ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 637, 2011-11-01 10:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, אנחנו פותחים דיון ראשון של ועדת הכלכלה היום ודיון שני בנושא הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תיקון 102), התשע"א-2011.

כרמל שאמה-הכהן: עצרנו את הדיון האחרון במצגת שהציג מר שי ברק.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

שי ברק: אני מורה לנהיגה קרוב ל-30 שנה, שותף בבית-ספר לנהיגה, מנהל אתר ללימוד תיאוריה - אחד מתוך אתרים רבים ברשת - וחבר העמותה לקידום מעמדו המקצועי של מורה נהיגה.

שי ברק: אנחנו, העמותה, קובעים באופן חד-משמעי שהרפורמה הזאת, שמשרד התחבורה מציג לנו עכשיו, אינה מצילת חיים.

שי ברק: חובת ההוכחה, שהיא אכן מצילת חיים והיא מצדיקה את השתת הקנס הזה גם עלינו וגם על התלמידים, היא על משרד התחבורה.

שי ברק: על-פי חוות דעתנו, הרפורמה הזאת היא כישלון ענק וברשותכם, אנחנו רוצים לבסס את העמדה על שלושת הכשלים המרכזיים.

שי ברק: הכשל הראשון הוא הכשל כלכלי, שבו נראה לכם נתונים שמשרד התחבורה נתן לנו, דוח עסקי שמשרד התחבורה הוציא, כשל בפיילוט – ששם נגלה לכם דברים שאולי לא ידעתם ולא ראיתם - כשל מקצועי וכשל מערכתי, ואם יוותר זמן גם נציג את החלופה שלנו למלחמה בתאונות הדרכים, בקשר לרפורמה ובקשר לחוק הזה.

שמעון ביתן: רק בשביל הגילוי הנאות.

שמעון ביתן: תגיד שהיית חבר בוועדה הזאת, ועדת המל"ן.

שי ברק: נכון, שכחתי מזה.

שי ברק: תודה, ביתן.

שי ברק: אני הוגדרתי על-ידי אחד הדוברים האחרונים בישיבה האחרונה כאדריכל המל"ן, ואני לוקח על עצמי את התואר הזה, אבל אראה לכם מה היה המל"ן אמור להיות ומה הוא היום, ואוכיח לכם.

שי ברק: בחרתי להתחיל בכשל הכלכלי, כי אני חושב שזה למעשה הנושא הכי חשוב.

שי ברק: אנחנו מייצגים חלק גדול ממורי הנהיגה בארץ, ואנחנו רוצים להוכיח לכם כמה העסק הזה לא רציני, כשאנחנו מתייחסים לדוח ולתוכנית העסקית.

שי ברק: בשנת 2007 – זה היה בסיום הפיילוט – הופקו עבור משרד התחבורה דוח כלכלי ותוכנית עסקית.

שי ברק: ידוע כי במקרה הטוב החוק ייושם ב-20152014.

שי ברק: אנחנו נמצאים היום בסוף 2011 בואכה 2012, גם אם ב-2013-2012 חוקק החוק, נמצא את עצמנו מיישמים אותו, על-פי מה שכתוב, לפחות שנה-שנתיים אחרי, ב-2015-2014, כשבע-שמונה שנים אחרי התוכנית העסקית.

שי ברק: היעלה על הדעת כי נתוני תוכנית עסקית שנרשמו ב-2007 יכולים להיות ריאליים בשנים 2014-2015?

שי ברק: מישהו מכיר פה איזשהו יזם, מישהו מכיר פה איזשהו איש עסקים שייקח תוכנית עסקית מלפני שמונה שנים ויישם אותה?

שי ברק: היעלה על הדעת כי עלות קורס התיאוריה, שחושב ונקבע ב-2007 על 600 שקלים, יהיה עדיין ריאלי שבע-שמונה שנים אחרי?

שי ברק: אנחנו הרי יודעים שהמרכיב הגדול של תוכנית המל"ן זה הנושא של נדל"ן, הנושא של שכירות.

שי ברק: אנחנו יודעים יפה מאוד שרק השכירות עלתה בשנים האלה בין 30% ל-50% במקומות שונים בארץ.

שי ברק: נמשיך עם הכשל הכלכלי, התוכנית העסקית הזאת – המל"ן רווחי או התרסקות כלכלית?

שי ברק: הנתונים שאני נותן לכם פה הם נתונים שנלקחו מתוך התוכנית העסקית.

שי ברק: ככה יזם אמור לבוא היום, לקחת את התוכנית הזאת ועליה להתבסס.

שי ברק: הדוח הוא דוח מחקר כלכלי של ד"ר דורון לביא, שמובא כנספח לדוח סיכום הפיילוט.

שי ברק: זו התוכנית העסקית היחידה שיש לנו היום.

שי ברק: ציטוט: "נבנתה תוכנית עסקית וחושב מהו מחיר הלימוד על מנת להגיע לתשואה של 10% על המחזור".

שי ברק: זאת אומרת, באו הפוך – לא בדקו קודם את העלויות אלא קודם כול קבעו מה התשואה.

שי ברק: תשאלו את עצמכם את השאלות האלה.

שי ברק: ריכוז הנתונים מעלה דבר כזה - והכול כתוב רבותי, הכול נמצא לידי – במל"ן גדול נדרשים המורים לעלות הקמה של 417,000 שקל, כאשר מדי חודש על המורים לשלם עלויות שוטפות – שכר, ארנונה וכדומה – של 55,600 שקל, ועליהם לגייס מדי חודש 125 תלמידים חדשים כדי להבטיח שהרווח החודשי שלהם יהיה 4,500 שקל.

לאה ורון: סליחה, אין ייעוץ אישי ליו"ר הוועדה במהלך דיון.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, תמשיך.

שי ברק: אם יש נתונים אחרים – נשמח לראות אותם.

שי ברק: גם את הנתונים האלה בקושי השגנו.

קריאה: לפי הנתונים האלה העלות היא 86,000 ולא 400,000.

שי ברק: אדוני, לי יש נתונים כאן - - - למי נתת את זה?

כרמל שאמה-הכהן: סליחה אדוני, רשות הדיבור שלך זה לא להתווכח, זה להציג דברים לוועדה.

שי ברק: למה מפריעים לי?

כרמל שאמה-הכהן: אדאג לזה שלא יפריעו לך.

שי ברק: הדוח הוא דוח מחקר כלכלי של ד"ר דורון לביא, שמובא כנספח לדוח סיכום הפיילוט.

שי ברק: זו התוכנית העסקית היחידה שיש לנו היום.

שי ברק: 125 תלמידים חדשים כדי להבטיח שהרווח החודשי שלהם יהיה 4,500 שקל.

שי ברק: זה כתוב.

שי ברק: ומה אם המורים במל"ן גדול מגייסים באותו חודש רק 115 תלמידים?

שי ברק: האם במקרה זה אנחנו עוברים מיד להפסד?

גאנם חאמדה: קודם כול, המל"ן הגדול כבר לא רלוונטי בכלל.

שי ברק: אני נורא מצטער, רבותי.

שי ברק: אתם לא יכולים לשלוף לנו מה רלוונטי ומה לא.

גאנם חאמדה: יש מל"ן אחד, לא רלוונטי מל"ן.

שי ברק: יש הצעת חוק.

שי ברק: בישיבה האחרונה קיבלנו דיווח מהיועץ שלכם, שאמר שיש מל"ן גדול, בינוני וקטן והמליץ לנו, כדי למנף את הרווחים, גם להכניס מכונות של קוקה קולה.

שי ברק: אין מכונות של קוקה קולה, חבר'ה.

שי ברק: אי-אפשר לשנות לנו כל שני וחמישי את מה שאתם רוצים בהתאם למה שנוח לכם.

גאנם חאמדה: תתייחס לעובדות, אתה לא מתייחס לעובדות.

גאנם חאמדה: אתה מתייחס למשהו שהיה לפני כמה שנים, לא רלוונטי להיום.

שי ברק: לא רלוונטי להיום?

שי ברק: אני יכול לקבל את מה שרלוונטי להיום ואז - - -

גאנם חאמדה: קיבלת את זה 200 פעם.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה.

שי ברק: לא רלוונטי?

שי ברק: אתה היית כשישבתי עם חנניה?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אל תפתח פי ויכוחים.

כרמל שאמה-הכהן: מר ברק, נא לסיים את המצגת עוד שתי דקות.

שי ברק: מפריעים לי, אדוני.

גאנם חאמדה: אתה מציג עובדות לא נכונות.

כרמל שאמה-הכהן: למר גאנם, בתור נציג של משרד התחבורה, מותר להעיר הערות, בניגוד לשאר האורחים.

כרמל שאמה-הכהן: הוא מייצג משרד ממשלתי.

שי ברק: אבל אם הוא אומר לי שזה לא רלוונטי, אז למה להמשיך דיון לא רלוונטי?

כרמל שאמה-הכהן: אל תפתח פה ויכוחים, זה לא משרת את האינטרס שלך.

שי ברק: אני חוזר על המשפט: אם אנחנו מגייסים רק 115 תלמידים אנחנו עוברים להפסד מיידי.

שי ברק: איזה יזם היום ייקח השקעה של 420,000 שקלים עם 55,000 שקל הוצאות חודשיות בשביל להרוויח 4,500 שקלים?

שי ברק: אם נסתכל על הטבלה למטה נראה שעל מנת לגייס 125 תלמידים נדרשים בערך 40 מורים.

שי ברק: החשבון נורא פשוט, אבל זה חשבון בדוק.

חמד עמאר: עכשיו אתה מתמקד במל"ן הגדול, ויושב ראש אגף הרישוי אמר שאין מל"ן גדול.

חמד עמאר: תתמקד בבינוני והקטן ואז נדע - - -

גאנם חאמדה: אין בינוני וקטן, יש מל"ן אחד.

חמד עמאר: איזה מל"ן?

גאנם חאמדה: של 75 מטר, הוא אחיד לכל הארץ.

גאנם חאמדה: אמרנו שבפריפריה נקטין אותו.

קריאה: ומה יעשו במצפה?

גאנם חאמדה: נתייחס למצפה אחר כך.

שי ברק: כבוד היושב-ראש, הכנתי מצגת על בסיס מה שהוצג לנו בישיבה הקודמת בוועדת הכלכלה.

שי ברק: בואו נתייחס למל"ן הזה לא כאל מל"ן.

שי ברק: בואו ניקח את המילה "גדול" ונמחק אותה.

שי ברק: נאמר מל"ן ממוצע, לא נתייחס למל"ן גדול או מל"ן קטן.

שי ברק: מקובל?

שי ברק: הנתונים האלה מקובלים, אם אנחנו מוחקים את הביטוי "מל"ן גדול"?

שי ברק: 40 מורים - - -

גלעד ונגרובר: אני רוצה להתייחס.

גלעד ונגרובר: קודם כול, הנתונים האלה לא נכונים.

גלעד ונגרובר: אמנם הסימולציה באמת נגעה למל"ן גדול, מל"ן בינוני ומל"ן קטן, אבל עלויות ההקמה הן לא העלויות שאתה מזכיר, הן הרבה יותר נמוכות.

גלעד ונגרובר: העברנו את המודל שנערך בהנחייתו של ד"ר דורון לביא – שיגיע עוד מעט, הוא פשוט נתקע - למחלקת המחקר ואפשר לראות את הדברים.

גלעד ונגרובר: הדברים הם לא מדויקים.

לאה ורון: אני לא מבינה.

לאה ורון: המסמך שהעברתם למזכירות הוועדה ושאני הפצתי לכל חברי הכנסת, שעוסק במודל הכלכלי שנערך על-ידי פרטו הנדסה, זה מודל לא נכון?

גלעד ונגרובר: זה מודל נכון, שם אנחנו מתבססים - - -

חמד עמאר: אבל שם דובר על שלושה מל"נים.

לאה ורון: שם דובר על שלושה מל"נים, צודק חבר הכנסת עמאר, ועל אגרה של 600 שקלים.

גלעד ונגרובר: שעליו אנחנו מתבססים, אבל בעקבות המודל אנחנו גם נערכים לשינויים.

גלעד ונגרובר: שמענו את ההערות - בישיבה הקודמת דובר על מל"ן קטן בפריפריה, דיברנו על זה שבאישור של משרד התחבורה ייעשו שינויים.

גלעד ונגרובר: לכן המודל הזה הוא תוכנית של צפי לשנים הקרובות, וייערכו שינויים בהתאם.

גלעד ונגרובר: זה לא כזה ראה וקדש.

