ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 210, 2011-11-14 10:30

דני דנון: בוקר טוב לכולם.

דני דנון: אני שמח לפתוח את ישיבת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דני דנון: הנושא על סדר יומנו הוא מעקב אחר הרחבת הייצוג ההולם של בני העדה האתיופית בשירות הציבורי ובשירות המדינה.

דני דנון: בפתח דבריי אני אבוא ואומר שאנחנו העברנו פה בוועדה חוק חשוב שהרחיב את הרחבת הייצוג בשירות הציבורי.

דני דנון: אנחנו נדון בזה גם היום, למרות שהמשרדים הרלוונטיים עדיין לא מחויבים לדווח על פי החוק, כי החוק עבר בחודש פברואר ותושלם שנה בפברואר ואז נעשה ישיבה שנעקוב, אבל זה נותן לנו קנה מידה, וכבר אני אומר פה לנציגים השונים, לדעת מי כן הולך לעמוד בחוק ומי כבר לא הולך לעמוד בחוק הזה.

דני דנון: זה דבר חשוב.

דני דנון: קיבלנו פה סקירה מקיפה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, עם נתונים קשים, ואני אומר את זה כחבר בקואליציה, אבל משרדי הממשלה צריכים להתבייש בנתונים שראיתי פה.

דני דנון: לא כל משרדי הממשלה, אני אומר זאת, משרד ראש הממשלה ומשרדים אחרים עומדים באחוז המתבקש, אבל משרדים רבים פשוט לא מצאו לנכון לשלב, בניגוד לחוק.

דני דנון: לפני שנפתח את הדיון אני רוצה לקבל סקירה קצרה מפלורה, שעשתה עבודתה נאמנה, כרגיל, לגבי הנתונים שהיא הכינה לנו.

דני דנון: בבקשה, פלורה.

פלורה קוך דבידוביץ': הכנו סקירה, שמבוססת על דוח נציבות שירות המדינה ל-2010, ופנינו כמו כן לרשויות מקומיות, לחברות ממשלתיות, לגופים ציבוריים.

פלורה קוך דבידוביץ': ראשית אני אציין שהנתונים מצביעים כי ליוצאי אתיופיה ישנם חסמים שונים בקליטה לשוק העבודה בישראל, כשבשירות המדינה אנחנו מדברים על חסם נוסף והוא הקושי לעמוד במבחני נציבות שירות המדינה כשגורמים שונים טוענים כי בעצם המבחנים לא תמיד מותאמים למי שגדל בתרבות שאינה מערבית ועל כן ישנו קושי לעמוד בכך, וייתכן שקושי זה אפילו פוגע במוטיבציה של האוכלוסייה הזאת לגשת למכרזים.

פלורה קוך דבידוביץ': לגבי נתונים על שירות המדינה - בין השנים 2009-2010 ישנה עלייה במספר יוצאי אתיופיה המועסקים בשירות המדינה ובשיעורם, מ-782 עובדים ב-2009 ל-841 ב-2010.

פלורה קוך דבידוביץ': הם כיום כ-1.3% מכלל המועסקים בשירות המדינה, שיעור שעדיין נמוך משיעורם באוכלוסייה שעומד על כ-1.5%.

פלורה קוך דבידוביץ': יש גם עלייה בשיעור יוצאי אתיופיה האקדמאים בשירות המדינה, מ-17% ל-18.9%, עם זאת שיעורם של אקדמאים יוצאי אתיופיה מקרב כלל האקדמאים בשירות המדינה הוא 0.5% בלבד, שיעור הנמוך משיעורם באוכלוסייה.

פלורה קוך דבידוביץ': לגבי אקדמאים באוכלוסייה הכללית, שיעורם נמוך גם שם וזה נתון שהצגנו כבר בוועדה כאן, שיעורם בקרב בעלי תואר ראשון בשנת תשס"ט עמד על כ-0.7% ותואר שני 0.3%, לכן חשוב גם לזכור נתון זה כשבאים להתייחס לנושא הזה.

פלורה קוך דבידוביץ': לגבי דירוגים בשירות המדינה, כ-61% מיוצאי אתיופיה דורגו בדירוג המנהלי, לעומת כ-31.5% מכלל עובדי שירות המדינה.

פלורה קוך דבידוביץ': כ-6% הם בדירוג מדעי החברה והרוח, 17% הם בדירוג אחיות, שזה שיעור גבוה.

דני דנון: דירוג מנהלי, תפרטי מה זה.

פלורה קוך דבידוביץ': דירוג מנהלי הוא בדרך כלל דירוג שאינו מקצועי.

פלורה קוך דבידוביץ': אולי אתה תרחיב בנושא?

נאדר אל-קאסם: דירוג של מי שאין לו תואר, עד 12 שנות לימוד.

פלורה קוך דבידוביץ': בעצם לא דורש תואר אקדמי.

נאדר אל-קאסם: אבל התפקיד יכול להיות תפקיד מקצועי מאוד.

נאדר אל-קאסם: היו"ר דני דנון: מבחינת רמות השכר, זה יכול להיות כל רמות השכר או שזה מוגבל?

נאדר אל-קאסם: לפי הדירוג המנהלי, יש טבלאות לדירוג המנהלי.

נאדר אל-קאסם: כל אחד וקורות החיים שלו.

אופיר אקוניס: זאת אומרת שהשכר הוא מטבע הדברים מראש הרבה יותר נמוך.

נאדר אל-קאסם: לא הרבה יותר נמוך.

אופיר אקוניס: הרי אם אתה בדרגה 38-39 אתה יותר נמוך מיד, בהגדרה.

אופיר אקוניס: אגב, אני אשמח לשמוע שלא, אני לא מאשים אתכם בכלום, חלילה, אני תמיד אשמח לשמוע הפוך ממה שאני יודע.

דני דנון: תיכף ניתן לכם להתייחס, קודם תשלימי את הדוח, בבקשה.

פלורה קוך דבידוביץ': בדירוגים נוספים:

פלורה קוך דבידוביץ': בדירוג האחיות כ-1.4% מכלל המועסקים הם יוצאי אתיופיה בשירות המדינה, שזה בעצם שיעור שהוא קרוב לשיעורם באוכלוסייה, גם בדירוג הפארא רפואי, במרפאים בעיסוק, בעובדי משטרת ההגירה.

פלורה קוך דבידוביץ': עם זאת בדירוגי המהנדסים, פרקליטים, רופאים, עובדי הוראה, שיעורם מאוד נמוך, אפילו פי שניים משיעורם באוכלוסייה.

פלורה קוך דבידוביץ': לגבי משרד ראש הממשלה, כפי שהזכרת, אדוני היושב ראש, בהתחלה - במשרד ראש הממשלה הם כ-1.5% מכלל המועסקים ובמשרד ההסברה והתפוצות כ-1.9%.

פלורה קוך דבידוביץ': ברשות האוכלוסין 4.6%, המשרד לקליטת עלייה 4.3% ובמשרד הבריאות קרוב ל-2%.

דני דנון: ראיתי נתון שרציתי לקבל הבהרה.

דני דנון: במשרד הבריאות כ-67% מכלל העובדים נמצאים במשרד הבריאות?

פלורה קוך דבידוביץ': כן, יוצאי אתיופיה.

פלורה קוך דבידוביץ': צריך לציין שמערכת הבריאות מעסיקה קרוב למחצית מעובדי שירות המדינה בכלל, אבל שיעורם של יוצאי אתיופיה שם הוא גבוה במיוחד.

פלורה קוך דבידוביץ': לגבי חברות ממשלתיות, רשויות מקומיות, גופים ציבוריים נוספים, מצאנו שברוב הגופים שענו לנו הנושא כן נמצא על סדר היום והם כן פועלים להרחבת הייצוג של האוכלוסייה הזאת.

פלורה קוך דבידוביץ': לגבי חברות ממשלתיות בפרט, החברות הממשלתיות הגדולות שהשיבו לנו, שבהן למעלה מ-1,600 עובדים, בכל אחת מהן נמצאו יוצאי אתיופיה, בשיעורים שנעו בין 0.5% בחברת החשמל, ל-1.3% בדואר ישראל.

פלורה קוך דבידוביץ': עם זאת השיעור עדיין נמוך משיעורם באוכלוסייה.

פלורה קוך דבידוביץ': בחברות הקטנות יותר, שמעסיקות עד 330 עובדים, רק ב-2 מתוך 7 החברות שהשיבו לנו נמצאו יוצאי אתיופיה.

פלורה קוך דבידוביץ': בהקשר הזה יש לציין שבחברות שהשיבו, שבהן אין יוצאי אתיופיה, גם אמרו שלא ידוע על יוצאי אתיופיה שניגשו למכרזים בחברה הזאת.

פלורה קוך דבידוביץ': אם כי לא מדובר על חברות גדולות, אלה חברות קטנות יחסית.

פלורה קוך דבידוביץ': לגבי רשויות מקומיות - פנינו ל-17 רשויות מקומיות שבהן גרו יותר מ-2,000 תושבים יוצאי אתיופיה ב-2010.

פלורה קוך דבידוביץ': ב-9 הרשויות שהשיבו לפנייתנו---

דני דנון: כמה רשויות השיבו?

פלורה קוך דבידוביץ': סך הכל כ-11 שהעבירו נתונים מלאים לגמרי.

דני דנון: אני אבקש לקבל את הנתונים למי פניתם.

פלורה קוך דבידוביץ': העברנו לדנה.

