומר מנכ"ל משרד הבריאות זה שהוא מציע שגם לעניין הזה התקנות ייקבעו על-ידי שר הבריאות, אבל בהתייעצות עם מועצות השידורים.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: עוד משהו?

אתי בנדלר: צריך להצביע על זה.

אתי בנדלר: בסעיף 14 כתוב "למעט סעיף 6", ומה שגברת רוזנפלד הציעה זה גם למעט סעיף 7.

אורי מקלב: סעיף 7 רק לגבי הטלוויזיה.

אתי בנדלר: בוודאי.

כרמל שאמה-הכהן: מה הוסכם?

דני דנון: להשאיר את הנוסח הקיים.

אתי בנדלר: אפילו מנכ"ל משרד הבריאות לא מציע את זה.

אתי בנדלר: זה הכי מרחיק לכת.

רוני גמזו: מה שאמרתי זה: בהתייעצות עם המועצות.

רוני גמזו: זאת אומרת, אני מקבל את מה שהם אמרו, אבל ההחלטה היא של שר הבריאות, אחרי התייעצות עם הגורם המקצועי.

כרמל שאמה-הכהן: מקובל.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 14 עם השינויים?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 14 – פה אחד נגד – אין סעיף 14 נתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: לי יש הצעה להוסיף סעיף, שאני רוצה להציג בפני הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע לתת סמכות לשרי הבריאות והתמ"ת לשנות בעתיד – אם, נניח, יראו שהצעירים - - -

יצחק וקנין: עברו ליין.

כרמל שאמה-הכהן: בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: באישור ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: שני השרים, שיהיו את שני השיקולים – הבריאותי, המסחרי וכל מה שצריך.

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שאם הם יגיעו להסכמה, כנראה שבאמת נוצרה בעיה קריטית.

כרמל שאמה-הכהן: תהיה להם סמכות לשנות את המדד, שחתכנו אותו עכשיו על 15.5%, כדי שלא נצטרך לעבור את כל - - -

לאה ורון: לשנות את ההגדרה של משקה משכר למעשה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לתת סמכות לשרים - - -

אתי בנדלר: לשנות את האחוזים הנקובים בהגדרה של הרגיל והחזק.

יצחק וקנין: באישור ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

יפעת רווה: לרבות קביעה שזה לא יהיה רק מ-15% ל-1%, אלא גם אפשרות קביעה שסוג מסוים בכלל לא ייכלל – כולל אפס.

יפעת רווה: שלא יחויב לקבוע דווקא אחוז מסוים.

יפעת רווה: יכול להיות שלגבי משקה מסוים יקבעו שבכלל לא, אבל שהסמכות תהיה גם לזה.

אתי בנדלר: לא, כי מה שאת מציעה זה בעצם למחוק את ההגדרות האלה.

אתי בנדלר: לשנות זה לא אפס.

יפעת רווה: לכן אני אומרת שכן תהיה אפשרות לאפס, זה אולי פתרון - - -

אתי בנדלר: קודם כול, אפס זה לא.

אתי בנדלר: מ-2% זה בהגדרת משקה משכר.

אתי בנדלר: אתה מציע להוסיף סעיף: שר הבריאות ושר התמ"ת, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יהיו רשאים לשנות את האחוזים לכל כיוון.

רוני גמזו: לא, רק להפחית.

כרמל שאמה-הכהן: מי יעלה?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיף שהצעתי.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הוספת סעיף להצעת החוק – פה אחד נגד – אין הוספת הסעיף נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אושר פה אחד.

אורי מקלב: גברתי היועצת המשפטית, ההבדלה בין משקה משכר רגיל וחזק, לגבי איזה סעיפים זה חל?

אתי בנדלר: קשה לי עכשיו לסרוק - - -

שירה בריק-חיימוביץ: רק סעיף 3(א) ו-(ב) ו-4(10) בלבד.

אתי בנדלר: אני לא יכולה להגיד לך כרגע.

אורי מקלב: ברגע שהם עומדים בכל הקריטריונים האלה, מה זה משנה?

שירה בריק-חיימוביץ: אי-אפשר לחשוד ב"ידיעות אחרונות" שהוא בעד שכרות אצל קטינים.