עוזי יצחקי: זה הבסיס העסקי - - -

גלעד ונגרובר: זה הבסיס העסקי שבדק את עלויות ההקמה, את שכר המרצים, השכירות וכו וברור שיהיו שינויים.

עוזי יצחקי: ברור גם שנצטרך לעדכן את זה.

עוזי יצחקי: כמו שאמרנו, הצפי שייכנס ב-2015-2014 היה איזשהו בסיס לעבודה, סדרי גודל, ומשם אנחנו ממשיכים הלאה.

עוזי יצחקי: כמובן שזה ייכנס, יהיו גם תקנות ויהיו עוד בדיקות כלכליות.

עוזי יצחקי: זו רק הצעה לתיקון פקודת התעבורה, שלאחריה, על בסיס הדברים האלה, הדברים יותאמו לזמנים העדכניים.

קריאה: אז למה הגשתם את זה כהצעת חוק, אם אתם הולכים לשנות?

לאה ורון: יקבלו החלטות מושכלות על סמך נתונים שאתם מעבירים, ואני מקפידה מאוד להעביר אותם לחברי הכנסת.

לאה ורון: אז בואו נשמור על כך שהנתונים הם הנתונים העדכניים והנכונים.

לאה ורון: אם יש לכם הערות לנתונים תעבירו מסמך נוסף, שאני אוכל להעביר לחברי הכנסת.

עוזי יצחקי: אין מה להעביר מסמך נוסף.

חוה ראובני: הדוח הכלכלי, בשלב של פיילוט, כשניסה לבדוק את ההיתכנות הכלכלית של הפרויקט הזה, הוא עוד לא היה מעוצב לפרטיו.

חוה ראובני: בין השאר, הוא אמר מה ההיתכנות הכלכלית של מודל בינוני ומה המאזנים ביניהם.

חוה ראובני: כפועל יוצא מהנתונים האלה, בין השאר, קבענו לנו הגדרות.

חוה ראובני: אמרנו שאנחנו לא פותחים את כל המודלים, מבחינתנו יש בית-ספר אחד עם אפשרות גמישות - - -

חמד עמאר: מתי קבעתם את זה?

חוה ראובני: בשלב של הכנת הצעת החוק.

חמד עמאר: אנחנו עוד לא קיבלתם את מה שקבעתם.

חוה ראובני: זה לא היה חוות דעת.

חמד עמאר: אני קיבלתי שיש שלושה מל"נים ואת זה קראתי.

עוזי יצחקי: זה הבסיס.

חוה ראובני: זו הייתה חוות הדעת הכלכלית, שממנה גזרנו החלטות.

חוה ראובני: אמרנו: עם הנתונים האלה, לאן אנחנו ממשיכים הלאה?

חמד עמאר: עכשיו אנחנו מחוקקים חוק, ואם אתם קבעתם משהו ואתם משנים את זה עכשיו - - -

חוה ראובני: אנחנו לא משנים.

חוה ראובני: חוות הדעת הכלכלית לא קבעה כלום.

חוה ראובני: היא הייתה נייר עבודה בשבילנו.

עוזי יצחקי: לא משנים, זה הבסיס לעבודה.

עוזי יצחקי: משזה ייכנס לתוקף כמובן גם נעדכן את זה.

עוזי יצחקי: הכול באישור שלכם.

שי ברק: זה לא מה שהוצג לנו בוועדה הקודמת.

עוזי יצחקי: אדוני היושב ראש, צריך לעשות גילוי נאות.

עוזי יצחקי: האדם הזה, ישבנו אתו מספר פעמים.

לאה ורון: לא, אנחנו לא נתבסס על שיחות לגופו של אדם.

עוזי יצחקי: אבל לאה, ישבנו אתו מספר פעמים, נתנו לו את כל הנתונים.

לאה ורון: לא, לא, תתייחסו לנתונים.

גאנם חאמדה: חבר הכנסת שאמה, זה דיון שני שהדיון מוסט מהנושא המקצועי, שהוא חיסכון בחיי אדם, לנושא הכלכלי.

גאנם חאמדה: הנושא הכלכלי הפך להיות החשוב - הוא לא החשוב.

גאנם חאמדה: אנחנו יודעים שהנהגים הצעירים מעורבים בתאונות דרכים ב-6%-5% יותר מנהגים רגילים.

גאנם חאמדה: כל המטרה שלנו היא לצמצם את הקטל בדרכים.

גאנם חאמדה: רק אתמול ידענו על תאונה בדלית אל-כרמל, נהגים צעירים, מופרעים.

גאנם חאמדה: אנחנו רוצים לתת להם את הפרק העיוני, המשמעויות, כולל מולטי-מדיה, כולל המחשות ומשמעות הנהיגה.

גאנם חאמדה: זה הרעיון של המל"ן, שכל הזמן מסיטים את זה.

גאנם חאמדה: רוצים להקים בית-ספר ללימוד, שיש שם פרק עיוני משמעותי, עם המחשות ועם מולטי-מדיה.

גאנם חאמדה: אני לא יודע איפה הבעיה פה.

גאנם חאמדה: כל הזמן שי ברק ואחרים – הכלכלה היא חשובה, אבל חשובים גם חיי אדם, וזה העיקר.

לאה ורון: האם אדוני יכול להעביר לוועדה את התוכנית הפדגוגית?

עוזי יצחקי: בהחלט.

לאה ורון: זה לא הועבר.

יצחק כהן: אבל זו לא הצעת החוק שאתם הגשתם, גאנם.

יצחק כהן: אני מצטער.

יצחק כהן: עכשיו אתם משנים את כל הצעת החוק בכלל.

גאנם חאמדה: לעניינו של המל"ן הצענו הצעה אחת.

גאנם חאמדה: יש מל"ן אחד, הגודל שלו 75 מטר.

אבי קרמר: - - -

גאנם חאמדה: אבי, שניה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אתם אמרתם את עמדתכם, חברי הכנסת ישקלו ויחליטו.

גאנם חאמדה: אני רוצה לתת תמונת מצב קצת יותר רחבה.

גאנם חאמדה: מדובר על מל"ן אחד, בגודל של 75 מטר, שהוא מל"ן קטן.

גאנם חאמדה: זה לא סיפור גדול 75 מטר, אפשר לקיים אותו בכל מקום בארץ.

גאנם חאמדה: אמרנו שבפריפריה, כמו מצפה רמון ומקומות אחרים, תהיה סמכות לאגף הרישוי להקטין את זה ולהתחשב במקומות האלה.

גאנם חאמדה: זה הקונספט – רוצים לקיים מערכת לימודית.

גאנם חאמדה: אני לא מבין איפה הבעיה.

חמד עמאר: למה שלמשרד הרישוי לא תהיה רשות לקבוע?

חמד עמאר: למה לא נכניס בחוק?

גאנם חאמדה: זה יהיה כתוב בחוק - - -

חמד עמאר: זה כתוב?

גאנם חאמדה: מבחינה משפטית יש לנו סמכות להתחשב בפריפריה.

חמד עמאר: אני לא רוצה שתהיה לכם סמכות, אני רוצה שזה יהיה בחוק, שבפריפריה יהיה.

חוה ראובני: אני מפנה את חברי הכנסת לעמוד 583, יש שם סעיף קטן (ה).

חוה ראובני: "רשות הרישוי רשאית להורות, דרך כלל או למל"ן מסוים, על מספר התלמידים המינימלי לקיום שיעור נהיגה עיוני או על מספר השעות המינימלי בשבוע שבהן יפעל המל"ן, וזאת בהתחשב, בין השאר, במספר המל"נים באזור מסוים ובמספר מורי הנהיגה או תלמידי הנהיגה שבו.

חוה ראובני: "

חמד עמאר: אני לא רוצה "רשאית" - - -

לאה ורון: את לא משיבה לבקשתו של חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: אני לא רוצה "רשאית", אני רוצה שיהיה.

חמד עמאר: אם היא רשאית היא יכולה שלא יהיה מצב כזה.

חוה ראובני: משפטית – "רשאית" זה "חייבת" ברוב המקרים, אלא אם כן - - -

חמד עמאר: אז שיהיה "חייבת".

חמד עמאר: אני לא רוצה מישהו מדימונה שייסע לערד.

אבי קרמר: לא ייסע, אנחנו אתך.

אבי קרמר: מאה אחוז, ככה צריך להיות.

חמד עמאר: אני לא רוצה שמישהו מבית ג'אן ירד לכרמל, אני רוצה שיהיה לו בבית ג'אן.

חוה ראובני: במצפה רמון, שם יש 100 תלמידים בשנה, אז המל"ן יהיה הרבה יותר קטן.

חוה ראובני: זה מוסכם.

קריאה: למה לסגור לי משרד בן 35 שנה?

קריאה: יש לי משרד של 40 מטר, למה את צריכה לסגור אותו?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני הסדרן, אפשר להושיב אותו או להוציא אותו?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר ברק.

שי ברק: אני רק רוצה לשאול שאלה אחת.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא שואל, אתה מר.

שי ברק: זה לא עובר לי מהראש, כי על זה אני מתבסס.

שי ברק: 600 שקל לתלמיד, זה המחיר?

שי ברק: אל תגיד שזה לא כלכלי או כן כלכלי, אני שואל שאלה – תענו לי.

עוזי יצחקי: כן, זה הבסיס.

עוזי יצחקי: יכול להיות שזה ירד.

שי ברק: 600 שקל ב-2007 יהיו נכונים גם ב-2014.

שי ברק: הבנתי.

שי ברק: תעשו אתם את ההחלטה, חברי הכנסת.

אבי קרמר: לא נכון, אתה מטעה את האנשים.

כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע לו, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מוזהר בפעם האחרונה, בפעם הבאה אני קורא אותך לסדר.

כרמל שאמה-הכהן: בעוד שלוש דקות מעכשיו אתה מסיים את המצגת, מר ברק.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

שי ברק: גם אם אנחנו הולכים ל-75 מטר – זה שקף שמשרד התחבורה הציג לנו בפעם הקודמת וקרא לזה מל"ן גדול – אנחנו רואים את הפירוט של המל"ן אבל אנחנו תוהים איפה שירותי בנות, שירותי בנים, איפה יש כאן מסדרונות.

שי ברק: ד"ר דורון לביא, דרך אגב, מוסיף ל-75 מטר האלה 20 מטר מרובע והוא קורא לזה "שטחי גן", ואנחנו יודעים שיש ברוטו ונטו.

שי ברק: זאת אומרת, מה שייפול עלינו זה לא 40 מטר ולא 75 מטר אלא 100 מטר בסופו של ר.

שי ברק: זה מראה לכם את הרצינות של איך משנים כל יום שני וחמישי את התוכניות.

שי ברק: נמשיך הלאה.

שי ברק: אני עדיין מתייחס לתוכנית העסקית של הכלכלן שהוא מייעד למל"ן גדול – אבל אוקיי, נקרא לזה מל"ן ממוצע – 72 מפגשים בחודש, זאת אומרת 144 שעות חודשיות של ניצול שטח הכיתה.

שי ברק: כלומר, במקום לנצל נדל"נית למעלה מ-200 שעות פעילות חודשית יוצא ששליש מהזמן הנכס נשאר ריק, ללא תשואה.

שי ברק: אם היינו נשארים עם המודל של מל"ן גדול, מל"ן קטן ומל"ן בינוני אז מל"ן קטן היה נשאר שני שליש מהזמן נכס ללא תשואה.

שי ברק: אם אנחנו מסתכלים טוב על הנתונים של עורך המחקר עולה כי הכלכלן שכח לכלול הוצאות של הנהלת חשבונות של העסק – הוצאה חודשית של מאות ואלפי שקלים, שכח שבשוק תחרותי על המל"ן לפרסם ולשווק את עצמו על מנת שיוכל לגייס תלמידים חדשים מדי חודש.

שי ברק: פה מדובר על עלויות שיכולות להגיע לאלפים ועשרות אלפי שקלים מדי חודש.

שי ברק: שכחו, בתוכנית העסקית אין זה.

שי ברק: רבותי, סיכום הכשל הכלכלי – נדרשים מורים יזמים מתאבדים להקמת מל"נים על-פי התוכנית העסקית המוצעת.

שי ברק: אני חוזר ואומר: אם יש תוכנית עסקית חדשה, אנחנו מבקשים לקבל אותה.

שי ברק: רק גופים גדולים, כמו מכללות, יוכלו בתנאים אלה להתקיים.

שי ברק: יש לבצע תוכנית עסקית עדכנית וחדשה, שתשקף ריאלית את המחיר של קורס התיאוריה המוצע.