פלורה קוך דבידוביץ': רוב הרשויות שהשיבו אמרו שהן נוקטות באמצעים להרחבת הייצוג ההולם של יוצאי אתיופיה ונמצא כי ברשויות שהשיבו שיעורן דומה לשיעורן באוכלוסייה, ברשויות של חיפה ועפולה שיעורם מקרב אוכלוסיית יוצאי אתיופיה של אותה עיר היה אף גבוה יותר.

פלורה קוך דבידוביץ': במשטרת ישראל שיעורם כ-2%.

דני דנון: אני רוצה להשלים את הנתונים ואני אבקש ממר נאדר אל-קאסם, שהוא מרכז בכיר בנציבות שירות המדינה, להתייחס לנתונים, בבקשה.

נאדר אל-קאסם: דבר ראשון אני רוצה לפתוח בזה שנציבות שירות המדינה רואה חשיבות רבה בשילוב בני האוכלוסייה האתיופית בשירות המדינה ועושים מאמצים רבים ומשקיעים הרבה משאבים בהסברה, בהנגשת המידע על מכרזים, על בחינות ועל הליך בחירה לכל המועמדים מקרב האוכלוסייה.

נאדר אל-קאסם: אצלנו גם יש, כמעט אפשר להגיד קו פתוח למועמדים מבני הקהילה, לכל אחד שרוצה לשאול, להתעניין, לעזור, אם יש לו בעיה.

אופיר אקוניס: איך?

נאדר אל-קאסם: יש לנו פשוט קו טלפון לפניות.

אופיר אקוניס: שמדברים באמהרית?

נאדר אל-קאסם: לא, בעברית.

אופיר אקוניס: כללי.

אופיר אקוניס: אוקי.

נאדר אל-קאסם: הם מכירים את המספר, מתקשרים, ואליי אישית מתקשרים אנשים שהם לא עובדי מדינה, אנשים שמגישים מועמדות, אני מקבל בשבוע, לא רוצה להגיד עשרות אבל מקבל הרבה טלפונים, 'ניגשתי למכרז, מה אני צריך לעשות?

נאדר אל-קאסם: איך אני צריך להתכונן?

נאדר אל-קאסם: מה זה התפקיד?', אנחנו עוזרים להם, מה שאנחנו לא עושים לכל אחד.

נאדר אל-קאסם: לא כל מועמד שמתקשר אנחנו מתחילים להסביר לו, אבל לבני האוכלוסייה האתיופית, וכאן חברי העמותה יכולים להעיד, אנחנו נותנים את כל המשאבים והעזרה שאנחנו יכולים לתת לאנשים, כדי שבאמת יוכלו להתמודד למכרזים.

נאדר אל-קאסם: מבחינת הנתונים - אני רוצה להגיד שאחוז האוכלוסייה האתיופית בתוך כלל אזרחי המדינה הוא 1.5%, בשירות המדינה היום הוא עומד על 1.3%.

נאדר אל-קאסם: אם אנחנו משווים את הנתון, ואני לא רוצה פה לעשות השוואות לשאר האוכלוסיות שהן זכאיות לייצוג הולם, האוכלוסייה האתיופית היא בעלת אחוז הייצוג הכי טוב.

נאדר אל-קאסם: אם נשווה את זה למשל לדרוזים, שיש מספר דומה של אזרחים דרוזים ואזרחים אתיופים במדינה, הייצוג כמעט---

שלמה מולה: אתם סופרים את עובדי הקבלן?

נאדר אל-קאסם: לא, אני מדבר רק על עובדי מדינה.

נאדר אל-קאסם: אצל האתיופים יש 840 עובדים ואצל הדרוזים יש 640 היום, אז אנחנו רואים שהאחוז באמת.

נאדר אל-קאסם: .. לא צריך להגיד תמיד את הדברים האלה, יש גם דברים טובים שהאחוז שלהם טוב יחסית לשאר האוכלוסייה.

אופיר אקוניס: צריך להגיד לא דברים טובים ולא דברים רעים, פשוט את העובדות ואז נחליט אם זה טוב או רע.

נאדר אל-קאסם: בסדר, אז מבחינתנו אנחנו חושבים שזו הצלחה, למרות שצריך לעשות יותר.

נאדר אל-קאסם: ברור שצריך לעשות יותר ולהגיע לאחוז שלהם באוכלוסייה.

נאדר אל-קאסם: אנחנו רואים היום שמבחינה כמותית הייצוג שלהם די טוב.

נאדר אל-קאסם: אנחנו רוצים, וזו גם בקשה של בני האוכלוסייה ושל העמותות, שנתמקד יותר בקליטת האקדמאים מבני האוכלוסייה, לכן בשנה שעברה קידמנו החלטת ממשלה והחלטנו על 30 תקנים, 13 תקנים---

דני דנון: אוישו התקנים האלה?

דני דנון: כי שמענו עליהם גם בפעם שעברה.

דני דנון: אני יודע שזה בתהליכים, אבל אני לא ראיתי אנשים שיושבים במשרדים.

נאדר אל-קאסם: יש לי פה את הדוח, אנחנו לא יכולים בכל משרד לעקוב כל הזמן, אבל אני אגיד מה הסיבות.

נאדר אל-קאסם: פה יושבת גם אלכס מאגף התקציבים ששותפה בהליך הזה, 13 התקנים החדשים, תוספתיים, שאגף התקציבים מתקצב, ועוד 17 תקנים שהם מתוך שירות המדינה שאנחנו מסמנים את המשרות.

נאדר אל-קאסם: כל המשרות תוקצבו, חלק מהמשרות אוישו.

נאדר אל-קאסם: למשל אני יכול להגיד, בביטחון פנים שתי המשרות אוישו, ברשות האכיפה שתי המשרות אוישו ואלה תפקידים אקדמאים.

נאדר אל-קאסם: יש משרדים שהמשרות עדיין בהליך איוש.

נאדר אל-קאסם: למשל היום, בדקתי לפני שבאתי, התפרסם מכרז של עוזר משפטי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

נאדר אל-קאסם: זה לא הליך רק למשרות של בני האוכלוסייה האתיופית, זה כל המשרות בשירות המדינה, זה הליך שצריך לעבור ומפרסמים את המשרות.

נאדר אל-קאסם: אני יודע גם על משרות שנבחר מועמד מבני הקהילה והמועמד החליט, כמו כל בן אדם שזכותו להחליט, לא לקבל את התפקיד, ואז זה גורם להתחיל עוד פעם בהליך האיוש, לכן הליך האיוש מסובך בשירות המדינה ולכן גם פה במשרות האלה זה מסובך ולוקח זמן לאייש.

נאדר אל-קאסם: היום, בדוח שיוצא, יש 14 משרות של אקדמאים שהם בהליך מכרז.

נאדר אל-קאסם: מכרז, אני אומר, או שזה בהליך פרסום, או בחינות בכתב, או מרכז הערכה, או ועדה, או שיכול להיות שפשוט הבן אדם יושב בתחקיר ביטחוני, שהוא נבחר ועכשיו הוא בתחקיר ביטחוני, בדיקת רישום פלילי וכל הדברים לפני השלמת הליך הקליטה.

נאדר אל-קאסם: כל המשרות תוקצבו ואני מאמין שתוך כמה חודשים כל המשרות גם יאוישו.

דני דנון: מה המשרה הבכירה ביותר שנמצאת?

נאדר אל-קאסם: מנהל התחום.

נאדר אל-קאסם: אנחנו החלטנו שהרמה הכי בכירה תהיה מנהל תחום, אבל אני יודע שעכשיו אנחנו---

דני דנון: זה בכיר?

דני דנון: תסלח לי על הבורות.

נאדר אל-קאסם: כן, זה תפקיד די בכיר, מעליו זה כבר ראש אגף, מנהל תחום בכיר ומעליו זה כבר חוזה בכירים.

נאדר אל-קאסם: בוא נגיד, זה דרג הביניים הגבוה, זה יותר גבוה מהמשרה שלי.

נאדר אל-קאסם: זה הגבוה בביניים, זו הרמה הגבוהה בדרג הביניים.

אופיר אקוניס: יש ראשי אגפים?

אופיר אקוניס: בחוזה בכירים?

נאדר אל-קאסם: ראשי אגפים יש, יש אחד בחוזה בכירים.

מרינה סולודקין: סליחה, אני רוצה לדעת כמה שגרירים יש.

נאדר אל-קאסם: היה אחד שהפסיק עבודתו.

נאדר אל-קאסם: הוא היה בשירות החוץ.

קריאה: הוא לא היה שגריר.

נאדר אל-קאסם: יש אחד שאמור להתמנות באתיופיה, אז בסדר, שייקלט ויעבור את כל ההליך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב ראש, רק לציין בחדר הזה שלפני חודש, אם אינני טועה, המשרה הבכירה ביותר היא סגן יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת מולה.

אופיר אקוניס: זו לא משרה במשרה, אבל בהחלט דבר ש---

דני דנון: זו מציאות.

נאדר אל-קאסם: השאלה בנוגע לראשי האגפים, כשנבדוק את הנתונים האמיתיים, אנחנו נקדם עוד הצעת החלטה כדי לתגבר שילוב אקדמאים אתיופים בשירות המדינה ואנחנו הפעם כן נשקול לתת תפקידים של ראשי אגפים, לא הרבה משרות, שתיים-שלוש.

נאדר אל-קאסם: צריך להבין שכשאתה קובע משרה של ראש אגף, אתה צריך לקבוע לו סמכויות.

נאדר אל-קאסם: לראש אגף יש בדרך כלל עובדים מתחתיו, אתה לא יכול לתת ראש אגף, להגיד לו, 'שב, אתה ראש אגף ואין לך סמכויות, אין לך עובדים'.