שירה בריק-חיימוביץ: הקו המערכתי שניהלנו היה לחלוטין בעד החמרת ענישה על נהגים שיכורים, ועשינו סדרת כתבות על מכירה בפיצוציות וכו'.

שירה בריק-חיימוביץ: אבל חשבנו שנכון וצודק להחריג את היין, מכל מיני סיבות, גם סיבות תרבויות – זו בכל זאת מסורת ישראל, וזה בכל זאת גם מוצר לבישול.

שירה בריק-חיימוביץ: ברגע שזה לא חל על 4 ו-5 אנחנו לא רואים מה מהות האבחנה.

שירה בריק-חיימוביץ: אין שום אבחנה בפועל.

אורי מקלב: אין באמת נפקותא.

אורי מקלב: אם גם הרגיל יהיה חייב לעמוד בכל הקריטריונים של סעיפים 4 ו-5, אז הוא יכול לפרסם את זה גם קודם.

אורי מקלב: אז מה עשית בזה?

גיל סגל: שום דבר.

גיל סגל: האבחנה מופיעה בסעיף ההגדרות.

אורי מקלב: אז אם בסעיף ההגדרות בין שני הסוגים, אז זה חל גם על סעיפים 4 ו-5.

רוני גמזו: לא.

רוני גמזו: הייתה כאן שאלה מה הדברים החשובים, העלו חלק מהדברים - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, בואו נסיים את סעיף התחילה ואחר כך נעשה עודפים.

כרמל שאמה-הכהן: מה מוצע בסעיף התחילה.

אתי בנדלר: כיוון שמדובר כאן באיסורים ובעבירות פליליות, קודם כול צריך להיערך להכללת האזהרות והתוויות בבקבוקי משקה, וזה תהליך שלוקח זמן.

אתי בנדלר: דבר שני, ברור שיש בחנויות, במרכולים, אצל יבואנים, בכל מיני שלבים מלאים של בקבוקים שעוד צריך למכור אותם.

שי חרמש: זה חומר משתמר, זה לא מתכלה.

יצחק וקנין: התפוגה של המשקאות היא בדרך כלל הרבה יותר ארוכה משל מוצרים אחרים, זה שלוש שנים וארבע.

יצחק וקנין: אבל אנחנו לא מבקשים שלוש שנים וארבע שנים.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לשים מדבקה, לא?

שי חרמש: אין מועד תפוגה למוצר הזה.

יצחק וקנין: אם אני מחזיק מלאי אצלי בסופר, איזו מרכולית באחת השכונות - - -

שי חרמש: זה מוצר בלי תפוגה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

ישראל איבצן: נושא היין הוא מאוד בעייתי.

ישראל איבצן: אנחנו כרגע מוכרים את בציר 2008, יש במלאי את 2009 ו-2010, ויש את החוק הזה, עם הדרקוניות שלו בנושא הקנסות על בקבוק בודד, שיימצא ללא אזהרה.

ישראל איבצן: לכן אני טוען שתעשיית היין לא תוכל להיערך - - -

כרמל שאמה-הכהן: אל תגיד לנו מה לא, תגיד לנו מה כן.

כרמל שאמה-הכהן: איך אתה חושב שצריך ליישם את החוק.

ישראל איבצן: החל מבציר 2012 אפשר יהיה להיערך לזה.

דני דנון: מה זה אומר?

דני דנון: מה התחולה?

ישראל איבצן: מהיום שהחוק הוחל, באותו יום אנחנו יכולים לשים על הבקבוקים תוויות עם האזהרה.

דני דנון: כמה זמן קדימה תהיה אזהרה על כל בקבוק?

ישראל איבצן: במוצרים מסוימים אנחנו צריכים לפחות 36 חודשים, במוצרים אחרים 24 חודשים.

ישראל איבצן: זה המינימום שאנחנו צריכים.

שי חרמש: ישראל, אם נחיל את זה ממודל 2011, זה עובד?

ישראל איבצן: לא.

ישראל איבצן: הבציר של 2011 יימכר ב-2013.

יצחק וקנין: אני מציע הצעה, שהיא פרקטית, לדעתי - 31 בדצמבר 2013.