שי ברק: הצעת החוק מתבססת על הפיילוט.

שי ברק: כל הצעת החוק מרת על ניסוי חיובי שנערך בכפר סבא.

שי ברק: ניסוי קטן מאוד, שנערך בעיר קטנה מאוד, שאינה יכולה ואינה מתאימה לייצג חתך זה באוכלוסייה בישראל.

שי ברק: הניסוי מוצג בדוח – זה הדוח – שעליו מתבססת הצעת החוק, שארוז באריזה נוצצת וקשור בסרטי זהב, אבל כשפותחים את האריזה ומביטים פנימה באופן מקצועי, ריאלי ואמיתי מגלים כשלים מערכתיים, מקצועיים ומנהליים חמורים ביותר.

שי ברק: הגשנו למבקר המדינה בקשה לחקירה.

שי ברק: מתוך ממצאי הפיילוט – זה מתוך המצגת שהראו לנו בישיבה הקודמת של ועדת הכלכלה: שיעורי המל"ן תרמו תרומה משמעותית ללומדים.

שי ברק: התלמידים הציגו ציונים גבוהים יותר במבחן עיוני בהשוואה לקבוצת הביקורת.

שי ברק: תחליטו אתם, רבותי, אם קבוצת ביקורת של אנשים שסיימו את מבחן התיאוריה שלהם לפני שנתיים – וזה מה שכתוב, לא המצאה שלנו – לוקחים אותו ליד מי שעשה מבחן תיאוריה אתמול ובודקים מי עונה יותר טוב, אני חושב שהתשובה ברורה מראש.

שי ברק: קבוצת הביקורת פה ממש לא משקפת.

שי ברק: מראים לנו: הצלחה גדולה יותר במבחני התיאוריה בהשוואה לשיעור הארצי, נטייה לשיעור הצלחה גבוה יותר במבחן המעשי בהשוואה לשיעור הארצי.

שי ברק: על סמך הממצאים האלה ועדת ההיגוי מחליטה לשכלל את רעיון המל"ן וליישמו.

שי ברק: כל זה מתוך דוח מסכם של ועדת הפיילוט, מרכז לימוד נהיגה 2007.

שי ברק: זה מה שהוצג לנו בישיבת ועדת הכלכלה הקודמת.

שי ברק: בואו נבדוק את זה; תוצאות מהניסוי הבודד שנערך בכפר סבא בהשתתפות 105 תלמידים בלבד: עיוות משמעותי של התוצאות שהתקבלו בפיילוט והצגת כישלון כהצלחה.

שי ברק: בצד ימין אנחנו רואים את הנתונים שהוצגו לנו על-פי משרד התחבורה.

שי ברק: מבחן התיאוריה – ניגשו 69 תלמידים, עברו 60; שיעור הצלחה 87%; ממוצע ארצי 50%.

שי ברק: נשמע טוב?

שי ברק: המבחן המעשי: ניגשו 23 תלמידים, עברו 13; שיעור הצלחה 57%; ממוצע ארצי 36%.

שי ברק: זה משכנע, אין ספק, אבל את תוצאות האמת צריך להגיד ככה: מבחן התיאוריה - ניגשו 69 תלמידים מתוך 105 תלמידים, עברו 60; שיעור הצלחה 57%; ממוצע ארצי 50%.

שי ברק: מבחן מעשי – ניגשו 23 תלמידים מתוך 105, עברו 13; שיעור הצלחה של 12.5% - בפיילוט בכפר סבא, שעליו מבססים את החוק הזה; ממוצע ארצי 36%.

גאנם חאמדה: אתה מעוות את הנתונים בצורה מאוד קיצונית.

חוה ראובני: הוא סופר את מי שלא ניגש בכלל כמי שנכשל.

כרמל שאמה-הכהן: חברים - - -

גאנם חאמדה: חבר הכנסת שאמה, אני מציע לאיש הזה שיציג אלטרנטיבה למל"ן.

גאנם חאמדה: הוא רוצה להשאיר את המצב כפי שהוא היום?

גאנם חאמדה: בבקשה - כל הזמן הוא מטיף מוסר – שיציג אלטרנטיבה למל"ן.

כרמל שאמה-הכהן: הוא יציג מה שהוא רוצה.

שי ברק: יש לנו אלטרנטיבה.

גאנם חאמדה: תציג.

גאנם חאמדה: אתה כל הזמן מטיף מוסר, תציג משהו יותר מקצועי.

שי ברק: למה אתם מתרעמים כשמראים לכם את תוצאות האמת?

עוזי יצחקי: זה אמת?

חוה ראובני: זו אמת?

חוה ראובני: מי שלא ניגש שווה נכשל?

שי ברק: למה הם לא ניגשו אחרי שישה חודשים?

חוה ראובני: מי שלא ניגש שווה נכשל?

שי ברק: אבל למה הוא לא ניגש אחרי שישה חודשים?

שי ברק: כי לא הצליחו להכשיר אותו, וכאן הייתה הנפילה.

חוה ראובני: זו פרשנות שלך.

שי ברק: זו לא פרשנות.

שי ברק: תבואו אתם תגידו איפה - - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, מר ברק.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חמד עמאר ברשות דיבור.

חוה ראובני: אתה לא יודע מתי הם התחילו, אולי התחילו באותו יום.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, קודם כול אני רוצה לברך את משרד התחבורה על הצעת החוק ועל זה שהוא נכנס לנושא של לימודי הנהיגה.

חמד עמאר: כל הזמן דיברתי על הנושא הזה ואמרתי שלא יכול להיות מצב כזה במדינת ישראל, שאחרי מעל 60 שנה לא משנים בכלל את עניין לימודי הנהיגה.

חמד עמאר: אנחנו רואים ובודקים את כל המעורבות של נהגים חדשים בתאונות הדרכים.

חמד עמאר: חוזרים אחורה ובודקים אותו נהג, שרק עכשיו קיבל את הרישיון: האם הוא למד בלילה; האם הוא למד בתנאי שטח - למרות שהצעת החוק לא מתייחסת ללימודים בתנאי שטח ובחורף, בגלל מחסור במגרשים להכנה הזאת.

חמד עמאר: אני חושב שמשרד התחבורה צריך להיכנס גם לנושא הזה ולאפשר ללומודי נהיגה להיכנס לרים האלה.

חמד עמאר: עם כל זה, אני חושב שיש כמה רים בהצעת החוק שצריך לתקן, לבדוק לעומק.

חמד עמאר: אחד הרים שאמרתי - אני לא רוצה מצב שמישהו בדימונה, בגלל חוסר מקום ללמוד ואי-אפשרות כלכלית לא ילמד, כי הדוח אומר שניתן לכוחות השוק לקבוע כמה מל"נים יהיו ואיפה יהיו.

חמד עמאר: אם ניתן לכוחות השוק לקבוע אז איפה שלא משתלם לא יהיה ומישהו יצטרך לנסוע.

חמד עמאר: אני לא רוצה להגיע למצב שמישהו מדימונה לוקח רכבת ונוסע לתל-אביב לעשות את רישיון הנהיגה.

חמד עמאר: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו רוצים שזה יהיה בחוק – לא "רשאי" – שבכל מקום ומקום בפריפריה תהיה אפשרות להקים את המל"נים האלה כי זה ר מאוד טוב, מאוד חשוב ואני תומך בחוק הזה ואני תומך בשינוי שיטת לימוד הנהיגה.

חמד עמאר: אני תומך כי זה רק יצעיד אותנו קדימה.

חמד עמאר: הנקודה השניה היא העניין של 600 שקל.

חמד עמאר: קיבלתי את העדכון שלכם וקראתי גם את הדוח, זה הבדל של 160 שקל ממה שתלמיד נהיגה שילם עד עכשיו ומה שישלם עכשיו, כי הוא היה מחויב ב-28 שעורים ועכשיו הוא מחויב ב-24 שיעורים.

חמד עמאר: עשיתם את כל החישוב ויוצא 160 שקלים.

חמד עמאר: אני לא בטוח שאחרי 24 שיעורים אותו תלמיד ייגש למבחן ויעבור את המבחן.

חמד עמאר: אני רוצה לבדוק את העלויות גם בנושא הזה, כי אני רוצה שלא ייווצר מצב שרק העשירים יכולים לעשות רישיון נהיגה.

חמד עמאר: זו נקודה שניה שאני רוצה שנבדוק, ותוך כדי כניסה לסעיפים אעיר את ההערות שאני רוצה להעיר.

חמד עמאר: קראתי בקשר לנהג מלווה, ודיברתי אתכם על הנושא.

חמד עמאר: דיברתם שם על מלווה מעל גיל 24 וניסיון של חמש שנים, אבל לא התייחסתם לשאלה אם אותו נהג מלווה הוא עבריין תנועה.

חמד עמאר: תארו לכם עבריין תנועה שמלווה נהג אחר.

חמד עמאר: זו נקודה שאתם צריכים להתייחס אליה ולבדוק אותה, וצריך להתייחס לנושא של המלווה.

חמד עמאר: בנוסף, אתו נהג, שאין לו אפשרות למלווה – הוא בן יחיד, אין להורים שלו רישיון – אין לו אפשרות שיהיה לו מלווה בתקופה של שלושת החודשים הראשונים.

חמד עמאר: איך אתם נערכים?

חמד עמאר: האם בתוך החוק יש התייחסות לנושא הזה?

חמד עמאר: זה באמת חוק טוב.

חמד עמאר: אני מברך אתכם, טוב שנכנסתם לנושא הזה, זה נושא כבד מאוד ואני חושב שדרכו, אולי, נצליח להוריד את מספר תאונות הדרכים במדינת ישראל.

חמד עמאר: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: גיא גריאני, חבר מועצת התלמידים והנוער הארצית, בבקשה.

גיא גריאני: תודה רבה.

גיא גריאני: קודם כול, חשוב לי לציין שהחוק הזה מתעסק בבעיה מאוד גדולה בחברה הישראלית.

גיא גריאני: אני מברך על הצעת החוק, אבל יש לי גם כמה שאלות שאני רוצה להעלות לדיון ואשמח לקבל תשובות מכל מי שיוכל לענות לי.

גיא גריאני: כמו שאמר חבר הכנסת עמאר, היום הממוצע של השיעורים במדינת ישראל עומד על 47-46 אמרו לי קודם 45.

גיא גריאני: הלכתי לחברים שלי, 60 ילדים מרחבי ישראל – מהדרום, מהצפון מהמכרז, ממחוז תל-אביב, ממחוז חיפה – היו אותם נתונים אצל כולם.

גיא גריאני: הממוצע אצלי היה 47 שיעורים, ממוצע התיאוריה 1.3.

גיא גריאני: אני שואל אתכם: אם נשנה את שיטת התיאוריה ונוריד את מספר השיעורים, מה זה משנה?

גיא גריאני: אם היום תלמיד ניגש למבחן נהיגה אחרי 45 שיעורים, אז נגיד שהתיאוריה תעזור והוא ייגש אחרי 37 או 38 שיעורים.

גיא גריאני: הוא עדיין לא יגיע למכסה של 24 שיעורים.

גיא גריאני: ההטבה, כביכול, לא תעזור לנו, ומה גם שזו לא הטבה שאנחנו מבקשים.

גיא גריאני: עם כל הכבוד - יש כבוד לשיעורי התיאוריה - עיקר הלמידה יהיה על הכביש.

גיא גריאני: גם אם עוברים סימולציה של טיסה זה עוד לא אומר שהופכים לטייסים.

גיא גריאני: ההכרה שלי של הכביש, הנסיעה שלי בזמן אמת עם הרכב ומורה נהיגה נותנת לי הרבה יותר מכל שיעור תיאוריה שאי-פעם למדתי או שלמידה מאתר כזה או אחר נתנה לי אי פעם.

גיא גריאני: לי יש מורה מצוין, שמשון עידו, אני מאמין שחלקכם מכיר אותו.

גיא גריאני: אני יכול לומר שבכל שיעור שלי אתו למדתי הרבה-הרבה יותר מאשר בשעות שקראתי את אתר "ל", כי בסופו של ר, כשאני מקבל את השליטה על הרכב, אין שום ר שמשתווה לזה מבחינת למידה, אין מה לעשות.

גיא גריאני: עוד בעיה שהוצגה פה היא המקום.

גיא גריאני: אני לומד בבית-הספר הריאלי, בית-ספר מאוד יוקרתי, שמושך תלמידים מכל האזור.