נאדר אל-קאסם: אנחנו בודקים במשרדים שצריכים ראשי אגפים ואולי כן ניתן כמה משרות של ראשי אגפים.

נאדר אל-קאסם: מעל זה כבר זה חוזה בכירים ואנחנו לא נותנים משרות של חוזה בכירים.

שלמה מולה: שיטת הבדיקה שאתם עושים, אם נניח במשרד מסוים יש 200 עובדים, אתם באים ואומרים, 'אוקי אנחנו אומרים שיהיה 2%, או 1.5% יוצאי אתיופיה', או שאתם באים ורואים את עובדי המינהל והמשק בעיקר בבתי חולים, שהם מהווים את ה-500 עובדים מתוך ה-800 עובדים, לא שאני מזלזל בזה, זה חשוב, השאלה אם מבחינת

שלמה מולה: כם אתם רואים את כל המשרות של שירות המדינה ואתם אומרים, 'אוקי, אנחנו עמדנו ביעדים', או ש...

שלמה מולה: כי יוצא מכך שיש הרבה מאוד משרדים שיכלו לקלוט יותר, או שהם נמצאים ב-0, הם בכלל לא קלטו, או שמספרם הוא נמוך.

שלמה מולה: השאלה אם אתם חושבים על שיטה אחרת, או שאתם רוצים להמשיך, רק להראות לנו שיש עובדים בנציבות שירות המדינה.

נאדר אל-קאסם: התשובה היא כן וכן.

נאדר אל-קאסם: קודם כל החוק אומר 'ייצוג הולם', ההגדרה של ייצוג הולם זה---

שלמה מולה: במשרדי ממשלה.

שלמה מולה: אם יש משרד ממשלתי אחד שאין לו אף אחד?

נאדר אל-קאסם: אני אגיד לך, גם אצל הערבים זה עובד ככה, גם אצל הדרוזים, ההגדרה של ייצוג---

שלמה מולה: אז צריך לתקן גם אצל הערבים והדרוזים.

נאדר אל-קאסם: אני אגיד לך, היום ההגדרה של ייצוג הולם, וזה מה שפלורה הציגה, זה ייצוג בגדול, כמותית, לפי האחוז באוכלוסייה.

נאדר אל-קאסם: זו ההגדרה של ייצוג הולם היום ואנחנו עובדים ככה.

נאדר אל-קאסם: אבל למרות זאת אנחנו כן מקפידים שבמשרדים מסוימים, שהם חשובים לנו, שיהיו עובדים אתיופים.

נאדר אל-קאסם: למשל אני יכול לקחת את שע"מ.

נאדר אל-קאסם: שע"מ, שירות עיבודים ממוכנים, זה אגף שעושה שירותי מחשב לרשות המסים, שם לא היו עובדים אתיופיים מקצועיים ולשע"מ יש בעיה של תקנים, הם לא יכולים לתת לנו תקנים, למרות זאת אנחנו אישרנו שני תוכניתנים לשע"מ.

נאדר אל-קאסם: בשע"מ קליטת שני אנשים זה היי טק.

נאדר אל-קאסם: לקלוט שני עובדים לשע"מ, אלה משרות שהם יהיו לכל החיים, שני העובדים האלה יהיו שלוש-ארבע שנים בשע"מ, אחרי זה הם יכולים לצאת להיי טק, וייקלטו שניים במקומם, וכך... זו הכוונה שלנו, שהם ייקלטו ואחרי זה יעקרו לתעשיות.

דני דנון: תודה, נאדר.

דני דנון: לפני שנשמע את חברי הכנסת, יש לי שאלה לגליה מרשות החברות.

דני דנון: אנחנו נשב פה בפברואר, נגיד עברה שנה מאז החוק של חבר הכנסת אקוניס ואחרים שהעברנו פה, ואני כבר אומר לכם, אתם תהיו בבעיה.

דני דנון: השאלה מה עשיתם עד עכשיו, מה אתם עושים ולמה אתם מחכים?

גליה אמיר: רציתי להתייחס למחקר המאוד מעניין הזה.

גליה אמיר: המחקר פנה, בין היתר, לחברות המעסיקות פחות מ-50 עובדים.

גליה אמיר: כזכור פטר חברות ממשלתיות שמעסיקות פחות מ-50 עובדים לכן אני מציעה בפעם הבאה לפנות לחברות שהחוק התייחס אליהן.

שלמה מולה: גם חברות שמעסיקות פחות מ-50, אם יש בן אדם מוכשר, לא יקבלו אותו בגלל שהוא אתיופי?

גליה אמיר: לא, אם יש בן אדם מוכשר, יקבלו אותו, זה ודאי, ואין שום ספק בזה, וזה לפי---

שלמה מולה: אז לא צריך לראות בזה כמכשול.

דני דנון: הערתך נרשמה.

דני דנון: לעניין המהותי שלכם.

גליה אמיר: בעניין המהותי, בחודש מאי אנחנו הוצאנו חוזר שמחייב את החברות הממשלתיות ואת הדירקטוריונים של החברות הממשלתיות לקבוע מדיניות העסקה והחברות הממשלתיות מחויבות לדווח לנו בינואר כל שנה.

גליה אמיר: הואיל ועדיין לא הגיע ינואר והחוזר יצא במאי, אין לנו כרגע נתונים.

דני דנון: אנחנו נקיים ישיבת מעקב בפברואר, תרשמי ביומן.

דני דנון: אבל התחושה שלי שזה לא הולך לכיוון טוב.

דני דנון: זאת אומרת, לפי הנתונים שקיבלנו אין בחברות איזה שהיא התגייסות או הירתמות או הבנת החשיבות.

גליה אמיר: צריך לקחת בחשבון שחברות ממשלתיות זה עולם מאוד גדול ומגוון, שיש בו ריינג' מאוד רחב, מחברות גדולות שנמצאות בעצם בצמיחה ובפיתוח, לבין חברות ממשלתיות גדולות שכולנו יודעים שהן נמצאות לפני תהליכי התייעלות מאוד משמעותיים.

גליה אמיר: צריך לראות.

גליה אמיר: מן הסתם אני מניחה ש---

שלמה מולה: גם חברה שנמצאת בתהליך התייעלות צריכה לעבוד לפי החוק.

גליה אמיר: הם יקלטו עובדים אם אין להם תקנים או אם הם עשו הפחתה של תקנים?

שלמה מולה: אני יודע שכשה

שלמה מולה: חוק הזה התקבל זה לא היה כל כך נוח לחברות הממשלתיות, אבל מרגע שהחוק התקבל, צריכים לעשות מאמץ.

שלמה מולה: כמו שאני חושב שבעיר תל אביב, למשל, עיר ענקית שאין בה יוצאי אתיופיה, או גבעתיים או רמת גן, לא יכול להיות שהערים האלה לא יקלטו.

שלמה מולה: זאת אומרת, דינם יהיה כדין אותן חברות ממשלתיות.

דני דנון: אני רואה שאין פה נציגים של השלטון המקומי.

דני דנון: יש פה נציגות?

דני דנון: גם ברשויות המקומיות אני רואה שנכנסים לבעיה וקיבלנו תשובות, או שלא ענו כולן, או בתשובות מצחיקות למרכז המידע.

דני דנון: אני אומר פה בצורה ברורה לפרוטוקול, יבוא מישהו לעירייה ויגיש עתירה מנהלית בנושא הזה ואני מאמין שבית המשפט ימצא את העתירה מוצדקת.

דני דנון: לכן אני בא ואומר לרשויות, לפני שזה מגיע לעתירות מנהליות, יקרא כל ראש עיר למנהל כוח האדם שלו בעירייה ושיעשו את בדק הבית.

דני דנון: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב ראש.

אופיר אקוניס: אני רוצה לברך אותך על קיום הישיבה הזאת ואני ממש מצטער שאני צריך ללכת גם לוועדה לביקורת המדינה ואחר כך לנשיאות הכנסת.

אופיר אקוניס: אני מזכיר לכם שבדיוק לפני שנה, תודות לך, ושוב אני רוצה להודות לך, במושב אחד סיימנו את חקיקת החוק והוא נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל בסוף מרץ או בתחילת אפריל, ממש ביום האחרון של מושב האחרון של מושב החורף.

אופיר אקוניס: לכן קודם כל כעצה חברית, אם אפשר לתת להם עוד חודש, כדי לבחון, ולא לעשות בפברואר אלא במרץ, כדי לתת 12 חודש, את הישיבה הבאה, זה יהיה דבר טוב.

אופיר אקוניס: אבל אני מוטרד מהטבלה שהוצגה כאן, ואני רוצה לשתף אתכם, מי שלא הגיע לטבלה, בעמוד 10 שימו לב לדברים שלא יכולים להיות; משרד הפנים, בין אם יש חוק ובין אם אין חוק, 0 עובדים.

אופיר אקוניס: במשרד הפנים---

אמירה נחום: קלטנו בשנת 2011.

אופיר אקוניס: מצוין.

אופיר אקוניס: אני מקריא כרגע את הנתונים שהוצגו לי, אני מאוד שמח.

אופיר אקוניס: אדוני היושב ראש, זה דבר שגם בלי חוק כמעט לא יעלה על הדעת שאין עובד שהוא עולה אתיופיה במשרד הפנים, שבוודאי מטפל בעולי אתיופיה.

נאדר אל-קאסם: רק הערה, משרד הפנים זה כולל כל המוסלמים והאגף לעדות לא יהודיות, אז מזה תוריד כ---

אופיר אקוניס: אז אתם מתכוונים למשרד הראשי כשכותבים משרד הפנים.