דני דנון: לא, לא.

דני דנון: שנתיים?

שי חרמש: זה כלום.

שי חרמש: זה מוצר לא מתכלה, יש בעיה.

יצחק וקנין: עוד שנתיים, מה אתה רוצה?

יצחק קדמן: אחרי שיגיע המשיח.

סער פאוקר: אני רוצה לעשות אבחנה בין תחולת החוק לבין התחולה על בקבוקים שלא נבצרו.

סער פאוקר: תחולת החוק יכולה להיות יותר מוקדמת, אבל הוראה ספציפית לגבי בקבוקים שנבצרו לפני תחולת החוק - רק לגבי אותם בקבוקים שיש עליהם שנת ייצור.

סער פאוקר: אפשר לבדוק את זה.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר, אתם מתייחסים לבקבוקים - - -

יצחק וקנין: מה שייצא היום מהמפעל יהיה עם התווית.

יצחק וקנין: אבל מה שיצא - יש אתו בעיה.

אתי בנדלר: אבל חבר הכנסת וקנין, עכשיו בא מפקח – אנחנו נמצאים ביולי 2012 – נכנס לאיזושהי מכולת ורואה בקבוקי ברנדי או וודקה, לאו דווקא יין תוצרת ישראל.

אתי בנדלר: הוא רואה בקבוקים ואומר: אין עליהם תווית.

אתי בנדלר: המוכר אומר: בסדר, יש לי את הבקבוקים האלה כבר משנת 2009 ועוד לא מכרתי אותם.

אתי בנדלר: איך בעל המכולת והמפקח יכולים להוכיח ממתי הבקבוקים?

סער פאוקר: אפשר לבדוק את זה.

חנה מזור: בייבוא יש תאריך ייצור.

אתי בנדלר: על הבקבוק עצמו, במקום שבו נמצא המלאי?

אתי בנדלר: זאת השאלה.

יצחק וקנין: גם מוצרים שיש עליהם תאריך ייצור - - -

שי חרמש: על כל בקבוק כתוב תאריך בציר.

אתי בנדלר: לי אין בעיה בכלל.

אתי בנדלר: אני מעלה את הבעיה בפני חברי הכנסת ואתם תחליטו מה ראוי.

שי חרמש: מבציר מסוים.

אתי בנדלר: מיידי?

רוני גמזו: למה לא?

רוני גמזו: למה לא מיידי על וודקה, למשל?

אתי בנדלר: כי חשבתי שאולי יש בחנויות מלאי של בקבוקים.

רוני גמזו: לוודקה אין מלאי.

ישראל איבצן: היועצת המשפטית, יש הבדל בין מוצרי אלכוהול, בירה ויין.

ישראל איבצן: אלכוהול זה מוצר שמיוצר על בסיס שוטף והמרחק מיום הייצור שלו ליום הצריכה הוא מספר חודשים.

אתי בנדלר: כולל בייבוא?

ישראל איבצן: כולל בייבוא.

ישראל איבצן: כך גם בירה.

ישראל איבצן: בירה מיוצרת היום, וכנראה שבמהלך החודש מכרו.

ישראל איבצן: יין מיוצר פעם בשנה בבציר, נמצא ביקב כ-18 חודשים - - -

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו עניין אתו בשלב הזה.

אתי בנדלר: אותנו מעניין מרגע שהוא נכנס לבקבוק, מרגע שאתה מבקבק אותו.

ישראל איבצן: מרגע שהוא נכנס לבקבוק הוא עדיין יושב ביקב כשנתיים ימים.

אתי בנדלר: מתי אתם מדביקים עליו את התווית?

ישראל איבצן: ביום שהוא מבוקבק.

ישראל איבצן: התהליך הוא: בציר, עשרה חודשים בקבוק - - -

אתי בנדלר: עם אלה שביקב אין לי בעיה.

אתי בנדלר: יש לי בעיה עם מה שיצא מהיקבים.

כרמל שאמה-הכהן: שנה להדביק מדבקה?

ישראל איבצן: זה מיליוני בקבוקים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל כל מיליוני הבקבוקים הם לא אצל אדם אחד.