גיא גריאני: יש לי חברים שבאים מישובים סמוכים, מקומות שאין בהם שיעורי נהיגה או שיש בערך, והרבה חבר'ה עושים אצלנו את השיעורים.

גיא גריאני: הרבה חבר'ה מהאזור נוסעים עד חיפה - יש לי ידידה שבאה מרמת ישי עד חיפה, שזו נסיעה של חצי שעה עד 40 דקות, רק כדי לעבור שיעורי הנהיגה.

גיא גריאני: במידה שאנחנו עוברים למל"נים, אני לא רואה יישובים קטנים שבהם בונים מל"ן.

גאנם חאמדה: גם היום אין לך את זה - - -

גיא גריאני: אבל אני מחפש את הפתרון.

גיא גריאני: פנית קודם למר ברק וביקשת שיציע פתרון – אז בוא נמצא את הפתרון יחד.

גיא גריאני: אני בעד שבני הנוער ישבו אתכם.

גיא גריאני: אני בטוח שאנחנו לא מומחים כמוכם, אין לנו את הנתונים מול העיניים, אנחנו לא עוסקים בזה יום-יום, אבל אנחנו מכירים את השטח.

גיא גריאני: אני בן 18, אני יודע מה עושה נהג בן 18-17 על הכביש.

גיא גריאני: אני יודע מה אנחנו צריכים לחזק, אני יודע מה אנחנו צריכים לתקן – ויש הרבה.

גיא גריאני: לעסוק בעניין של הטסט ושל התיאוריה או הרעיון של הרישיון המדורג ומסלול אתגרי – אלה רים מדהימים, שיוסיפו לנהגים הרבה ויעזרו להם – אבל אם כבר מציעים הצעת חוק, בואו נציע הצעת חוק שתענה בכל המקומות, על כל ההגדרות, שאני אדע שכל בן נוער יוכל ליישם אותה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: גברת נילי קשת, מוועד מורי החינוך התעבורתי, בבקשה.

נילי קשת: שלום לכולם.

נילי קשת: אני לא רגילה במעמד הזה.

נילי קשת: במקצוע שלי אני מורה לחינוך תעבורתי.

נילי קשת: לפי ההגדרה של מורי הנהיגה אני מורה למלאכה, של"ח.

נילי קשת: אני גאה להגיד לכם שרק מורים יכולים לשנות את דפוסי ההתנהגות שאנחנו רואים.

נילי קשת: אני רוצה להתייחס לנושא התיאוריה, עם ההישגים או לא הישגים.

נילי קשת: אני מרצה ברשת "עמל", שזכתה במכרז המולטימדיה.

נילי קשת: לפי התוצאות שאנחנו רואים יום-יום – ואתמול הסתכלתי באתר HNN – יש 351 הרוגים מתחילת השנה, אבל יש 900 עד 1,000 נפגעים שמפונים בשבוע לבתי-החולים עקב תאונות דרכים.

נילי קשת: לא אתייחס כרגע לגיל הצעיר, קראתי את הדיון הקודם בעיון וראיתי שהסטטיסטיקה איומה והם באמת קבוצת הסיכון הגבוהה ביותר, ואני מלמדת אותם.

גאנם חאמדה: מה הרושם שלך לגבי הקורסים של הנהיגה המונעת?

גאנם חאמדה: הם תורמים?

נילי קשת: הם נהדרים, הם יתרמו.

גאנם חאמדה: הם באיכות טובה?

כרמל שאמה-הכהן: תן לה לר.

גאנם חאמדה: אתן לה, אבל - - -

נילי קשת: אני מבינה שהסרטים שאנחנו מציגים וקורסי הריענון הבסיסי הם הסרטים של המל"ן.

נילי קשת: יש פה כפילות, ואני חושבת שאם היו נותנים אותם בכיתה י"ב כתוספת לחינוך התעבורתי - - -

קריאה: בהחלט נכון.

נילי קשת: אני כבר נותנת פתרונות.

נילי קשת: אם היום נותנים אותם בכיתה י"ב כפתרון של תוספת – כי בי"ב אין לנו תוכנית מובנית - אפשר היה לעשות את הרענון בי"ב כהשלמה.

נילי קשת: בהזדמנות זו, אני חייבת לברך את הרשות הלאומית והעומד בראשה, רון מוסקוביץ, שכשבמשרד החינוך סירבו בשנתיים האחרונות להיפגש אתנו כדי שנשדרג את המקצוע – המקצוע קפא על שמריו – הם אימצו אותנו.

נילי קשת: אימץ אותנו יאיר דורי לפניו ומר מוסקוביץ קיבל אותנו חודש או חודשיים לאחר שנכנס לתפקיד.

קריאה: מה הקשר לדיון הזה?

נילי קשת: אגיד.

נילי קשת: פה בדיון אנחנו רוצים לצמצם את הקטל בדרכים בקרב נהגים צעירים.

נילי קשת: עד לפני שלוש שנים הייתה מגמת ירידה הדרגתית, בערך עשר שנים, ו"אור ירוק" הציגו את זה.

נילי קשת: מה קרה בשלוש השנים האחרונות?

נילי קשת: יש לנו את חוק הרשות מ-2005 עם המלצות ועדת שיינין, שישב בה ד"ר משה בקר, שעסק בתחום של החינוך של בני הנוער וקבע בחוק – למי שלא יודע, הייתה ועדת מנכ"לים בחודש מאי של מנכ"ל משרד החינוך, בחסות משרד התחבורה, ונקבע שחובה ללמד – בדיוק המסקנות של ועדת שיינין – כמקצוע לבגרות את החינוך התעבורתי.

נילי קשת: במה עוסק החינוך התעבורתי?

נילי קשת: אני גאה שיש לי רישיון הוראה, למדתי ארבע שנים את מדעי ההתנהגות ומה שאנחנו צריכים לשפר זה את ההתנהגות של כולנו על הכביש.

נילי קשת: אגיד לכם מה ההבדל בין הנהגים שאני מלמדת בקורסים בערב - ואני מזמינה אתכם להצטרף - לבין התלמידים שמגיעים אליי לפני שהם מקבלים רישיון נהיגה.

נילי קשת: אצייר לכם: עבריינים – ויצא לי ללמד עבריינים כבדים שרק אם הם מאחורי סורג ובריח אנחנו יכולים להינצל מפניהם – חולים במחלת סרטן.

נילי קשת: אנחנו צריכים תרופה, והיא לא עוזרת.

נילי קשת: התרופה היא מרכזי הלימוד האלה.

נילי קשת: לתלמידים שלי אני נותנת טיפול מונע.

נילי קשת: מי זה התלמיד בן ה-16?

נילי קשת: הוא בא מדפוס התנהגות של 16 שנה, שהוא רכש מהבית, וכולנו יודעים איך נראית תרבות הנהיגה שלנו.

נילי קשת: פה בארץ נוהג כל העולם והחברים שלו.

גאנם חאמדה: את מסכימה שהיום התלמיד צריך לקבל את הפרק העיוני?

נילי קשת: הוא מקבל אותו.

גאנם חאמדה: לא, לא, היום הוא לא מקבל אותו.

יצחק כהן: אפשר לעשות הפרדה בין הרישיון המדורג לבין נושא המל"ן.

נילי קשת: אני גם אציע פתרונות, כי אני מתעסקת במקצוע הזה עשר שנים.

נילי קשת: הרציתי ולימדתי אלפי משתלמים.

גאנם חאמדה: תגעי בעיקר הבעיה.

נילי קשת: אני האיש בשטח, אני עומדת מול התלמידים – ויש לי מאות בשנה.

נילי קשת: אני אגיד לכם מה אני רואה, ואף אחד לא יוכל לסתור את זה.

נילי קשת: בשלוש השנים האחרונות, הסיבה שאני רואה כישלון ועלייה בקטל בדרכים - באכיפה אני מניחה שאין שינוי לרעה, התשתיות משתפרות כל הזמן – רק בר אחד יש כישלון, והתקשורת לא עוסקת בזה: המפקח הארצי שלי ביטל את המקצוע בכיתות י' לפני ארבע שנים.

נילי קשת: בשלוש השנים האלה, שהסטטיסטיקה בעלייה, הגורם היחיד במשוואה שהשתנה לרעה מוועדת שיינין זה שאין חינוך תעבורתי.

נילי קשת: קראתי שרשמו 3,000 כיתות – זה מאה אחוז, אבל לומדות רק 2,000.

גאנם חאמדה: את חושבת שהנושא הזה - - -

כרמל שאמה-הכהן: מר גאנם, לא.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם, גברתי.

נילי קשת: ישבו מיטב המומחים בארץ לנושא העיוני של הכשרת הנהג , גם בחודש מאי 2011, והעלו את נושא המל"ן.

נילי קשת: ד"ר רחל רותם, שהיא ראש אגף הבטיחות בדרכים, העלתה את הנושא הזה והכותרת הייתה: האפקטיביות של החינוך התעבורתי.

נילי קשת: היא היחידה שהתנתה את זה בכסף, ואני אגיד לכם שתמיד היה כסף ללמד את המקצוע.

נילי קשת: ישנם מורים מפוטרים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, גברת קשת.

כרמל שאמה-הכהן: הארגון הארצי לבתי-הספר לנהיגה, מר קרמר, בבקשה.

אבי קרמר: אני רוצה לר בקצרה, וקודם אפתח בנימה אישית.

אבי קרמר: אני רוצה שיוצהר ויהיה כתוב בפרוטוקול: אנחנו בארגון נתנגד לכל יזמות פרטית, לכל מכרז, לכל העברת חומר שתשרת איזשהו גוף נקודתי, ספציפי, כי אנחנו כל הזמן מואשמים בזה שיש לנו אינטרסים.

אבי קרמר: אני מודיע כאן ועכשיו לפרוטוקול: נתנגד.

אבי קרמר: מעולם לא היה ולעולם לא יהיה.

אבי קרמר: זה בראש ובראשונה, כדי שיהיה ברור – לא ספרי תיאוריה, לא אתרי אינטרנט, לא שום ר שייתן העדפה לאף אחד מהעוסקים בגוף הזה.

אבי קרמר: הגוף הזה יישאר חופשי וניטרלי, בדיוק כמו היום.

אבי קרמר: לשם אנחנו מכוונים.

אבי קרמר: זה בנימה האישית, כדי שיהיה מוצהר וכתוב בכל מקום.

אבי קרמר: לגבי הנתונים - קצת הסיטו את הרים.

אבי קרמר: קצת נדהמתי, אז אשנה קצת את סדר הרים.

אבי קרמר: הייתי חבר בוועדה השניה – בוועדה הראשונה ישב מר ברק והיה תומך נלהב בנושא הזה - לא ראינו את נושא לימוד הנהיגה בתחום המל"ן כיזמות.

אבי קרמר: הרווח הבסיסי שנלקח, 10%, הוא רווח סמלי כי אנחנו מאמינים שהשינוי נחוץ מבחינה בטיחותית.

אבי קרמר: לקחת את הדיון הזה ולהסיט אותו עכשיו לכלכלה – אז אל"ף, הנתונים לא נכונים.

אבי קרמר: הקמה של מל"ן היא 80,000 שקלים.

אבי קרמר: הם הכניסו ערבות של 350,000 שקל - - -

שי ברק: מי זה "הם"?

שי ברק: הכלכלן הכניס.

שי ברק: זה כסף שאנחנו צריך להעביר אם אני מקים מל"ן.

שי ברק: זה מה שהוא כותב.

אבי קרמר: 4% העלות שלו, הוא כתב את זה.

אבי קרמר: הוא הוסיף איזה משהו, שמשרד התחבורה לא מבקש לא, איזה רעיון איך להגן על כספים של תלמידים וכל מיני רים כאלה.

אבי קרמר: כל ההשקעה של מורה היא בערך 2,000 שקלים.

אבי קרמר: מי שקורא דוח אמיתי, וקורא אותו לא באופן מגמתי ולא באינטרסנטיות – אנחנו לא באים לעשות כסף, אנחנו להרוויח את המעט ולעשות שינוי מהותי בתפיסה.

אבי קרמר: היום תאונות הדרכים מתרחשות בהרבה רים שאנחנו לא נוגעים בהם, לא בגלל שמורי הנהיגה לא מוכשרים לזה, לא בגלל שמורי הנהיגה לא יודעים את זה.

אבי קרמר: סביבת העבודה של מורי הנהיגה לא מאפשרת ללמד את הנושאים החדשים.

אבי קרמר: הנושא של פלאפון, הנושא של היסח דעת - - -

שי ברק: לימוד עיוני לא יעזור אם אתה נכנס לצד המקצועי.