נאדר אל-קאסם: משרד ראשי, שזה 400 עובדים, אמירה?

אופיר אקוניס: 947 עובדים.

אופיר אקוניס: חברים, אני אומר לכם, זה בלתי מתקבל על הדעת.

אופיר אקוניס: מדברים עכשיו על שינוי הייצוגיות בבית המשפט העליון.

אופיר אקוניס: שמע, לא יכול להיות שיושבים שם אנשים מאותו מיליה ולכן יש ויכוח ציבורי איך מרחיבים את הייצוגיות של אזרחי ישראל, כולם אגב, בכולם אני מתכוון כולם, למשל בבית המשפט העליון, בוודאי במשרד הפנים.

אופיר אקוניס: משרד התיירות גם כן 0.

אופיר אקוניס: משרד התקשורת - 0.

אופיר אקוניס: במשרד האוצר - 2, שהוא משרד מאוד גדול.

אופיר אקוניס: המשרד להגנת הסביבה - 0.

אופיר אקוניס: אלה, אדוני היושב ראש, משרדים שהם בפירוש יכולים לתקן את הדבר בלי חוק ובוודאי שעם חוק.

אופיר אקוניס: אני שמח על התיקון שמתקיים במשרד הפנים.

אופיר אקוניס: אנחנו במחצית נובמבר, אני בטוח שבחודש מרץ, בישיבה שלנו, תוצג טבלה, זה מה שמעניין אותי, חדשה ומעודכנת, ואני בוודאי רוצה לראות על פי החוק הזה תיקון במצב הזה, שהוא בלתי אפשרי בעליל.

דני דנון: תודה, חבר הכנסת אקוניס.

דני דנון: אני רק רוצה לומר, לגבי הנתונים, אני עשיתי לא דוקטורט במתמטיקה, חישוב פשוט, אם מוציאים את משרד הבריאות מהמשוואה הזאת, יש סך הכל 270 יוצאי אתיופיה בכל שירות המדינה.

דני דנון: זה דבר שהוא מדהים, בכל מדינת ישראל, אם מוציאים את משרד הבריאות, יש 270 וזה דבר שהוא חמור ביותר.

דני דנון: אנחנו נשמח לשמוע, אם יש רשויות שרוצות לבוא ולומר אחרת.

דני דנון: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

שלמה מולה: קודם כל תודה רבה לך.

שלמה מולה: אני באמת חושב שהדיון הזה שקבעת הוא דיון רציני, אמיתי.

שלמה מולה: אנחנו צריכים לגשת לנתונים האלה, קודם כל דווקא נציבות שירות המדינה, גם לפני החוק וגם אחרי החוק, הם מגלים באמת סימפטיה לעניין, אבל אני רוצה דווקא להדגיש את הנקודה שאתה מדבר עליה, גם לפני החקיקה.

שלמה מולה: אנחנו ביקשנו לנסות להוציא את הנושא של עובדי המינהל והמשק בבתי החולים כי המספר הזה הוא פשוט מטעה.

שלמה מולה: זה לא נכון ולא חכם.

שלמה מולה: אם אנחנו רוצים לראות תמונה מלאה או התקדמות, אנחנו לא יכולים להשלים עם המצב הזה.

שלמה מולה: הנתונים האלה נמסרים כל הזמן, הרבה שנים, זאת אומרת עובדי המינהל והמשק לא נכנסו בגלל חקיקה או משהו כזה, אלא פשוט בגלל שאנשים טובים עובדים, ורובם בלתי מקצועיים.

שלמה מולה: אם אתה רוצה שיוצאי אתיופיה יתקדמו, צריך לקלוט אותם במקומות שבהם אופק ההתקדמות שלהם להגיע לדרגים גבוהים באותו משרד יהיה מאוד רציני.

שלמה מולה: תסתכל למשל במשטרה.

שלמה מולה: במשטרה, למשל, אלה נתונים מצוינים, הם מראים באמת.

שלמה מולה: .. גם אני יודע שיש התקדמות בדרגות ואתה רואה שיש אופק.

שלמה מולה: לכן הבעיה במספרים במשרדי הממשלה, במיוחד המשרדים היוקרתיים והמקצועיים.

שלמה מולה: לא יכול להיות, למשל, במשרד האוצר, שמתוך 1,010 עובדים יהיו רק 2 עובדים.

שלמה מולה: אני מכיר הרבה מאוד יוצאי אתיופיה שסיימו לימודים לתואר ראשון בכלכלה, במינהל עסקים, בכל מיני מקצועות שבהם הם כן יכולים להיקלט.

שלמה מולה: זאת אומרת צריך לעשות איזה שהם יעדים.

שלמה מולה: במשרד החוץ דיברנו על 2 מתוך 1,198.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, בוא ניקח את משרד החוץ כטסט קייס.

שלמה מולה: אני חושב שדווקא היתרון הענק שיש ליוצאי אתיופיה, לשיווקה של מדינת ישראל בזירה הבינלאומית, בזירת ההסברה, זה דבר שאין לו אח ורע.

שלמה מולה: אני יודע בדיוק כמה מעסיקים אותי, כל מי שנוסע לחוץ לארץ יודע איך אנחנו נדרשים להסתובב בין טלוויזיה לטלוויזיה בכל מקום כדי להסביר את מדינת ישראל.

שלמה מולה: אתם יודעים, רק אפילו בשביל שהמדינה תוכל באמת ליהנות מפירות העלייה, שווה שהמשרד יעשה מאמץ.

שלמה מולה: קורס הצוערות הזה נעשה בתקופה של יאיר צבן ואני לא זוכר מי היה במשרד החוץ ואז בקושי הכניסו שניים.

אברהם נגוסה: אחד לא קיים, נשארה רק אחת.

שלמה מולה: נשארה אחת.

שלמה מולה: זאת אומרת בכל קורסי הצוערים שהיו, אף פעם לא היו יוצאי אתיופיה.

שלמה מולה: זה נשמע הזוי.

שלמה מולה: תיקח עוד דוגמה, למשל משרד החינוך.

שלמה מולה: אנחנו חוזרים על זה הרבה פעמים, יש הרבה מאוד יוצאי אתיופיה שלמדו חינוך והם מורים, למה הם לא נקלטים במשרד החינוך?

שלמה מולה: במשרד החינוך, מתוך 1,998 רק 9 עובדים.

שלמה מולה: אני יודע שאתה תספר לי על מרכז ההיגוי, אני יודע שזה לא כולל---

נאדר אל-קאסם: זה לא כולל מורים.

שלמה מולה: אתה יודע מה?

שלמה מולה: 9 עובדי מטה, אני חושב שזה לא מספיק.

שלמה מולה: היכולת של יוצאי אתיופיה לסייע יכולה להיות גדולה ביותר.

דני דנון: מי זה בשירות החוץ, היחידי שהוא יוצא אתיופיה?

שלמה מולה: בליינש זבדיה, היא היתה קונסול גם בשיקגו וגם בבוסטון, ועכשיו היא גומרת את השירות שלה בארצות הברית, היא נמצאת ב---

דני דנון: מה התפקיד שלה היום?

שלמה מולה: אני לא יודע מה היא עושה היום.

דני דנון: משרד החוץ, אני אתן לכם לענות.

שלמה מולה: אני רוצה לסיים, אדוני היושב ראש, בעניין של הרשויות המקומיות.

שלמה מולה: אני חושב שאם הרשויות המקומיות יחשבו שאצלנו יש יוצאי אתיופיה ואז נקלוט יוצאי אתיופיה שייתנו שירות ליוצאי אתיופיה, אז מישהו התבלבל בתפיסה.

שלמה מולה: כשחוקקנו את החוק לא התכוונו לזה.

שלמה מולה: אנחנו התכוונו גם לגבעתיים, גם לרמת גן, אחרי שהם בכלל פטורים מלקלוט עולי אתיופיה, מסיבות שונות ומשונות, ברעננה, בגבעתיים, בכל מקום, אנחנו רוצים לראות ברשויות המקומיות יוצאי אתיופיה מתקבלים ונותנים שירות לפרנג'ים.

שלמה מולה: אני רוצה לראות בתל אביב, אני רוצה לראות את זה בגבעתיים וברמת גן ובמקומות אלה.

שלמה מולה: זה לא חכם לבוא ולהגיד לראש עיריית קרית מלאכי, למוטי, 'תקלוט עולי אתיופיה', בסדר, זה מובן מאליו.

דני דנון: החוק לא מבדיל בין קרית מלאכי לגבעתיים.

שלמה מולה: לכן אני בא ואומר, אם מישהו פירש את החוק כאילו 'אני יכול לקיים את החוק בתנאי שאצלי בעיר יוצאי אתיופיה', הוא התבלבל.

דני דנון: לא, אף אחד לא אמר זאת.

שלמה מולה: אני מסביר לנציגי השלטון המקומי.

שלמה מולה: הם צריכים להיות הראשונים שקולטים.

שלמה מולה: הדבר הזה מחייב, אדוני היושב ראש, דיון נוסף, רק על הנושא של הרשויות המקומיות, יחד עם נציגי הרשויות המקומיות.

שלמה מולה: דרך אגב, אני הפניתי מכתב ל-15 ראשי הרשויות החזקות והגדולות, לא נתקבלה שום תשובה.

שלמה מולה: משפט אחרון לגבי החברות הממשלתיות.

שלמה מולה: אני מציע שאנחנו באמת נקיים דיון נפרד.

שלמה מולה: אני יכול להבין את הקשיים הכלכליים, את הבעיות שבהן מספר החברות נמצאות, אבל אנחנו רוצים לראות אופק של התקדמות.