כרמל שאמה-הכהן: זה מפוזר, ואם לשופרסל יש - אז יש לו מספיק כוח אדם.

כרמל שאמה-הכהן: הכול יחסי.

ישראל איבצן: זה לא עניין של שופרסל.

ישראל איבצן: ביקבים עצמם יש היום אריזות סגורות עם בקבוקים מתוותים, של עשרות מיליוני בקבוקים.

שי חרמש: זה לפרק אריזות.

ישראל איבצן: לפרק את האריזות האלה ולהחזיר את הבקבוקים לקו זו בדיוק אותה עבודה כמו לבקבק אותם.

אתי בנדלר: אני מציעה לקבוע תאריך ריאלי, שאפשר לעמוד מאחוריו ושאפשר להסביר אותו.

יצחק וקנין: - - - הצעת ממשלתית - אתם זוכרים, אתי.

יצחק וקנין: הארכנו את זה בעוד שנה מהתאריך - - -

אתי בנדלר: בוודאי שאני זוכרת.

אתי בנדלר: בחוק הפיקדון, כשהייתה חובה להדביק - - -

לאה ורון: בחוק הפיקדון על בקבוקי משקה.

רוני גמזו: האם הבעיה העיקרית היא היין?

ישראל איבצן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו נעשה תאריך אחד לכולם.

ישראל איבצן: חברים, אני רוצה לומר עוד משהו – מרגע תחולת החוק.

ישראל איבצן: כרגע אין לנו חוק, אנחנו כל יום מבקבקים.

ישראל איבצן: אני לא יודע לשים כרגע תווית.

ישראל איבצן: אולי החוק הזה לא יעבור בכנסת בכלל.

אתי בנדלר: צריך לקבוע מועד, X חודשים מרגע שאושרו - - -

רוני גמזו: ביום הפרסום יהיה את נוסח האזהרה.

אתי בנדלר: מרגע שהתקנות על נוסח האזהרה יאושרו ויפורסמו.

רוני גמזו: אני רוצה להזכיר: 8(א) לא דורש אישור ועדה.

רוני גמזו: 8(ב) – שינוי – דורש אישור ועדה.

אתי בנדלר: לא, לא, זה לא מה שהוסכם, שאלתי מספר פעמים.

אתי בנדלר: הכול יהיה באישור הוועדה, ולכן כתבתי שתקנות ראשונות יובאו לוועדה בתוך 90 ימים ממועד פרסום החוק.

אתי בנדלר: אין כאן מועד מתי התקנות האלה יאושרו, אין כאן מועד מתי הן יפורסמו וייכנסו לתוקפן.

אתי בנדלר: הם יכולים להיערך להצמדת התוויות רק אחרי שיפרסמו את נוסח האזהרה.

כרמל שאמה-הכהן: אז נגיד שנה מיום אישור התקנות?

ישראל איבצן: זה בלתי ניתן בשנה.

שי חרמש: זה קצר.

ישראל איבצן: אתם גוזרים משהו שהציבור לא יכול לעמוד בו.

ישראל איבצן: זה בלתי ניתן.

רוני גמזו: תזכרו שיש כאן הרבה משקאות שהם אינם יין, משקאות שהעיכוב הזה, בשנה פלוס - - -

יצחק וקנין: אני רוצה לשאול אתכם שאלה אמיתית: העיקר פה זה הפרסום, נכון?

יצחק וקנין: כל העניין זה הכיתוב על הבקבוק, על זה אנחנו מדברים.

יצחק וקנין: כל שאר הסעיפים נכנסים מיידית ברגע שמפרסמים את כל התקנות.

יצחק וקנין: אז למה אתם נתפסים לדבר הזה?

שי חרמש: כל הסיפור הוא הפתק?

יצחק וקנין: את העיקר קיבלתם, העניין אם יירשם על הבקבוק בעוד שנה - - -

שירה בריק-חיימוביץ: אבל בפרסום בדפוס יש חובת הכללת אזהרה.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נעשה סדר.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שלגבי הפרסום עצמו – זה יהיה 60 ימים מיום אישור התקנות.

אתי בנדלר: לא מיום אישור, מיום תחילתן של התקנות.