אבי קרמר: מי שבא ואומר שאנחנו עושים קורס תיאוריה מטעה - -

נילי קשת: חינוך תעבורתי.

אבי קרמר: - - כי קורס תיאוריה זה ידע של תמרורים.

שי ברק: לא נכון, זה לא מבחן התיאוריה.

שי ברק: יש 1,800 שאלות במאגר השאלות, ונשאלות שם שאלות גם על סלולאר, גם על אלכוהול.

שי ברק: אלה שאלות שנשאלות היום.

אבי קרמר: קורס תיאוריה הוא ידע.

שי ברק: מתי בכלל הסתכלת על השאלות של התיאוריה, אדוני?

אבי קרמר: אנחנו רוצים שתלמיד ייצא עם הבנת נהיגה.

אבי קרמר: אמר בצדק וביושר מר ברק, וזה מסכם את הרים שלי: לקחתם נהגים שהם רק שנתיים נהגים, צעירים, ואלה שגמרו את המל"ן בפיילוט יודעים יותר טוב מהם.

שי ברק: לא, זה אלה שעשו קורס תיאוריה יום קודם.

אבי קרמר: זאת אומרת שהתיאוריה שמלמדים בשיטה הישנה לא מוטמעת, היא לא נכנסת פנימה.

אבי קרמר: היום אנחנו מלמדים את האיך ולא את הלמה, והלמה הוא חשוב.

אבי קרמר: אם לקחת ולהסיט את הדיון הזה לנושא כלכלי, אראה לכם שמורי הנהיגה יוצאים לא ברווח גדול, ברווח קטן.

אבי קרמר: אמר פה הבחור ביושר, וזה נכון - 46-45 שיעורים.

אבי קרמר: הוא עשה את המתמטיקה ואמר שזה יחסוך שישה-שבעה שעורים.

אבי קרמר: חברים, זה החיסכון, זה בסך הכול תיעול.

אבי קרמר: היום אני לא מסוגל ללמד חנייה בעלייה 80 פעם, כשבסוף אין תאונה אחת מחנייה.

אבי קרמר: אבל בנסיעה לאחור נדרסים ילדים בכל מגזרים.

שי ברק: לא תפתור את זה עם קורס העיוני.

שי ברק: אתה נכנס לצד המקצועי ואומר רים לא נכונים.

אבי קרמר: אנחנו לא מחפשים יזמים שייכנסו לשוק הזה, ובכוונה אני אומר לכם שאין פה יזמות.

אבי קרמר: הם אומרים יזמים - אנחנו לא רוצים להיות יזמים.

אבי קרמר: מי שמחפש יזמות – לא אצלנו.

אבי קרמר: אנחנו מחפשים מקצועיות.

קריאה: הוא לא ישרוד.

אבי קרמר: בית-ספר לנהיגה ישרוד.

אבי קרמר: אני מקבל את מה שחבר הכנסת עמאר אמר:

אבי קרמר: בכל ישוב שיש בו טסטים חייב להיות בית-ספר לנהיגה.

אבי קרמר: אני מקבל את הבחור הזה ונשמח לשתף פעולה כדי למצוא את הפתרונות.

אבי קרמר: אין עלויות נוספות - - -

כרמל שאמה-הכהן: הרים שלך ברורים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אילן גרודסקי מעמותת "אור ירוק", בבקשה.

אילן גרודסקי: אדוני היושב ראש, אנחנו רואים את החוק הזה בשני מעגלים שונים - מל"ן, לתהליך הכשרת הנהיגה; ורישיון נהיגה מדורג - התהליך שבו הנהג עולה ומשתלב.

אילן גרודסקי: כפי שאמר נציג מועצת התלמידים, גיא גריאני, מה שלומדים אחר כך על הכביש.

אילן גרודסקי: לא אוסיף ולא אבטל את זמנכם היקר.

אילן גרודסקי: נאמר כאן כמעט הכול על המל"ן, אין לי מה להוסיף.

כרמל שאמה-הכהן: אתם תומכים או מתנגדים?

אילן גרודסקי: אני רוצה רק לחזק את הצעת החוק, לתמוך בה, מתוך ראיית רישיון הנהיגה המדורג, החשיבות שלו והעבודה שצוות המומחים המקדים עשה בכדי להמליץ על הדרך הזאת.

אילן גרודסקי: אני מבקש לתמוך בחוק, תודה.

לאה ורון: התייחסת רק לרישיון הנהיגה המדורג.

לאה ורון: מה לגבי מל"ן?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם נושא המל"ן?

אילן גרודסקי: תמכתי רק ברישיון נהיגה מדורג.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז חשוב להגיד את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, כחברת כנסת, שיודעת שאתם מומחים בתחום הבטיחות בדרכים, מאוד חשוב לי לדעת האם עשיתם בדיקות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוצאה - בדיוק בתקופה הזאת, כשכל הארץ גועשת - של 600 שקלים לתלמיד, שלא לר על זה שהוא צריך להגיע לבית-הספר וגם הנסיעה תעלה כסף, שלא לר על זה שהם גם יצטרך לקנות שם סנדוויץ' או שילך לקנות גם קוקה קולה במכונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אומר שלכל תלמיד ממוצע זה יעלה מינימום קרוב ל-1,000 שקל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אכן בדקתם שבתי-ספר אלו עוזרים למניעת תאונות דרכים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש ר כזה – אני הראשונה לתמוך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה תשובתכם?

אילן גרודסקי: בדיקה, כפי שחברת הכנסת שואלת עליה בצדק, לרבדים האלה לא הגענו.

אילן גרודסקי: לא אבטא כאן שום ר בהיבט של עלויות.

אילן גרודסקי: אנחנו רואים את המל"ן כהזדמנות להקנות לתלמידים, לפני כניסתם אל הרכב, מעגלים נוספים, תכנים נוספים, מבחינה עיונית.

אילן גרודסקי: זאת המטרה, וכך ראינו את זה במצגות ובמולטימדיה.

חמד עמאר: אתה תומך או לא תומך?

חמד עמאר: לא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה בעד או נגד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם אמרת שאתה מר רק על רישיון - - -

אילן גרודסקי: אמרתי שאני תומך בהצעת החוק, מתוך ראיית רישיון הנהיגה המדורג.

אילן גרודסקי: בהיבט של המל"ן – ברגע שהוא מוסיף, ונראה על פניו שהוא מוסיף תכנים נוספים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בדקת שהוא מוסיף?

גאנם חאמדה: תני לו לסיים.

אבי קרמר: הם היו בוועדה, הם שותפים להמלצות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אמר רים קודם - - -

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יגיד יותר ממה שהוא אמר.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא בחקירה עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: רון מוסקוביץ, מנכ"ל הרשות לבטיחות בדרכים, בבקשה.

רון מוסקוביץ: מיותר לומר שאנחנו עומדים באופן מלא מאחורי הצעת החוק, וזאת נוכח הנתונים.

רון מוסקוביץ: אני חושב שהניסיון לר רק כלכלה – ואני מניח שאנשי משרד התחבורה יתייחסו בהמשך לצד הכלכלי-אופרטיבי, אני לא רוצה לבטל לא 100 שקל וגם לא שקל אחד - מעבר לחיסכון בחיי אדם, יש פה חיסכון ניכר גם בעלות כלכלית.

רון מוסקוביץ: כל נפגע בתאונות דרכים, בין אם הרוג ובין אם פצוע, עולה סכומים ניכרים.

רון מוסקוביץ: אנחנו מרים על מיליוני שקלים לאדם פצוע קשה או לאדם הרוג.

רון מוסקוביץ: אנחנו חייבים להדגיש, בהמשך למה שנשאל פה, לגבי החינוך התעבורתי והמל"ן – אין סתירה בין הרים אלא השלמה.

רון מוסקוביץ: החינוך התעבורתי - אנחנו אמונים על החינוך התעבורתי ומתקצבים אותו.

רון מוסקוביץ: שוררת אי-ודאות גדולה סביב הנושא הזה, לצערי.

רון מוסקוביץ: אנחנו נמשיך ונטפח את החינוך התעבורתי באמצעות המורים, וישבה פה נילי קשת כנציגת המורים.

רון מוסקוביץ: זו זירה אחרת, שנמצאת בתוך בתי-הספר.

רון מוסקוביץ: היא צריכה להתמקצע, היא צריכה להיעשות והיא צריכה להיעשות בגילאים רלוונטיים, דהיינו כבר בכיתה י', עוד מוקדם יותר ממה שמתקיים היום בכיתה י"א.

רון מוסקוביץ: הכוונה היא להעניק את מה שרלוונטי לגיל הזה עוד לפני שנכנסים התלמידים למבחני התיאוריה והלימוד המעשי.

רון מוסקוביץ: המל"ן שעליו מדובר הוא זירה אחרת - זירה משלימה, אבל זירה אחרת - שמי שאמור להוביל אותה הם מורי הנהיגה.

רון מוסקוביץ: למורי הנהיגה יש ידע וניסיון.

רון מוסקוביץ: נאמר פה באופן הכי מדויק - היכולת של מורי הנהיגה היום, בתנאים שיש, כשהם נמצא בתוך כלי הרכב, להעביר את החומר ולהעביר נושא של בטיחות בדרכים – אני לא מר על תפעול הרכב – היא כזאת שאי-אפשר לעשות את הרים, בעיקר כשאנחנו נמצאים בעידן של מידע שהולך וגדל.

רון מוסקוביץ: המידע שיש לנו היום על נושא של בטיחות בדרכים, המחקרים והניסיון בעולם, מכריחים אותנו להביא את החומרים הללו בצורה סדורה, באמצעות מנגנון מסודר ומהודק, שפרוש בכל הארץ, וזאת בדיוק העבודה שנעשתה פה.

רון מוסקוביץ: צריך לקחת בחשבון – וגם על זה דובר פה - שיש כל הזמן אלמנטים חדשים בעולם של בטיחות בדרכים, מאמצעי בטיחות אקטיביים בתוך כלי הרכב, שגם אותם צריך להכיר - גם בצד העיוני, בצורה של מצגות ושיחה בכיתה וגם בתרגול ברכב.

רון מוסקוביץ: יש הרבה רים שקשורים לנושא התנהגות, שצריך להעביר אותם במל"ן.

רון מוסקוביץ: יש לנו היום הרבה מאוד מחקרים על לחץ חברתי, נושא של היסח הדעת – לכל אותם רים המל"ן הוא הכתובת.

רון מוסקוביץ: אני רוצה לחדד ולומר, מעבר לחינוך התעבורתי, שאנחנו רוצים להרחיב ולהפוך למקצוע בגרות, יש לנו מספיק ידע ומספיק חומרים להעביר, גם אם ירחיבו את המל"ן, וודאי בתוך בתי-הספר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה בתי-ספר?

רון מוסקוביץ: בתוך בתי-הספר התיכוניים נדאג לחינוך התעבורתי, ובתוך המל"ן ניתן את הפרקים שצריכים להיות במל"ן.

רון מוסקוביץ: אנחנו, כרשות לאומית, ודאי עם משרד התחבורה, נדאג לסנכרון ונדאג להשלמת הידע.

רון מוסקוביץ: כמו שאמרתי, כמות הידע שנצברת בנושא של עולם הבטיחות בדרכים היא בגרף עולה.

רון מוסקוביץ: התחושה שלי היא שאנחנו הולכים לכיוון של ההוצאה.

רון מוסקוביץ: מדיונים פנימיים שהיו במשרד למדנו שגם הנושא של ההוצאה הכספית הוא ר שהוא בר פתרון במכלול הזה.

שי ברק: איך?

שי ברק: תסבירו איך.

רון מוסקוביץ: אנחנו מעריכים שהממוצע של השיעורים אמור לרדת.

שי ברק: אבל אומר לך הילד שהוא עושה 46 שיעורים.

אבי קרמר: הוא יעשה 37.

שי ברק: יש לך הוכחה שהוא יעשה 37?

שי ברק: בפיילוט של המל"ן הוא עשה הרבה יותר.

שי ברק: אדוני, זה דורש הוכחה שהקורס הזה מוריד את הממוצע.

כרמל שאמה-הכהן: מר מוסקוביץ, נא לסיים.

חמד עמאר: בפיילוט שעשיתם, הוכח שמספר שיעורי הנהיגה יורד?

שי ברק: לא הוכח.

רון מוסקוביץ: ר אחרון, אני רוצה להזכיר לכולכם שגם היום, כשמרים על בטיחות בדרכים, יש לא מעט הורים ונערים שמשקיעים באמצעי בטיחות, שאין שום חובה לשים.