שלמה מולה: אני לא יודע אם החוק הזה חייב תקנה כלשהי, אני לא יודע אם התקנה הזאת יצאה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אלה תיקוני חקיקה של חוקים שונים, לכל אחד מהגופים יש את החוק שלו ושם יש את ההסדרה.

שלמה מולה: בדיוק.

שלמה מולה: אחרי שאנחנו נראה בעוד שנה נוספת שאנחנו עדיין נתקלים באיזה שהם מחסומים, בגלל בעיות או פרשנויות, אני חושב שאנחנו נצטרך לתקן את זה.

שלמה מולה: ודבר אחרון, אדוני היושב ראש, הרשות השנייה.

שלמה מולה: הרשויות האלה הן ציבוריות, הן לא יכולות להיות פטורות.

שלמה מולה: אנחנו צריכים לחשוב איך הגופים האלה גם באמת קולטים את עולי אתיופיה.

שלמה מולה: תודה.

דני דנון: אני רוצה קודם כל התייחסות של משרד החוץ, גב' קרן כהן גת.

מרינה סולודקין: אולי אחריי, כי אני גם רוצה לדבר על משרד החוץ.

דני דנון: בבקשה, תשמעי את חברת הכנסת סולודקין ותשיבי.

דני דנון: אני גם רוצה לברך את שר החוץ על המינוי של השגריר לאתיופיה.

דני דנון: אני חושב שזה נעשה במכסת המינויים הפוליטיים.

דני דנון: זה מראה על החלטה יפה ואני מברך אותו על כך.

דני דנון: אנחנו רוצים לשמוע התייחסות, אבל קודם כל חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: כן, אז קודם כל החוק עובד, זה טוב מאוד שעשיתם את החוק ושאנחנו עושים ישיבות המשך בנושא הזה.

מרינה סולודקין: אני אגיד לכם, כמו חבר הכנסת מולה, אני לא מבינה למה משרד החוץ לא משתמש בצורה יותר רחבה ביוצאי אתיופיה, כי יש לנו שגרירויות בהרבה מקומות בעולם שחושבים שמדינת ישראל היא מדינה גזענית.

מרינה סולודקין: אני חושבת שיוצאי אתיופיה בתפקידים בכירים במשרד החוץ זו גם תשובה לאנשים שאומרים את הדברים האלה.

מרינה סולודקין: דבר שני, משרד התיירות - 0.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזו אפילו עברה שבמשרד התיירות לא עובדים, בגלל שאנחנו כל הזמן רוצים תיירים חדשים מכל המקומות בעולם, ואני חושבת שזה גם ייצוגי אם במשרד התיירות יעבדו.

מרינה סולודקין: ויש לי עניין ספציפי, משרד החקלאות.

מרינה סולודקין: עכשיו אני מבינה למה אני לא מצאתי פרטנר.

מרינה סולודקין: היתה תכנית, עשינו עם חבר הכנסת מולה, מאוד מעניין, לתת אדמה, מכסות מים ולעסוק בחקלאות טרופית לאנשים אתיופים.

מרינה סולודקין: חבל לי וקשה לי מאוד, אבל לא במשרד הקליטה ולא במשרד החקלאות מצאתי פרטנרים.

מרינה סולודקין: העניין הוא לתת לאנשים מכסות אדמה.

שלמה מולה: במינהל מקרקעי ישראל, מתוך 768 עובדים יש רק 2, אז תראי מה זה אומר.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה מאוד חמור וזה פוגע קודם כל במדינת ישראל ואני גם רוצה לומר לכם משפט, חברי הכנסת מולה ואקוניס, קודם כל אתם מאוד צודקים שעשיתם את החוק הזה, כי המצב עכשיו עם האתיופים השתפר.

מרינה סולודקין: יוצאי ברית המועצות יותר מ-10%, אבל במספרים במשרדי הממשלה 4%, אז בלי חוק זה לא עובד, בגלל שעבודה במשרדי ממשלה זו עבודה גם טובה, גם חשובה וגם יש מעמד, אז אנחנו לא השגנו את זה.

מרינה סולודקין: אני אגיד לחבריי, מתקדמים יותר טוב ואני מאוד שמחה.

דני דנון: נציגת משרד החוץ, גב' קרן כהן גת, בבקשה, סגנית מנהל מחלקת עובדים.

קרן כהן גת: רק רציתי לציין בהמשך הדברים של נאדר שהכניסה הראשית למשרד החוץ הוא קורס צוערים והכניסה לקורס הצוערים היא פונקציה של מכרז רשמי, יש לו קריטריונים מאוד ברורים וכמובן יש מקום למועמד שהחליט להגיש מועמדות לציין שהוא מבקש להשתמש בסעיף של הייצוג ההולם, זו זכות שנתונה לכל מי שהוא בן מיעוטים, בעל מוגבלויות וכמובן גם אתיופים יכולים, על בסיס החוק, לבחור להשתמש בסעיף הזה, ואנחנו מתייחסים לזה במסגרת הבחירה במכרז.

קרן כהן גת: אנחנו מיישמים העדפה מתקנת, על מנת להכניס כמה שיותר לתוך מבנה משרד החוץ.

שלמה מולה: אבל עובדתית עד עכשיו אין לכם.

קרן כהן גת: לצערי, אני יכולה לתת לך מהמספרים של הקורס האחרון, היו כ-1,198 מועמדים לקורס הצוערים, מתוכם 12 אתיופים בלבד בחרו להשתמש בסעיף הייצוג ההולם.

קרן כהן גת: יכול להיות שיהיה אתיופי שיגיד 'אני לא רוצה להשתמש בסעיף', אין שום דרך לדעת שהוא אתיופי.

קרן כהן גת: בניירת ובציונים שלו אני לא רואה את הבן אדם, מי הוא ולאיזה עדה הוא שייך או מאיזה מוצא הוא.

שלמה מולה: דווקא אם היית שואלת אותי הייתי אומר לך.

קרן כהן גת: את הבחינות למכרז אנחנו עושים באמצעות חברה שמקיימת את הבחינות עבורנו ולכן אנחנו משתלבים רק אחרי הבחינות התיאורטיות בלבד, אז אנחנו פוגשים את המועמדים, בכל השלב הראשון אנחנו לא רואים אותם, יש לנו גישה רק לנתונים על פי נייר בלבד.

קרן כהן גת: לצערי האנשים האלה לא הגיעו בכלל לשלב ב', זאת אומרת אפילו לא היתה לנו האפשרות לפגוש אותם ולהתרשם מהם ומהיכולות שלהם.

שלמה מולה: אני יכול להגיד לך שכשדיבר איתי שר החוץ וגם הסגן שלו, כשהם החליטו למנות שגריר לאתיופיה, הם קיבלו 40 מועמדים.

שלמה מולה: הם אמרו לי שהיה להם קשה לבחור.

שלמה מולה: היה להם קשה מאוד לבחור כי היו מועמדים מצוינים.

שלמה מולה: אני מאוד מתקשה לקבל את ההסבר שאתם לא מצליחים למצוא מועמדים מתאימים לקורס צוערות.

שלמה מולה: יכול להיות שכדאי לכם, באמת, להיעזר בארגונים של יוצאי אתיופיה---

מרינה סולודקין: שלמה, אני מציעה שזו תהיה החלטת הוועדה ושחבר הכנסת דנון יכתוב מכתב לשר שאנחנו חושבים---

שלמה מולה: בצד התשבחות שהוא קיבל על המינוי, לפנות אליו ולבקש ממנו שיעשה מאמץ.

שלמה מולה: אני יודע שזה ענייני חוץ וזה דבר רציני, לא צריכים להפחית באיכות או בכושר של האדם שצריך להיבחר, אבל אני אומר לך, הרבה מאוד אנשים לא פונים כי הם פשוט מיואשים.

שלמה מולה: לכן אני חושב, אם אתם תעשו מאמץ מיוחד, תיעזרו גם בארגוני עולי אתיופיה, גם בנציגי התקשורת שנמצאים כאן, אתם תמקדו בדיוק את החשיפה לסטודנטים.

שלמה מולה: אני מכיר סטודנטים שלמדו בכל האוניברסיטאות, בבין תחומי, בכל מיני מכללות, והם ירצו, ועוד איך ירצו לבוא.

קרן כהן גת: אני רק רוצה להגיד לך שאתה מה שנקרא כנראה קולע לדעת גדולים, כי היו לנו מכרזים בעבר של קורסי צוערים על פי אוכלוסיות ספציפיות---

שלמה מולה: לא דיברתי רק לאוכלוסייה האתיופית ספציפית.

דני דנון: תודה.

דני דנון: משרד החוץ, אם הוא רוצה, הוא יודע לאתר.

דני דנון: מר פיני קבלו, השלטון המקומי, לא היית פה, אבל אמרנו שאתם בבעיה כי אנחנו לא רואים ברשויות איזה שהיא התעוררות.

שלמה מולה: בעיקר 15 הערים הגדולים.

פיני קבלו: הזמנו גם את אותם ראשי רשויות שיגיעו לפה, חלק הבטיח להגיע, אולי בית שמש בהמשך, אבל אני אומר שאנחנו בזמנו, לפני כשנה, הופענו בוועדה שיושב ראש הכנסת מינה לגבי ייצוג הערבים במגזר הציבורי, בראשותו של חבר הכנסת טיבי, ובאמת בעניין הזה היה שיתוף פעולה ואז---

שלמה מולה: ועדת החקירה הפרלמנטרית.

שלמה מולה: למה, אתה רוצה שנקים ועדת חקירה?