אתי בנדלר: תחילתן במועד פרסומן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לרגע אני רוצה להיות פרקליטת השטן: מה קורה עם משרדי הפרסום?

כרמל שאמה-הכהן: לגבי המשקאות האלכוהוליים החזקים – שנה מיום תחילת התקנות.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי המשקאות הרגילים – שנתיים.

רוני גמזו: החזקים - חצי שנה, ברשותכם.

רוני גמזו: אני חושב ששם אין בעיה.

יצחק וקנין: הם לא יוכלו להיערך לזה.

שי חרמש: אל תלחצו יותר מדי, לא להשתגע.

שי חרמש: כל הפרסום כבר נעצר, גמרנו.

שי חרמש: הבעיה היא התווית על הבקבוק?

יצחק וקנין: מה שחשוב זה הפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הצעה אחרת?

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שלגבי הפרסום צריך לקחת בחשבון שיש עסקאות שנתיות, שנעשו גם עם העיתונים, גם עם הטלוויזיה וגם עם הרדיו, לגבי גופים מפרסמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לקחת את זה בחשבון, זה בעייתי.

דני דנון: יש להם ארבעה-חמישה חודשים בפועל להיערך לזה מרגע שהחוק יעבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חוששת שזאת יכולה להיות בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שיש לבקש לראות אם יש כאלה עסקאות – לא נוכל לבדוק את זה, אבל אני חושבת שצריך לתת חצי שנה לפחות.

רוני גמזו: לרוב הן לא שנתיות.

יגאל הררי: נגיד שלרוב לא.

יגאל הררי: אבל אם יש, מה עושים?

דני דנון: תשנו את הפרסומת.

רוני גמזו: זה חוק של הכנסת, עם כל הכבוד.

יגאל הררי: אז מה עושים?

יגאל הררי: מחזירים לאנשים כסף?

יצחק קדמן: לא מפרסמים אלכוהול.

יצחק קדמן: מה זה מה עושים?

יצחק קדמן: אחר כך אתם בוכים מה קורה לנוער, ואתם ממשיכים לדחוף לו את הפרסומת לראש.

אתי בנדלר: החיפזון הוא לפעמים מהשטן.

יצחק וקנין: אני לא בטוח שב-60 יום אתם תביאו להם - - -

רוני גמזו: מחר אני מביא לך.

לאה ורון: חבר הכנסת וקנין, מדובר ב-60 או 90 ימים מיום פרסום התקנות.

יצחק וקנין: מקובל עלי מה שאתי אמרה, היא צודקת לחלוטין.

יצחק וקנין: יש איזה ניסיון מהסיגריות – אומרים שיביאו ולא מביאים כלום.

אתי בנדלר: 90 יום.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הפרסום - שלושה חודשים, במקום חודשיים שהצעתי; שנה למשקאות החזקים ושנתיים למשקאות הרגילים.

כרמל שאמה-הכהן: זה לגבי כל סעיפי החוק.

רוני גמזו: זה רק לגבי התוויות.

כרמל שאמה-הכהן: שנה ושנתיים זה רק לגבי התווית.

כרמל שאמה-הכהן: הפרסום הוא שלושה חודשים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מרגע שיש תקנות.

אביגיל סון: מיום אישור פרסום התקנות.

יגאל הררי: למה לא מראש חצי שנה?

כרמל שאמה-הכהן: יש לך חצי שנה במצטבר – עד שהחוק יעבור במליאה, עד שיפורסם, עד שיביאו תקנות, עד שהתקנות ייכנסו לתוקף.

אביגיל סון: אפשר בבקשה להבהיר לגבי אילו סעיפים כל דבר חל?

אביגיל סון: למשל, מה עם סעיף השיווק?

אתי בנדלר: תלוי שיווק של מה.

כרמל שאמה-הכהן: שנה ושנתיים זה רק לגבי מדבקות.

כרמל שאמה-הכהן: כל השאר זה 90 ימים.

אתי בנדלר: למה?

אתי בנדלר: רק לגבי פרסום, ויהיה תלוי שיווק של מה – אם זה שיווק משקה רגיל או חזק.