רון מוסקוביץ: אין חובה לשים את המנגנון של הקופסה הירוקה, ובכל זאת יש מי שרוכש אותו.

רון מוסקוביץ: כך שמי שרוצה בטיחות צריך לדעת שיכול להיות שזה עולה כסף בסופו של ר, למרות שאני אומר - - -

שי ברק: אבל תוכיחו שזה מציל חיים.

רון מוסקוביץ: אני יכול להוכיח לך מקופסה ירוקה, שלא עולה 600 שקל.

שי ברק: לא הקופסה הירוקה, תוכיח שקורס התיאוריה הזה מציל חיים, זה הכול.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, הוא סיים את ריו.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, שאלתי אותם שאלה בקשר לפיילוט, אם לפי הממוצע הארצי הייתה ירידה במספר השיעורים.

עוזי יצחקי: הרים האלה נבדקו ונציג אותם.

עוזי יצחקי: היה מחקר מלווה, זה לא המצאות שלנו.

עוזי יצחקי: הרשות הלאומית לקחה גורמים חיצוניים מקצועיים מאוניברסיטת תל-אביב, בראשותו של פרופסור יחזקאל קלר.

עוזי יצחקי: בדקו את הרים והתוצאות בהחלט מוכיחות שיש פה ערך מוסף ואין פה סתם טרטור של האזרחים.

שי ברק: אין הוכחות, תראה את זה בכתב.

עוזי יצחקי: הצגנו את המחקר, קיבלתם את המחקרים.

שי ברק: שישה חודשים 105 תלמידים לא עברו טסט - - -

חמד עמאר: תנו לו לסיים את ריו.

עוזי יצחקי: תאמינו לי שאם התוצאות של הפיילוט לא היו טובות לא היינו ממשיכים להוציא כזאת אנרגיה של משרד התחבורה ושל הרשות הלאומית, היינו הולכים לרים אחרים.

שי ברק: - - רק אחרי הפיילוט נפגשתי אתך בארבע עיניים ואמרתי לך את זה.

כרמל שאמה-הכהן: דוקטור יעקב אדלר, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אפשר להביא פה עוד סדרן כדי שיהיה פה קצת סדר?

יעקב אדרי: שלום, אני חבר בהנהלת "אנשים באדום".

יעקב אדרי: מטיפול בנפגעים במשך שנים רבות מאוד, כמנהל חדר מיון בבית-חולים גדול בירושלים וכאדם שעוסק בתחום הזה 15 שנה, אני רואה בהתנהגות ובתרבות הנהיגה את הכישלון הגדול, שגורם לקטל בדרכים.

יעקב אדרי: זו לא בעיה טכנית, זו לא רק בעיה של ידע של תיאוריה, אלא זו בעיה של התנהגות.

יעקב אדרי: ההתנהגות הזאת היא ירושה מתוך המשפחות.

יעקב אדרי: הילד רואה איך האבא נוהג, וכך הילד נוהג.

יעקב אדרי: לכן, צריך לעשות רה-חינוך, ואת הרה-חינוך הזה צריך להתחיל בשלב מוקדם מאוד בבתי-הספר.

יעקב אדרי: אם אנחנו לא עושים את הרה-חינוך, שום ר שנעשה במשך חצי שנה או שנה לפני קבלת הרישיון לא יעזור.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, לצערי הרב, בגלל איזו בעיה, איחרתי על אף שהתכוונתי להיות פה על הבוקר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רואה את החוק כחוק נכון מאוד, אבל אני חושבת שכל הסיפור של מל"ן הוא ניסיון להטיל מס נוסף על אזרחי מדינת ישראל, כשאנחנו יודעים טוב מאוד באיזה מצב 90% מהציבור בישראל נמצא, שלא מסיים את החודש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להכניס בחוק יוצא מן הכלל - שקשה מאוד להתנגד לו כי כולנו רוצים מטרה אחת – להקטין, והמטרה העילאית היא לחסל לחלוטין את תאונות הדרכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו עשה חישובים והגיע למסקנה שאפשר לעשות הרבה כסף על חשבון הציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זה הציבור הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אותו ציבור ששולח את הילדים שלו לבתי-הספר, מקבל חשבונות ענקיים בחוק חינוך חובה חינם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש בתי-ספר ענקיים במדינת ישראל, שיכולים לשמש פלטפורמה יוצאת מן הכלל: בערב, תוך כדי לימודים – דרך מערכת החינוך - כדי ללמוד את כל מה שרוצים לעשות אנשים שרוצים לגרוף מאות אלפי שקלים על חשבון הציבור, בגלל – אני אומרת רים מאוד בוטים - מקורבות זו או אחרת ויכולת להכניס לחוק איזשהו סעיף, שהנה הגיע זמנכם להיות קרובים לצלחת ולהרוויח כסף על חשבון ילדים בני 16, שצריכים להוציא - - -

קריאה: בושה וחרפה, נציגת ציבור.

קריאות: זה נכון מאוד.

נילי קשת: רים כדרבנות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תפריעו לי לר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה להמשיך, אדוני?

כרמל שאמה-הכהן: חברים - - -

קריאות: את מאשימה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול לצאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני לא מבינה מדוע בשנת 2011, כשאנחנו נמצאים בשיא הקדמה, עם מחשבים, איי-פדים, לצערי הרב סמארטפונים – לצערי הרב, כי זה מקרין - למה צריך היום להתחיל לבנות בתי-ספר ולהרוס ענף ענק של מורי נהיגה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה שאין להם את האפשרות לבנות את בתי-הספר כפי שכתוב, הם פשוט יוצאים מהתמונה.

אבי קרמר: ממש לא.

קריאה: זה נכון מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה אומר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שהגדלנו את מעגל העוני והכנסנו עוד קבוצת אנשים שלא יודעים איך לגמור את החודש.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להתחבר אליך, אדוני הרופא, שאמרת את הרים הכי נכונים שיש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבעיה של תאונות הדרכים היא קודם כול בעיה ערכית, בעיה של בין אדם לחברו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הר הזה מגיע מהבית, הר הזה מהחינוך של ההורים לילדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאבא נוהג בצורה פראית ליד הילד שלו בן ה-16 הילד לומד לעשות אותו ר; אם הוא שכח לשים חגורה, הוא לומד לעשות אותו ר; אם הוא מקלל קללה עסיסית על הכביש את זה שרוצה לעבור - הוא גם לומד אותו ר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הר הזה, להגיע היום ב-2011, כשיש לנו את הקדמה, ב-2011 כשכל עם ישראל דורש צדק חברתי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא צריכים לדרוש צדק חברתי, צריכים לדרוש ערכים חברתיים, כי זה מה שחסר לנו במדינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאתם עושים כרגע, מנסים להטיל בחוק הזה עוד מס על ציבור גדול של מדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אתן לזה יד, אדוני, בשום פנים ואופן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החוק הזה צריך לעבור ללא מל"ם- - -

קריאה: מל"ן.

קריאה: קודם כול תדייקי בעובדות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא חשוב, לא מעניין אותי איך זה נקרא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתה, כנציג אור - - -

לאה ורון: זו חברת כנסת, אז בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברור, אני מפריעה בכסף, את מבינה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה אנשים שלא ירוויחו כסף בגללי.

כרמל שאמה-הכהן: הוא ירוויח את אותה משכורת.

כרמל שאמה-הכהן: עזבי אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך, אדוני, שמייצג כאן - - -

אבי קרמר: בגלל החסינות את יכולה להגיד רים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - את אור ירוק - - -

כרמל שאמה-הכהן: מר קרמר, אף פה לא מעיר לחברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה הצעה אופרטיבית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, אתם קיימים וכולם מאוד סומכים עליכם, גם אני פגשתי לא פעם את הנציגים שלכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתם חייבים להבדיל בין הצעת החוק הטובה מאוד שהביא משרד התחבורה, שהיא באמת הצעה יוצאת מן הכלל, לבין ניסיון להטיל מס על הציבור, שלא נכנס לשום פרופורציה כי באף מקום לא ראיתי שזה מוריד את תאונות הדרכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.

אורי מקלב: זה כבר דיון שני בנושא ועוד הדרך ארוכה, אבל אני רוצה לברך אותך שאתה נוהג גם בחוק הזה בסבלנות ולא בצורה פזיזה, על אף שזו הצעת חוק ממשלתית, עם רצון עז מאוד להגיע להישגים.

אורי מקלב: החוק הזה צריך להיבחן מאוד, מכיוון שכל פעולה שנעשית כדי לצמצם את תאונות הדרכים אנחנו מברכים עליה וזה ר חשוב, אבל, כפי שאמרו פה, יש הרבה רים שצריך לעשות כדי לצמצם ולמנוע את תאונות הדרכים.

אורי מקלב: שונה הר בין פעולות הסברה וחינוך לבין חוק.

אורי מקלב: חוק, לאחר שהוא יוצא, על אף שהמטרה שלו טובה, צריך להתאים לאלה שאמורים לחיות בתוך החוק הזה.

אורי מקלב: לפני שמחוקקים חוק צריך לראות שבאמת עשינו את החוק כדי שהחוק יהיה ישים.

אורי מקלב: משרד התחבורה לקח חלק מסוים בתוך המכלול של מניעת תאונות הדרכים ובתוך הנושא של לימוד הנהיגה, שהוא החלק העיוני, ובתוכו מריץ רפורמה.

אורי מקלב: אני חושב שלפני שעשו ר כזה היו צריכים גם לקחת את המבחן המעשי – האם כל הציבור, כל אזרחי המדינה, יוכלו להשתלב וללמוד?

אורי מקלב: כפי שאמר חבר, על הפריפריה יש לחשוב, על הכדאיות שיש בזה.

אורי מקלב: יש עוד אוכלוסיות, שבהן צורת הלימוד מאוד עקרונית, משקיעים הרבה כסף לכיתות נפרדות, לא לומדים בנים ובנות ביחד.

אורי מקלב: יש אוכלוסייה לא מעטה במדינה, הבאתי רק דוגמה.

אורי מקלב: משרד התחבורה מציע לחוקק חוק מבלי שהוא נותן משלו אפילו שקל.

אורי מקלב: זה חוק שמטיל את הכול על הציבור.

אורי מקלב: גם מבחינה ערכית הוא שילב את זה בתוך היתכנות כלכלית.

אורי מקלב: חלק מהרים שמתם בתוך החוק כדי שזה יהיה משתלם לעשות את זה, לא רק בגלל שחייבים לעשות את זה, כי אחרת זה לא כלכלי.

אורי מקלב: הייתם יכולים לשלב.

אורי מקלב: כאן נוצר מצב בעייתי והוא עדיין לא בשל.

אורי מקלב: היכולת לעשות מודל של מקום אחד, זה עוד לא נותן תשובה אמיתית, ברורה ורחבה.

אורי מקלב: אני חושב שלפני זה הייתי עושה פעולה.

אורי מקלב: נניח, לאפשר לבתי-הספר שקיימים להקים שם את המל"נים האלה.

אורי מקלב: למה לא נבדקה האפשרות הזאת?

אורי מקלב: רק מה, צריך לעשות את זה מסחרי, אז צריך להתגבר על בעיה משפטית.

אורי מקלב: כולם דיברו על השילוב של חינוך בלימוד הנהיגה - אין ר שמתאים יותר מלקחת את בתי-הספר, זה יכול להוזיל את העלויות בצורה דרסטית ודרמטית.

אורי מקלב: אם הייתם עושים את זה היה עולה פחות וגם הבעיות היו פוחתות.

אורי מקלב: למה לא עושים את זה?

עוזי יצחקי: יכולים לעשות את זה.

אורי מקלב: מכיוון שבצורה שמביאים היום את החוק זה לא יהיה אפשרי, כיוון שזה נושא מסחרי.

אורי מקלב: אתם צריכים לבנות את זה בתוך החוק, יש בתי-ספר בכל מקום.

אורי מקלב: אתם מרים על הקמת מל"נים חדשים בלי לתת את האפשרות בחוק לשלב את זה היום.

אורי מקלב: גם אין שום הגבלה בגיל.

אורי מקלב: אדם בן 35, שהוא לא הנהג הצעיר הסטנדרטי, צריך לעבור את אותו ר.

אורי מקלב: אני חושב שגם בזה צריך לצמצם את הגיל ולהגביל, שיהיה מדורג.

אורי מקלב: 12 מפגשים, שהם 24 שעות, זה הרבה לימוד.