פיני קבלו: לא, אני לא רוצה, אני רק אומר ששם באמת נפרשו כל הנתונים וזה הפעיל וזה השפיע ומאוד לחץ על המוסדות אכן לשפר, כי יש ישיבות מעקב שנעשות.

פיני קבלו: אני לא רוצה שתהיה ועדת חקירה פרלמנטרית, אבל אנחנו חושבים שהמצב שלנו, כמו שאני רואה אותו, הוא מצב לא טוב ועל פי החלטת יושב ראש הוועדה אנחנו אכן ננחה את ראשי הרשויות שיפתחו ויאפשרו וייתנו ואנחנו גם נעקוב אחרי הפעולה הזאת.

שלמה מולה: אתם קיימתם דיון בשלטון המקומי על החוק הזה?

שלמה מולה: אני אגיד לך מה, אני פניתי ל-15 הערים הגדולות, אתה הזמנת את ראש עיריית בית שמש, זה בסדר גמור, אבל אני רוצה שתזמין את הערים גבעתיים, רעננה, חיפה, תל אביב, ערים חזקות.

דני דנון: מה שמסרו לי בשלטון המקומי שבחודש נובמבר בחוזר מנהל כללי יפורסם הנושא הזה ברשומות.

שלמה מולה: יפורסם?

דני דנון: אבל, חבר הכנסת מולה, ראשי הרשויות יודעים על זה.

שלמה מולה: ברור שיודעים.

דני דנון: והחובה שלהם היא לבצע את זה, וכמו שאמרתי, אם לא יבצעו, אני מניח שיהיה מן הגופים או הארגונים או האזרחים שיתקפו את הנושא הזה.

שלמה מולה: אני מציע שהארגונים יתכוננו לזה.

דני דנון: מר קבלו, עוד משהו?

פיני קבלו: אני באמת חושב שכדאי לקיים ישיבת מעקב ואולי נזמין את ראשי השלטון המקומי, כי הם בעיקר המפרנסים הגדולים ביישובים ובאמת נעשה ישיבה וגם נציג בפניהם את חוזר המנהל הכללי וגם נעקוב שאכן החוק מתקיים.

פיני קבלו: גם לא צריך את החוק, אני חושב שאנחנו רואים בהם עובדים מסורים, נאמנים.

פיני קבלו: אני הייתי ראש עיר, אני חושב שהעסקתי הרבה מאוד עובדים, לא היתה לי שום בעיה עם העניין הזה ואני חושב שכולנו צריכים לנהוג בהתאם ולעקוב שהדברים אכן מתבצעים ומתקיימים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: דר' נגוסה, בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה, אדוני היושב ראש וחברי הכנסת.

אברהם נגוסה: קודם כל החוק שאתם הובלתם והעברתם זו מציאות שנותנת לנו בסיס לדבר, למרות שעוד לא מבצעים את החוק כלשונו, לכן יישר כוח לחברי הכנסת שפעלתם.

אברהם נגוסה: כשאנחנו רואים את הדוח הזה, הוא דוח חמור ומבייש.

אברהם נגוסה: היום יש 130,000 יוצאי אתיופיה בישראל ואנחנו רואים בדוח 800 מיוצגים במשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: גם יש לי ספק איך נעשה הדוח, האם השאלה היתה לעובדים או את משרדי הממשלה שנתנו להם את הנתונים?

אברהם נגוסה: כי יש עובדים שמועסקים על ידי חברות כוח אדם---

נאדר אל-קאסם: לא, זה לא כלול פה.

אברהם נגוסה: תלוי את מי שואלים.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר שההרגשה שלי שהמציאות בשטח יותר גרועה ממה שכתוב בדוח.

שלמה מולה: אז בוא תשאל את השאלה את נציבות שירות המדינה, האם כל העובדים הם במשרות קבועות או לא?

אברהם נגוסה: אבל אני אסיים את דבריי.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר שבאמת זה צריך להיות ברור.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לראות, כל משרדי הממשלה, האם אנחנו רוצים את יוצאי אתיופיה בתוכנו או שיישארו כשוליים בשולי החברה הישראלית.

אברהם נגוסה: זה מה שקורה, אנחנו יודעים.

אברהם נגוסה: אם האח הגדול הוא לא מודל לחיקוי לאח הקטן, איך האח הקטן יכול להעלות את המוטיבציה שלו ללמוד?

אברהם נגוסה: למדת חמש שנים, אני רואה אותך, אתה שומר בקפיטריה, לזה אני לא צריך ללמוד.

אברהם נגוסה: זו התגובה אצל הצעירים, לכן זה מוריד את המוטיבציה שלהם.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, כשאנחנו שואלים את הרשות המקומית, כשאנחנו שואלים את משרדי הממשלה, הם אומרים, 'אוקי, יש חוק כתוב, אבל אף אחד לא נתן לנו תקנים, אין לנו תקנים, אם אין לי תקנים, איך אני יכול לקבל?

אברהם נגוסה: ' זה מה שהם אומרים.

אברהם נגוסה: את הדבר הזה צריך לקחת משהו גדול יותר, הממשלה צריכה להתגייס, שרים צריכים להתגייס וצריכים לתת הנחיות למנהלים הכלליים שלהם, שיקלטו את יוצאי אתיופיה וזה מה שצריך להיות.

אברהם נגוסה: לכן אני מתחבר להצעה שלך, להקים ועדה שתעקוב אחרי כל השלבים, כל התהליכים, זה מה שצריך לעשות.

אברהם נגוסה: אני חושב שהיום, כשהאנשים אומרים 'אין מתאימים', 'לא מצאנו', ודברים כאלה, זה לא.

אברהם נגוסה: יש אנשים ואנחנו צריכים להתגייס לקלוט את עולי אתיופיה, זה האינטרס של הקהילה, האינטרס של החברה הישראלית והאינטרס של מדינת ישראל כקולטת עלייה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: עומר מטבקה, בבקשה.

עומר טיאצ'ה: חבר הכנסת דנון, קודם כל אני מאוד מעריך אותך כיושב ראש, אתה במקום הנכון בזמן הנכון, לא רק שאתה עושה, מסתובב בכל היישובים ועושה את הוועדות האלה, אתה גם דואג שייושם.

עומר טיאצ'ה: חוק ייצוג הולם ליוצאי אתיופיה שיצא, אני באופן אישי מאוד שמחתי.

עומר טיאצ'ה: זה חוק מאוד מהפכני מבחינת קהילת יוצאי אתיופיה.

עומר טיאצ'ה: אני באתי היום עם נתונים של 2010 וחשבתי שיש שינויים, אני הופתעתי שאין שינוי, כי אני רואה פחות מ-20% מועסקים אקדמאים.

עומר טיאצ'ה: כשאני למדתי באוניברסיטת חיפה כל שנה סיימו 50 אקדמאים ואני אומר לעצמי איפה הם.

עומר טיאצ'ה: אני חושב שהחוק הזה בא לשלב את יוצאי אתיופיה, אבל אם זה ברשויות המקומיות, מועסקים יוצאי אתיופיה, כאילו יש להם תואר מיוחד שמקנה להם רק לעסוק ביוצאי אתיופיה.

עומר טיאצ'ה: לא, הם צריכים להשתלב.

עומר טיאצ'ה: אחת הבעיות של החוק הזה זה היישום.

עומר טיאצ'ה: חבר הכנסת דנון, אם אתה תעמוד על היישום ותלחץ על זה, יכול להיות שייושם, אבל ככה, לא רשויות מקומיות ולא תאגידים שמחים לקבל את יוצאי אתיופיה, כמו שאמר אברהם נגוסה, אחרת אנחנו נראה עוד פעם נוער בשוליים כי האקדמאים לא משולבים ואני באמת מבקש ממך שתדרוש ושישתלבו ושהחוק הזה ייושם.

דני דנון: תודה.

דני דנון: גב' זיוה מקונן, בבקשה.

זיוה מקונן דגו: אנחנו גם עוקבים מה קורה עם יישום החוק והוצאנו מכתבים לכל משרדי הממשלה שיש בהם פחות מ-2 יוצאי אתיופיה.

זיוה מקונן דגו: שני המשרדים שהתייחסו ברצינות למכתבים שלנו היו משרד החוץ והמשרד לאיכות הסביבה שהודיעו לנו שהם קלטו ושהם במהלך של הקליטה.

זיוה מקונן דגו: בהחלט יש בעיה עם היישום של החוק.

זיוה מקונן דגו: הדבר הנוסף הוא ההנגשה.

זיוה מקונן דגו: כשמשרד החוץ או כל משרד ממשלתי אחר מפרסם, הוא צריך לפרסם גם שיש את העדיפות של חוק ייצוג הולם, כי אחרת אם לא תהיה העדפה ספציפית אנחנו לא עשינו שום דבר.

זיוה מקונן דגו: בנושא של הייצוג ההולם ברשויות המקומיות ובתאגידים, החוק עבר בפברואר 2011, עד היום הרשויות המקומיות לא הוציאו את חוזר המנהל הכללי שמודיע וחושף.

זיוה מקונן דגו: זו בהחלט בעיה שצריך, אדוני היושב ראש, לעשות משהו כי לא ייתכן---

דני דנון: הם הודיעו שעד סוף נובמבר זה יוצא.

זיוה מקונן דגו: אנחנו מקבלים כל הזמן תגובה שהם עובדים על זה, אבל לא יכול להיות שאנחנו אלה שצריכים כל הזמן לעקוב אחריהם ולרדוף אחריהם, כי יש חוק ואת החוק צריך ליישם.