אתי בנדלר: צודקת גברת סון, יש עוד סעיפים.

אלקנה אפרתי: סעיף 2 עוסק באיסור פרסום משקה משכר או משקה מסחרי.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו את זה מאוד ברור – רק המדבקה זה שנה ושנתיים, כל השאר זה 90 ימים מיום תחילתן של התקנות לפי סעיף 8.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה כפי שהוצגה?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הצעת החוק – פה אחד נגד – אין הצעת החוק נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד הצעות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיש הסתייגות.

לאה ורון: את מדברת על הסתייגות לדיבור או שאת מתייחסת להצעה?

חנה מזור: אני שומרת זכות הסתייגות לגבי התחילה.

כרמל שאמה-הכהן: לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ הצעה נוספת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדבר על שלטי חוצות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החרגנו שלטי חוצות לחלוטין, גם לאלכוהול רגיל וגם אלכוהול גבוה.

דני דנון: אסור.

דני דנון: לא החרגנו, אסרנו.

כרמל שאמה-הכהן: אסור בכלל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם אנחנו מרשים לעיתונים לעשות את זה - - -

שירה בריק-חיימוביץ: לא, זאת הבעיה, שההבדל לא חל על סעיפים 4 ו-5.

שירה בריק-חיימוביץ: זה בדיוק מה שביקשנו.

שירה בריק-חיימוביץ: ההבחנה בין חזק לרגיל, לפי מה שקבעתם היום, לא חלה על סעיף 4 ולמעשה היין לא הוחרג.

יצחק קדמן: למה את רוצה פרסומת חוצות לוודקה בגודל של בניין שלם?

יצחק קדמן: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא וודקה, חס וחלילה.

יצחק קדמן: למה?

יצחק קדמן: איזה מסרים אתם מעבירים לבני הנוער?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם היית בא מההתחלה אז היית שומע בדיוק מה אני אומרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני דווקא זאת שרציתי להוריד את כולם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז, בבקשה, תקשיב ואחר כך תדבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו על זה שנוריד את היין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם נחריג רק את היין נפגע בבירה, אז יש פה בעיה אמיתית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אם אנחנו מסכימים לפרסם בעיתונים, למה זה לא יכול להיות בחוצות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסבירו לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאם יש שלט חוצות שאומר: אם שותים לא נוהגים – אולי זה אפילו יתרום לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת, אני רוצה לדבר על זה כי לא דיברנו על זה.

אתי בנדלר: אני לא יודעת, אני לא מציעת החוק, אבל אני מניחה ששלט חוצות זה דבר הרבה יותר גדול, הרבה יותר מסיבי, הרבה יותר לוכד את העין.

אתי בנדלר: מה זה שלט חוצות?

אתי בנדלר: זה שלט פרסומת המוצב לצדי דרכים, בתוך אוטובוסים של התחבורה הציבורית או על דפנותיהם החיצוניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אגיד לכם למה אני מתכוונת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מנסה לדבר על הגינות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבקשה, אראה לכם תמונה שהבאתי.

כרמל שאמה-הכהן: מי הביא לך את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת פרסומת, לא אני עשיתי את זה במחשב.

לאה ורון: יכלו לשים תמונה אחרת, של אוטו, ולכתוב:

לאה ורון: אם שותים לא נוהגים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאולי זה הזמן להשתמש במדיה שייטלו חלק בפרסום למניעה.

דני דנון: הצעת חוק פרטית.

דני דנון: אני אציע אתך.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אין הצעות נוספות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מברכים את יוזמי החוק על חוק חשוב.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שפרסום זה ר יפה וחשוב ומקדם את הפעילות במשק; פרסום של מוצרי אלכוהול טומן בחובו גם נפגעים, במיוחד לדור הצעיר.

כרמל שאמה-הכהן: ההמעטה שביצענו, היא מידתית.

כרמל שאמה-הכהן: אני דווקא רציתי משהו טיפה יותר גורף, אבל אלה טיבן של הכרעות.

כרמל שאמה-הכהן: נקווה שזה צעד ראשון בדרך לכיוון של מניעה והורדת השימוש באלכוהול על-ידי הדור הצעיר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.