אורי מקלב: אני לא חושב שבחוק הזה תפסנו את השור בקרניו.

אורי מקלב: צריך הרבה יותר לעבד אותו, לבדוק אותו ולהתאים אותו לכלל האוכלוסייה, ורק אחרי זה לצאת עם החוק.

אורי מקלב: אביא את הדוגמה היותר קלה, שהזכירו כאן מורי הנהיגה, שאנחנו מאוד מכבדים אותם.

אורי מקלב: מורה נהיגה הוא לא רק מורה שצריך להביא לזה שיוציאו רישיון למשהו.

אורי מקלב: החלק החינוכי והערכי הוא חלק מאוד חשוב, כפי שאמר גם הדוקטור.

אורי מקלב: בכל נושא של חינוך הדוגמה האישית היא הר הראשון במעלה – אמרנו את זה על ההורים ואנחנו אומרים את זה גם על מורי הנהיגה ועל תרבות הנהיגה - זה מקרין על כל ר.

אורי מקלב: לימוד נהיגה הוא לא רק ר תיאורטי, הוא חלק מחינוך, חלק מהרגלי התנהגות.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אביא דוגמה.

אורי מקלב: היום אנחנו משקיעים חלק גדול בלימוד הנהיגה בגלל שהרכב הוא לא אוטומטי, ולומדים איך עושים זינוק בעלייה ואיך עושים רוורס בעלייה.

אורי מקלב: אם היינו לוקחים את השיעורים הרבים האלה, כי רוב האנשים, 95%, נוהגים על רכב אוטומטי – אני יודע שיש אפשרות לעשות טסט רק על רכב אוטומטי – והיינו מקצים את כל השיעורים האלה לטובת הלימוד העיוני יכולות היו להיות תוצאות.

אורי מקלב: היינו משקיעים בלימוד של השתלבות בתוך תנועה.

אורי מקלב: את הר הזה לא הזכרתם בכלל, שהוא הר הכי קשה - סימולטורים למצבים קשים של נהיגה.

אורי מקלב: הרי כל זה רק ר עיוני ולא מעשי.

אורי מקלב: אם משרד התחבורה היה מביא יחד עם הרפורמה הזאת הקמת עשרה סימולטורים במדינה, ששם אפשר היה במחיר מסובסד להתמודד עם מצבי נהיגה קשים, זה היה לאין ערוך יותר טוב מהמל"נים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מקלב, נא לסיים.

אורי מקלב: עוד משפט אחד.

אורי מקלב: אם היינו מוציאים את רישיון הנהיגה על רכב אוטומטי ומאפשרים לאחר שנה שאדם נוהג, היה לוקח עוד חמישה שיעורים ומנהל בית-הספר היה נותן את הרישיון לנהיגה על גיר רגיל.

אורי מקלב: כמה בעייתי זה?

אורי מקלב: זה לא בעייתי.

אורי מקלב: ישבתי עם משרד התחבורה, אמרו: זו בעיה, איך ניתן?

אורי מקלב: כן, מנהלי בתי-ספר לנהיגה הם אנשים מוסמכים.

אורי מקלב: נותנים חמישה שיעורים אחרי שיש שנה רישיון על רכב אוטומטי ומקבלים באופן אוטומטי, דרך המנהל ולא בטסט חדש.

אורי מקלב: היינו מקצים רבע משיעורי הנהיגה שניתנים היום עבור הנהיגה המעשית והיינו חוסכים את הרים שהם כמעט לא רלוונטיים, כמו זינוק בעלייה ברוורס.

אורי מקלב: לכן, אדוני, אי-אפשר להגיד שהדבר הזה לא טוב.

אורי מקלב: איך אני יכול להגיד את זה על כל תוספת, כל לימוד?

אורי מקלב: אבל חוק צריך להתאים לכולם וכל זמן שזה לא מתאים לכולם אי-אפשר לחוקק אותו כלאחר יד.

אורי מקלב: בהערכות, בכל מיני מודלים שלא נבדלים כליל, אנחנו לא יכולים להטיל על הציבור גזירה שהם לא יכולים לעמוד בה.

אורי מקלב: הרי אנחנו מדברים על כל מי שירצה ללמוד נהיגה, שיצטרך לעבור את זה.

אורי מקלב: זה צריך להיות מעשי לכולם, שיוכלו לעמוד בזה.

אורי מקלב: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את סעיף 1.

חוה ראובני: "הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תיקון מס' 102), התשע"א-2011.

חוה ראובני: תיקון סעיף 1.

חוה ראובני: בסעיף 1 לפקודת התעבורה (להלן – הפקודה) – (1) אחרי ההגדרה "דרך" יבוא:

חוה ראובני: "היתר נהיגה" - רישיון נהיגה הניתן לנהג חדש צעיר;".

חוה ראובני: עכשיו אנחנו עוסקים בנושא של רישיון נהיגה מדורג.

כרמל שאמה-הכהן: תקראי את כל סעיף 1 בבקשה ואז תסבירי אותו.

חוה ראובני: "(2) במקום ההגדרה "נוהג חדש" יבוא:

חוה ראובני: "נהג חדש" - כמשמעותו בסעיף 12א; "נהג חדש צעיר" - נהג חדש שטרם מלאו לו 24 שנים; (3) אחרי ההגדרה "רישיון להפעלת מונית" יבוא: "רישיון נהיגה" - רישיון שניתן לפי סעיף 11;" למעשה, אלה ההגדרות הדרושות לנו לצורך ההסדר של רישיון נהיגה מדורג, שיכלול אבחנה בין החובות המוטלות על נהג חדש שהוא מתחת לגיל 24 לנהג חדש שמעל גיל 24 – את הפרטים נראה בהמשך – ואת העובדה שמי שנמצא במסגרת חובת ליווי יקבל היתר נהיגה ולא רישיון נהיגה.

חוה ראובני: אלה ההגדרות הנחוצות לצורך העניין, המהות – בהמשך.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות לסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 1.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 1, כפי שהוצג על-ידי משרד התחבורה?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 1 – פה אחד נגד – אין סעיף 1 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 1 אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: נא לעבור לסעיף 2.

חוה ראובני: "2.

חוה ראובני: תיקון סעיף 11.

חוה ראובני: בסעיף 11 לפקודה, אחרי "לפי סימן זה" יבוא "ואם המבקש הוא נהג חדש צעיר – "היתר נהיגה".

חוה ראובני: " סעיף 11 הנוכחי אומר שמי שעמד בכל הדרישות, רשות הרישוי תיתן רישיון.

חוה ראובני: אנחנו רוצים לומר שנהג חדש צעיר, דהיינו מי שעוד לא מלאו לו 24, לא מקבל רישיון רישיון נהיגה אלא היתר נהיגה.

כרמל שאמה-הכהן: לפני שאנחנו דנים בסעיף, אני מזמין את עידן צפניה, יושב ראש מועצת התלמידים והנוער במחוז חיפה.

כרמל שאמה-הכהן: למרות שאנחנו לא נוהגים לתת זכות דיבור מרגע שהתחילה ההקראה, מאחר שאני רוצה לעודד בחורים צעירים שיגיעו ויהיו מעורבים בדמוקרטיה הישראלית – רק הוא.

כרמל שאמה-הכהן: בתמצית, בבקשה.

עידן צפניה: תודה לך, אדוני היושב ראש.

עידן צפניה: אתייחס במהרה למל"נים.

עידן צפניה: מה שהמל"ן יגרום, והזכירה את זה חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, זה לייקור רציני של מחיר הוצאת הרישיון.

עידן צפניה: המל"ן יגרום להורדה משמעותית של מספר הנהגים הצעירים, בני 17, שמבחינה כלכלית יוכלו להרשות לעצמם להוציא רישיון נהיגה.

עידן צפניה: מה שעושים פה זה שאנחנו מורידים את מספר הנהגים החדשים בכביש.

עידן צפניה: יכול להיות שבסטטיסטיקה זה יגיד שיהיו פחות תאונות בגילאים האלה, אבל מה שקורה הוא שאנחנו בורחים מהבעיה ולא פותרים אותה.

עידן צפניה: אז נהגים יוציאו רישיון בגיל 18 ולא בגיל 17, יתגייסו לצבא – וכולנו יודעים שמי שמשרת בשירות קרבי לא יוצא לו לנהוג יותר מדי - ומקבלים בגיל 21, אחרי שהם ישתחררו, נהגים עם כביכול שלוש שנים ניסיון, אבל עם כמה ניסיון על הכביש?

עידן צפניה: דיברנו הרבה על כך שהניסיון הוא הבעיה העיקרית שלנו.

עידן צפניה: אין ספק שכולנו מסכימים לרעיון של הרישיון המדורג והעלאת תקופת המלווה.

עידן צפניה: אני לא חושב שהמל"נים יכולים לפתור את הבעיה שלנו באמת.

עידן צפניה: היום, בשביל להגיע לפה, הפסדתי בית-ספר, כפי שאתם בטח משערים.

עידן צפניה: הפסדתי גם שיעור אזרחות, בעיקר כי אני מאמין שאזרחות מעשית – לבוא לפה ולדבר – זה יותר טוב מללמוד ולקרוא בספר.

עידן צפניה: זה אותו דבר לגבי שיעורי הנהיגה.

עידן צפניה: לדעתי, אין ספק שהערכים שאנחנו מקבלים ממורי הנהיגה ומה שאנחנו מקבלים כשאנחנו על הכביש ולא מול הספרים, זה מה שיתרום לנו באמת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לך.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לסעיף 2?

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 2?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 2 – פה אחד נגד – אין סעיף 2 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 2 אושר.

חוה ראובני: "3 החלפת סעיפים 12א ו–12א1.

חוה ראובני: במקום סעיפים 12א ו-12א1 לפקודה יבוא: "נהג חדש 12א (א) מי שניתן לו רישיון נהיגה ולא היה בידו קודם לכן רישיון נהיגה שאינו רישיון לנהוג באופנוע, בטרקטור או במכונה ניידת, יהיה נהג חדש למשך שנתיים מיום מתן הרישיון כאמור (בסימן זה - התקופה הבסיסית), או לתקופות נוספות בהתאם להוראות סעיף זה; תוקף רישיון הנהיגה שניתן לנהג חדש יהיה לשנתיים.

חוה ראובני: "

ישראל אייכלר: כמה היה עד עכשיו?

חוה ראובני: הסעיף הזה אומר, בנוסח טיפה שונה, את מה שקיים גם היום.

חוה ראובני: נכון להיום, נהג חדש לכתחילה זה שנתיים ראשונות מיום קבלת הרישיון.

חוה ראובני: נהג חדש הוא כל מי שמקבל רישיון בפעם הראשונה.

חוה ראובני: אפשר בגיל צעיר יותר להוציא רישיון על אופנוע, טרקטור ומכונה ניידת – כל מי שהיו לו הרישיונות האלה קודם, הם לא נחשבים רלוונטיים לעניין הזה והוא ייחשב נהג חדש.

לאה ורון: עורכת הדין ראובני, אולי תסבירי מההתחלה מה המצב הקיים היום ומה השינוי שאתם מציעים.

חוה ראובני: במצב הקיים היום, נהג חדש, שמקבל פעם ראשונה רישיון – פעם ראשונה, לצורך העניין, כולל בם מי שהיה לו רישיון לאופנוע, טרקטור ומכונה ניידת - נעשה נהג חדש לשנתיים.

חוה ראובני: בשלושה החודשים הראשונים הוא לא רשאי לנהוג בלי מלווה.

חוה ראובני: הוא רשאי לא לנהוג בכלל, אבל אם הוא נוהג – שינהג עם מלווה בשלושה החודשים הראשונים.

חוה ראובני: חלפו שנתיים, נבדקת נקודה אחת והיא ההרשעות שלו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה אחרי שלושה חודשים?

חוה ראובני: עברו שלושה חודשים קלנדריים מהיום שהוא קיבל את הרישיון – הוא פטור מליווי, גם אם לא נהג אפילו קילומטר אחד ולא נכנס בכלל לאוטו.

חוה ראובני: בתום השנתיים, אם הוא ביצע עבירות תעבורה מן הסוג המנוי בתוספת השלישית והורשע בהן במהלך השנתיים האלה - וחשוב מאוד להבין שגם העבירה וגם ההרשעה צריכות להיות בתוך תקופת השנתיים - הוא לא יוצא ממעמד נהג חדש אלא הוא מחויב במבחני נהיגה מחדש והוא נעשה נהג חדש פעם נוספת לשנתיים, וחוזר חלילה, עד שהוא מצליח לעבור שנתיים בלי העבירות.