זיוה מקונן דגו: אנחנו יודעים שאחוז עובדי הקבלן בכלל בישראל הוא בין 5% ל-10% ובקרב יוצאי אתיופיה הוא 20%.

זיוה מקונן דגו: זאת אומרת שיוצאי אתיופיה שעובדים במשרדי הממשלה רובם עובדים כעובדי קבלן, אני לא מדברת על עובדי כוח אדם ועובדים באבטחה ובניקיון, אלא עובדים אקדמאים שעובדים כעובדי קבלן ולא כעובדים של המשרד.

זיוה מקונן דגו: את השינוי הזה אנחנו מחויבים לעשות ואדוני היושב ראש, אני מקווה שאתם תקיימו את זה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: דר' מיכאל כהן, משרד החינוך.

מיכאל כהן: במנהלתי עובדים כ-10 עובדים, כאשר מתוכם 2 מפקחים בתפקידים בכירים.

מיכאל כהן: לגבי מורים, אנחנו מעסיקים בסביבות 231 מורים בתפקידים שונים, חלקם בהנחלת הלשון, יש שם באגף לחינוך מבוגרים, הם מהווים 14% מכלל המורים שמלמדים עברית ותהליכי גיור.

מיכאל כהן: הם עובדים בחינוך מיוחד, בייעוץ חינוכי, במתמטיקה, חינוך גופני, הם נמצאים בכל המקצועות.

מיכאל כהן: לגבי העולים, יש העדפה להעסקת עולי אתיופיה מבחינת התאריך, אם כלל העולים אנחנו נותנים להם שש שנים, הרי לגבי עולי אתיופיה בעצם אין הגבלה של זמן, הם זכאים גם אחרי עשרים שנה ולפעמים גם אחרי שלושים שנה.

דני דנון: לגבי המגשרים החינוכיים, קיבלנו פנייה, שהם מרגישים שמחזיקים אותם במסגרת עובדי קבלן והם לא רואים אופק להשתלב במערכת.

מיכאל כהן: את זה אני יכול לבדוק.

דני דנון: אתה לא מכיר את העניין הזה?

קריאה: זה נכון.

דני דנון: אז אני אשמח אם תענה לנו על זה, כי זה נושא שהוא בעייתי.

דני דנון: מר אריה קדוש, רשות שדות ההתעופה, בבקשה.

אריה קדוש: אנחנו למעשה לפני ארבע שנים התחלנו בתהליך מאוד מסודר בתוך הארגון---

דני דנון: מה המספרים שלכם היום?

אריה קדוש: אנחנו מעסיקים כ-3,770 עובדים ארעים וקבועים, מתוכם יש לנו 110 עובדים שהם יוצאי העדה האתיופית, כאשר ישנה איזה שהיא בעיה רישומית שבמידה והעובד או העובדת הם כבר ילידי הארץ אז יש בעיה רישומית איתם, אז יש לנו כמות טיפה יותר גדולה.

אריה קדוש: הם מועסקים אצלנו בכל החטיבות, חטיבות שירות לנוסע, תפעול, ביטחון, בדגש על ביטחון.

אריה קדוש: אני אשמח מאוד, מכל השומעים כאן, שתפנו אלינו יוצאי יחידות קרביות, כי זו פלטפורמה טובה בשבילם גם ללמוד כסטודנטים, במשרות סטודנט, וגם להתפתח למשרות אקדמאיות.

אריה קדוש: יש לנו כבר 14 עובדים קבועים בארגון, אנחנו למעלה מכל מה שהוצג כאן בנושא המספרי וגם מיניתי אצלי באגף, כראש אגף כוח אדם, רפרנט שמתעסק רק עם הסוגיה הזו, זה נותן לזה הרבה במה.

אריה קדוש: אנחנו נשמח מאוד שתפנו אלינו אנשים שיתאימו למקצועות נוספים.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: מר רוני אקלה, מנכ"ל הפרויקט הלאומי, בבקשה.

רוני אקלה: היום מי שאומר שאין מועמדים שמתאימים למשרות בכירות, אני חושב שהוא טועה.

רוני אקלה: יש כיום כ-4,500 אקדמאים מהקהילה האתיופית, 65% אינם עובדים במקצועות שהם למדו ולכן אם היו מפנים או מתייעצים איתנו היינו יכולים להפנות, במיוחד למשרד החוץ.

רוני אקלה: אני גם יוצא לחוץ לארץ וכשאנחנו מסתובבים ואנחנו מייצגים את מדינת ישראל ומספרים שמדינת ישראל היא מדינה שלנו, אני חושב שיש בזה הרבה מאוד תרומה.

רוני אקלה: הדבר הנוסף, ישנה קבלנות מאוד מפורסמת, גם דרך המשרד לקליטת עלייה, גם דרך משרד החינוך, המגשרים שאתה ציינת, יש כ-156 מגשרים חינוכיים שהוכשרו, אבל אף אחד לא מועסק בתקן קבוע.

רוני אקלה: ישנם מנהלי מוקדי קליטה שהם לא בתקן קבוע, אבל הם עובדים, חלקם שייכים לרשות או לא לרשות, למשרד הקליטה או לא משרד הקליטה.

רוני אקלה: גם פה יש בעיה.

רוני אקלה: אני חושב שהגיע הזמן, כמו שהנתונים שמצביעים כאן, להסתכל בעיניים ולהגיד שהקהילה האתיופית באמת לא השתלבה וצריך למצוא את הדרך לשלב אותה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: גב' בוסנה ירדני, עוזרת ליועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים.

בוסנה ירדני: שלום, תודה על זכות הדיבור.

בוסנה ירדני: אני רוצה להגיד שהמסקנה שאני לומדת מכל הנתונים המספריים זה שבעצם יש לכאורה ייצוג כמותי---

דני דנון: קודם כל מה קורה אצלכם בבית?

דני דנון: מה המצב במשרד שאת מייצגת?

בוסנה ירדני: אני לא הגורם המקצועי שעושה את בדק הבית, אבל הרשימה כאן מדברת בעד עצמה.

בוסנה ירדני: מה שאני רוצה להגיד, בהמשך לטבלה, שיש ייצוג שהוא כמותי אבל הוא לא הולם, וצריך לבדוק בעצם מה היתה כוונת המחוקק, האם הפרשנות המתבקשת היא בעצם ייצוג הולם שהוא כמותי, או איכותי.

בוסנה ירדני: אני חושבת שאם אנחנו לוקחים את כל העובדים במשרד הבריאות ושמים אותם בצד, יוצא מצב שאין בכלל ייצוג, לא כמותי ולא איכותי, ולא נראה לי שזו היתה כוונתו של המחוקק.

נאדר אל-קאסם: אני לא מבין, אחות ועובד מעבדה זה לא מקצוע?

נאדר אל-קאסם: אחות זה מקצוע מאוד איכותי.

דני דנון: אנחנו לא נפתח פה דיון.

בוסנה ירדני: דבר נוסף שאני רוצה להגיד זה שאם אנחנו מדברים, למשל על המשרד לקליטת עלייה, שיש לו בנים חורגים שעובדים במוקדי קליטה ברשויות מקומיות, ויש כאלה אולי קרוב ל-25 רשויות מקומיות שיש להם מוקדי קליטה, למה העובדים האלה לא יכולים להיקלט כעובדים מן המניין במשרד העלייה והקליטה?

בוסנה ירדני: למה הם צריכים להיות הבנים החורגים?

בוסנה ירדני: למה הם צריכים לעבוד במשרות שאין להם מעסיק קבוע, במשרות לא קבועות, כשהם כל פעם צריכים לחשוש.

שלמה מולה: דווקא נראה לי שמשרד הקליטה עומד ביעדים אפילו יותר, 23 עובדים במטה.

בוסנה ירדני: וזה לא מספיק.

בוסנה ירדני: במשטרת ישראל אנחנו מדברים על 2% מכלל העובדים, כמה מתוכם עובדים במטה הארצי?

בוסנה ירדני: כמה מתוכם יש בייעוץ המשפטי וכמה מתוכם מפקדים?

בוסנה ירדני: כמה מתוכם קצינים?

בוסנה ירדני: וכמה מתוכם עובדים בחשבות?

סמדר שגב: 22 קצינים, מתוכם קצין אחד בחשבות, דרך אגב.

בוסנה ירדני: וכמה חוקרי נוער?

בוסנה ירדני: הייצוג במשטרה צריך להיות איכותי ולא כמותי, זאת הנקודה.

סמדר שגב: דווקא במשטרת ישראל הוא איכותי והוא הולך ומשתפר.

אורי אריאל: הוא איכותי מאוד, אני פגשתי חלק מהם, יוצא מן הכלל.

דני דנון: לפי דעתי דווקא משטרת ישראל, לפחות לפי הנתונים, הם עומדים בקריטריונים.

שלמה מולה: המשטרה דווקא בסדר.

אורי אריאל: אנחנו יכולים להגיד משהו טוב על המשטרה ואת לא רוצה לתת לנו?

אורי אריאל: סתם, סתם, יש לנו הרבה דברים טובים.

דני דנון: משפט סיום, בבקשה, בוסנה.

בוסנה ירדני: משפט הסיום שלי בעצם אומר שאנחנו צריכים לבחון את הייצוג ההולם, איכותי ולא כמותי, גם לגבי היישום של החוק החדש, שדרך אגב אני מברכת עליו ואני יודעת שיושב ראש הוועדה עבד עליו מאוד קשה ואני באמת מעריכה ומברכת על היוזמה.

דני דנון: משפט תגובה קצר.

בת שבע ראובני: במשרד לקליטת העלייה היעד שלנו ברור ואנחנו מציגים את הנתונים ויש לי פה תיקון קצר, 450 עובדים מתוכם 25 בני העדה האתיופית, 50% מתוכם בתפקידי ניהול, ותיקון קצר, נאדר, יש לנו מנהל אגף א', שזו רמה מקבילה למנהל מחוז.

בת שבע ראובני: אנחנו נמצאים היום בתהליך כאשר אנחנו כבר מאוד רוצים שהעובדים בני העדה האתיופית לא יטפלו רק בעצמם אלא הם יטפלו גם בכלל האוכלוסייה וייחשפו לכל העדות.

בת שבע ראובני: להשכלתך, מאחר ואת מייצגת את המשרד לביטחון פנים ואת זאת ש---

דני דנון: את יכולה להתייחס בקצרה לגבי מוקדי הקליטה?

דני דנון: אין מוקד קליטה שלא ביקרתי בו במדינת ישראל ובכל מוקד קליטה פנה אליי מנהל המוקד ואמר, אני לא יודע מתי אני גומר לעבוד---

בת שבע ראובני: מקום קליטתם של מוקדי הקליטה הוא לא במשרד לקליטת העלייה אלא ברשויות.

בת שבע ראובני: אני מאוד ממליצה שהרשויות המקומיות יאתרו את התקציבים וישלבו את בני העדה, כי הפרויקט---

דני דנון: אבל התקצוב מגיע לרשות מהמשרד.

בת שבע ראובני: בסדר, הרשות יכולה, אחרי כל כך הרבה שנים שאנחנו כרגולטורים נותנים להם את התקציבים המתאימים, כבר להתחיל באיזה שהיא היערכות לקליטת אותן היחידות בתוך הרשויות המקומיות, בדיוק מה ש---

שלמה מולה: כמי שקלטה אותי בארץ אני גם מכיר את הרגישות שלך, השאלה היא האם המשרד, אתם, יכולים להתנות את הפרויקטים האלה, או בהידברות עם הרשויות, לבוא ולהגיד, אנחנו נותנים לכם הקצבה, אבל כעבור שנתיים-שלוש אתם תהיו מחויבים לקלוט אותם במשרות ברשויות המקומיות.

בת שבע ראובני: אנחנו בהחלט מנסים להתנות, הבעיה היא שיש לנו תמיד חשש שהמערך יתמוטט במידה ונממש את הדיון הזה עם הרשויות.

דני דנון: תודה.

דני דנון: הצטרף אלינו ראש העיר בית שמש, מר משה אבוטבול, ואני מודה לו שהוא הגיע.

דני דנון: אנחנו כבר לקראת סוף הדיון, אדוני ראש העיר, רק משפט לגבי ייצוג יוצאי אתיופיה ברשויות המקומיות, נושא שהחוק יחייב אתכם עוד מעט כבר לעמוד בו.

משה אבוטבול: קודם כל אני מאוד מודה לכם שזימנתם אותי כממלא מקום יושב ראש השלטון המקומי.

משה אבוטבול: מר שלמה בוחבוט לא יכול היה להגיע, אז אני ממלא מקומו.

משה אבוטבול: אני קודם כל חייב להגיד שאחד הדברים שבאמת קרובים ללבי זה הנושא של הצלחתם וקליטתם הנכונה של קהילת יהדות אתיופיה פה בארץ.

משה אבוטבול: נמצא פה שלמה, שהוא בעצם מלווה במשך שנים רבות בבית שמש את העניינים.

משה אבוטבול: אני רוצה לדבר יותר כדי שתהיינה השלכות לשאר הארץ, החשוב ביותר זה כמה נקודות שאם אנחנו, כרשויות, נשים עליהן דגש, נוכל להצליח בצורה המיטבית.

משה אבוטבול: ראשית כל אינטגרציה בתוך מוסדות החינוך.

משה אבוטבול: ככל שהתלמידים, וזה לא קל לפעמים, אני יודע שזה דורש משאבים נוספים מהרשות, אבל אם רוצים שהם יצליחו הם חייבים להיות מוטמעים ביחד בתוך כל בתי הספר.

משה אבוטבול: נכון, הנושא של אינטגרציה שנוי במחלוקת, פרופ' פוירשטיין מדבר על שיטות אחרות, אבל אני מדבר יותר על השיטה הרגילה לתת את זה וזה דבר שיכול לגרום שהם ייטמעו בתוך הקהילה.

משה אבוטבול: דבר נוסף, אנחנו עשינו, זה יכול להיות באמת מודל להרבה מקומות, לקחתי מתוך הקהילה ושילבתי בכל הוועדות של העירייה נציג של הקהילה האתיופית, במתנ"סים, בוועדת החינוך, ועדת הרווחה, בכל רווחה ורווחה, כדי שהם יוכלו להביא לידי ביטוי את אותן עוצמות שיש אצלן.

משה אבוטבול: דבר נוסף, דאגנו, ידידי דני, שבכל אגף בעירייה יהיה מגשר.

משה אבוטבול: זה דבר שמאוד מקל על הקהילה, נותן להם עזרה וכלים, גם בארנונה, גם ב---

דני דנון: לגבי עובדים?

דני דנון: כי פה הדגש על עובדים.

משה אבוטבול: קודם כל עובדים בשכר כמגשרים, שזה הדבר הראשון---

שלמה מולה: אנחנו רצינו לשאול אותך, אדוני ראש העיר, הבעיה שלנו זה לא ספציפית על בית שמש.

שלמה מולה: מבחינתי, השלטון המקומי, 15 הערים הגדולות, אתה לא היית פה, אבל דיברנו על ערים כמו תל אביב, גבעתיים, הערים האלה גם לא קלטו את עולי אתיופיה, גם לא קלטו עובדים יוצאי אתיופיה.

משה אבוטבול: אז אני רוצה לומר שאם כך פני הדברים זה חמור, כי חייבים להבין שהיהודים הנפלאים הללו צריכים לקבל יותר מכולם, כי צריכים לעשות אפליה מתקנת, כנגד כל אותם שנים שלא נתנו להם כלום.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לבוא ולומר, אם רוצים לראות באמת מה זו קליטה אמיתית, אני מזמין כל עיר ועיר לבוא אלינו לבית שמש, לראות איזה בניין יפהפה לקהילה האתיופית מכספי הפיס, אתה היית בהנחת אבן הפינה, היום זה כבר נמצא בקומה ראשונה בבנייה, כך גם הקצאת קרקעות שנתנו לקהילה.

משה אבוטבול: אני, כממלא מקום יושב ראש השלטון המקומי, קורא לכל הערים בארץ לתת כתף, וגם אם יש קשיים מסוימים, יש שרת קליטה, יש ועדת קליטה, צריך להתמודד עם זה.

משה אבוטבול: אבל המרכז לשלטון מקומי מסכים ובעד כל ההתנהלות שפה נדרשת, לכלול אותם כעובדים בעירייה ולא רק כמאבטחים או כמנקי רחובות, אלא לנסות לשלב אותם, יש גם אקדמאים, יש כל מיני אנשים מכובדים בקהילה, להוכיח שאנחנו מדינה שקולטת את כולם.

משה אבוטבול: אני דווקא בא להגיד לך את זה פה, שתשמע אותי, דני, כי לפעמים קצת אתה יודע חושבים שאולי בבית שמש מתעסקים רק בחרדים וכדומה.

משה אבוטבול: אתה מוזמן לסיור אמיתי, לראות איזה יופי של קליטה אנחנו עושים באולפנים, בבתי הספר, בכל המקומות האלה וזה קצת ישמח אותך.

דני דנון: קודם כל אנחנו, כוועדה שמסיירת, אנחנו נגיע לסייר שוב בבית שמש, אני מבטיח לך.

דני דנון: אני רוצה לסכם את הישיבה במשפט הבא: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קיימה ישיבת מעקב בנושא חשוב זה.

דני דנון: אין לנו ספק שהשינוי בכמות יקרה, אם על פי דין ואם על פי ניהול משפטי בנושא.

דני דנון: הדגש הוא על שינוי האיכות, וכמו שאמרה הגברת, הדירוג או התפקידים ופה הדגש יהיה שלכם, של המשרדים והנציגים.

דני דנון: אני בטוח שנגיע ל-1.5%, זה ייקח זמן, אבל העניין האיכותי הוא עניין מהותי, לגבי המשרות, השכר.

דני דנון: אנחנו גם נבדוק בעתיד את השכר---

נאדר אל-קאסם: מבחינת איכות אנחנו עומדים.

נאדר אל-קאסם: לפי הנתונים של הכנסת, בשירות המדינה היום מועסקים 17% מכלל העובדים האקדמאים.

דני דנון: ראינו את הנתונים, אבל אני חושב שעדיין אנחנו רואים שיש הרבה מה לעשות בנושא של האיכות והכמות, בייחוד שאנחנו כרגע מדברים על רשויות מקומיות, על חברות, על מאות עובדים שייכנסו.

דני דנון: אנחנו נקיים ישיבת מעקב בחודש מרץ עם השלטון המקומי, שבה נוכל לעקוב אחרי הדברים, וגם הוועדה תוציא מכתב לכל שר ולכל ראש רשות, לא רשות מקומית עדיין, אבל רשות החברות, הרשויות השונות, לגבי אלה שלא עמדו ביעדים כפי שנקבע בחוק.

דני דנון: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.

שלמה מולה: אתה לא רוצה לקיים ישיבה בנושא הרשויות והחברות ביחד?

דני דנון: לגבי הרשויות, יש להן זמן של גרייס, יש להן זמן לעמוד בו, אבל אנחנו נעשה את הישיבה יחד עם נציגי השלטון המקומי.