חוה ראובני: העבירות המדוברות הן: נהיגה בלי מלווה, עבירות מהירות, אור אדום, אי-ציות לתמרורים, עקיפות בדרך לא פנויה, עבירות של מסוכנות.

חוה ראובני: יש פה ושם כאלה שמגיעים שלוש פעמים לנהג חדש.

חוה ראובני: פעמיים נהג חדש זה לא נדיר, אבל יש כאלה שמגיעים גם לפעם השלישית.

חוה ראובני: הדרך להתחמק מחזרה על מבחנים ונהג חדש – וזו תופעה שאנחנו מכירים - כיוון שלא רק העבירה אלא גם ההרשעה צריכה להיות בתוך תקופת נהג חדש, היא שפשוט דוחים את ההרשעה.

חוה ראובני: יש משפט – מבקשים דחייה.

חוה ראובני: בהנחה שהוא לא עבר את העבירה ביום הראשון שיש לו רישיון, אלא אחרי שלושה חודשים, תשעה חודשים או שנה, אם הוא דוחה את המשפט מספיק בבית המשפט לתעבורה, ההרשעה תהיה אחרי תקופת נהג חדש, ולמרות שביצע את העבירה הזאת – ואולי יותר מאחת, ואולי אפילו עבירה חמורה ותאונת דרכים - הוא חמק מהרשת.

חוה ראובני: על הדברים האלה הצעת החוק מנסה לענות.

חוה ראובני: קודם כול, היא קובעת שיש תוכנית ליווי.

חוה ראובני: זה לא רק איסור לנהוג בלי מלווה אלא חובה פוזיטיבית לנהוג עם מלווה במשך שישה חודשים, שמחולקים לשתי פעימות.

חוה ראובני: פעימה ראשונה – במשך שלושה חודשים כל נהיגה היא עם מלווה.

חוה ראובני: זה כמו היום, שאסור לנהוג בלי מלווה.

חוה ראובני: תקופה שניה - איסור לנהוג בלי מלווה בשעות הלילה, ובמהלך התקופה הזאת חל לא רק איסור לנהוג אלא גם חובה פוזיטיבית לעשות היקף מסוים של שעות ובסוגי נהיגה מסוימים, כמו נהיגת לילה ונהיגה בין-עירונית.

חוה ראובני: נהיגת חורף – היינו רוצים.

חוה ראובני: על לפי החוק הוא מחויב לקבל הדרכה והוא מחויב גם להצהיר שהוא עשה את התוכנית הזאת.

חוה ראובני: אנחנו מודעים לזה שזה די קשה לפקח, אנחנו מקווים שדרך פעולת ההסברה וההדרכה יבינו את החשיבות של זה.

חוה ראובני: היינו רוצים גם נהיגת חורף, ונהיגת גשם בעיקר, אבל במדינת ישראל מי שמוציא רישיון נהיגה בסביבות פורים-פסח, יגמור את השישה חודשים בלי שום בעיה בלי לראות טיפה אחת של גשם.

חוה ראובני: אנחנו לא יכולים לחייב את כולם להוציא רישיון נהיגה בחורף.

ישראל אייכלר: הוא צריך להביא פתק מאבא שנתן לו כך וכך שיעורים בליווי?

חוה ראובני: זה תצהיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שהוא מצהיר או האבא?

חוה ראובני: שניהם.

חוה ראובני: זה שינוי אחד.

חוה ראובני: כל זמן שהוא לא מצהיר את זה הוא נשאר ברמת היתר.

חוה ראובני: שינוי שני שעשינו מתייחס לנושא של ההרשעות.

חוה ראובני: אנחנו מציעים שכל מי שתלוי ועומד נגדו תיק בגין עבירה בתקופת היותו נהג חדש, גם אם הוא לא הורשע, הוא יישאר בסטטוס נהג חדש עד לגמר דיון, כדי שלא תהיה לו מוטיבציה לדחות את הדיון בתיק מעבר לקו של השנתיים.

חוה ראובני: אדרבה, יהיה לו תמריץ לזרז את זה משום שאם הוא זכאי הוא ייצא מהנהג החדש יותר מהר.

חוה ראובני: הרעיון הוא למנוע את הקטע של הדחייה וההשתמטות מהתוצאות.

חוה ראובני: מי שמורשע, מהרגע שהוא מורשע - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי איך בית המשפט - - -

חוה ראובני: ההצעה אומרת שברגע שיש לו תיק תלוי ועומד נגדו הוא ממשיך להיות נהג חדש.

חוה ראובני: אני לא מחייבת אותו במבחנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אם יש לו הרשעה או אין לו הרשעה.

חוה ראובני: התיק תלוי, אנחנו מחכים.

חוה ראובני: אני לא אחייב אותו במבחנים אבל כן אשאיר אותו נהג חדש עד שייגמר התיק.

חוה ראובני: ייגמר התיק בזיכוי – יבוטל הסטטוס נהג חדש; ייגמר התיק בהרשעה – הוא יחויב בכל התוצאות: הארכת תקופת נהג חדש, מבחנים וכיוצא בזה.

ישראל אייכלר: שמתם לב למעמד הסטטוטורי החדש של השוטר והפרקליט?

ישראל אייכלר: הוא יכול לשלול מבן-אדם את הזכות לסיים את תקופת הנהג החדש, ולא נותנים את זה לשופט.

ישראל אייכלר: אם שופט הרשיע אותו – אני מבין; אבל אם שוטר נותן דוח ויש משפט, אז אולי הוא בכלל זכאי?

ישראל אייכלר: היום גם כשהפרקליטות מגישה כתב אישום אפשר לצאת זכאי, ובפרט במקרים של עבירות תנועה.

ישראל אייכלר: את לא מדברת על עבירה חמורה במיוחד.

חוה ראובני: זה רק העבירות שמנויות בתוספת השלישית, אותן עבירות שגם היום הן - - -

עוזי יצחקי: עבירות חמורות.

ישראל אייכלר: עבירות חמורות, לא כל דוח תנועה ששוטר נותן.

חוה ראובני: יש רשימה סגורה, לא כל דוח.

עוזי יצחקי: יש רשימה מאוד ספציפית של עבירות תנועה.

חוה ראובני: במשפט הישראלי אנחנו מכירים בסטטוס של כתב אישום כמצב של יש ראיות לכאורה שבן-אדם עשה עבירה, עצם הסיטואציה הזאת גם יש לה תוצאות בהקשרים שונים.

חוה ראובני: אבל אנחנו לא מחייבים במבחנים.

חוה ראובני: למשל, לא פוסלים אותו מלנהוג, רק משאירים אותו עם הכותרת של "נהג חדש".

ישראל אייכלר: אם זו עבירה חמורה זה מובן.

חוה ראובני: הסעיף שהקראתי, 12א(א), למעשה חוזר על המצב הקיים: נהג חדש, בבסיס, הוא נהג חדש לשנתיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם הטרקטורים בפנים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

חוה ראובני: רישיון לטרקטור אפשר להוציא בגיל 16 ולרכב פרטי בגיל 17.

חוה ראובני: מי שהוציא רישיון לטרקטור בגיל 16 ואחר כך מוציא רישיון נהיגה לרכב פרטי יהיה נהג חדש שנתיים, למרות שכבר יש לו דרגת רישיון קודם.

חוה ראובני: זה נכון גם לאופנועים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כלומר, לכל רישיון יש את ההשלכות שלו.

חוה ראובני: כן.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אמרו לי שמדובר בעבירות חמורות.

ישראל אייכלר: אני רואה פה תשלום קנס – תשלום קנס זה לא עבירות חמורות.

ישראל אייכלר: אם אתם רושמים תשלום קנס, אז זו יכולה להיות אפילו עבירת חניה.

חוה ראובני: לא, לא כל עבירות הקנס, יש רשימה סגורה.

חוה ראובני: עבירות שמנויות בתוספת השלישית.

ישראל אייכלר: אולי תתני לנו דוגמה.

חוה ראובני: עבירה לפי סעיף 10 - שזה נהיגה בלי רישיון; סעיף 65 לפקודה – כניסה למפגש עם מסילת ברזל, כשהמחסום יורד; אי-ציות לרמזור; אי-מתן זכות קדימה בתמרור עצור; אי-מתן פרטים ובריחה בתאונת דרכים; כל עבירה שגרמה לתאונה עם נפגעים; עבירה שבית המשפט גזר עליה בפועל פסילה מלהחזיק רישיון שלושה חודשים או יותר.

ישראל אייכלר: אז למה אתם כותבים תשלום קנס?

חוה ראובני: חלק מהעבירות האלה הן עבירות קנס.

חוה ראובני: אי-ציות לתמרור עצור זו עבירת קנס; אי-ציות לרמזור זאת עבירת קנס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתם עושים את ההבדלה?

חוה ראובני: כי אנחנו יודעים מה סעיף האישום.

חוה ראובני: בדוח שנמצא אצלנו נדע באיזה סעיף הוא הואשם.

חוה ראובני: אם זה סעיף שנכנס לרשימה הזאת הוא יישאר נהג חדש, ואם לא – לא מתייחסים לזה.

חנניה אפנג'ר: יש בסך הכול עשר עבירות חמורות בתוספת השלישית.

חוה ראובני: מסתייע ברכב לביצוע עבירת מין – חלילה, הנהג החדש תקף נוסעת.

חוה ראובני: אלה עבירות שהן בסמכות בית המשפט לתעבורה.

חוה ראובני: אלה לא השכיחות, אבל אי-ציות לרמזור אדום - - -

חנניה אפנג'ר: זה קיים היום, אין שינוי.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 12א(א).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 12א(א) – פה אחד נגד – אין סעיף 12א(א) אושר.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

חוה ראובני: "(ב)(1) הוגש נגד נהג חדש כתב אישום בשל עבירה מן העבירות המפורטות בתוספת השלישית," – אלה העבירות שהזכרנו קודם – "תוארך תקופת היותו נהג חדש עד תום ההליכים המשפטיים בעניין האישום האמור.

חוה ראובני: (2) נמסרה לנהג חדש הודעת תשלום קנס כמשמעותה בסעיף 228 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982, בשל עבירה מן העבירות המפורטות בתוספת השלישית, תוארך תקופת היותו נהג חדש עד תשלום הקנס, ואם ביקש להישפט על העבירה - עד תום ההליכים המשפטיים בעניין אותה עבירה.

חוה ראובני: (3) פקע תוקפו של רישיון הנהיגה של הנהג החדש לפני תום ההליכים המשפטיים או לפני תשלום הקנס, כאמור בפסקאות (1) או (2), לפי העניין, תחדש רשות הרישוי את רישיון הנהיגה שלו לתקופה נוספת של שנתיים.

חוה ראובני: (ג) נהג חדש שההליכים המשפטיים בעניינו, כאמור בסעיף קטן (ב), הסתיימו בלא הרשעה, יחדל להיות נהג חדש בתום התקופה הבסיסית או בתום ההליכים המשפטיים כאמור, לפי המאוחר.

חוה ראובני: "

ישראל אייכלר: למה המאוחר ו לא המוקדם?

חוה ראובני: כי אני לא יכולה בדיעבד לבטל את המעמד שלו כנהג חדש.

ישראל אייכלר: מיד.

חוה ראובני: אם ההליך המשפטי הסתיים בזיכוי - - -

ישראל אייכלר: אבל הוא יצא זכאי.

חוה ראובני: תלוי מתי יצא.

חוה ראובני: אם הזיכוי שלו היה לפי תום התקופה הבסיסית של השנתיים, בתום השנתיים הוא יפסיק להיות הנהג החדש.

ישראל אייכלר: את מדברת על השנתיים הראשונות.

חוה ראובני: השנתיים הראשונות, אם הזיכוי שלו היה כבר בתוכן.

חוה ראובני: אם הזיכוי שלו בא בתקופה המוארכת, אז ביום הזיכוי הוא מפסיק להיות נהג חדש.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לסעיפים האלה?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על 12א(ב) ו-(ג).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיפים 12א(ב) ו-12א(ג) - פה אחד נגד – אין סעיפים 12א(ב) ו-12א(ג) אושרו.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: בזה אנחנו מסיימים את הדיון הנוכחי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש מאנשי משרד התחבורה לעקוב אחרי ההערות שהושמעו על-ידי חברי הכנסת בעניין החוק ולהעביר לוועדת את תוכנית הלימודים התיאורטית במל"ן.

עוזי יצחקי: נעביר עוד היום.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכל המשתתפות והמשתתפים בדיון, אני נועל את הישיבה.