ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 544, 2011-10-31 11:40

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: ג' בחשוון, 31 באוקטובר 2011, דיון שלישי שהועדה מקיימת היום.

חיים כץ: שני הדיונים הקודמים עסקו בפנסיה, בגיל פרישה, בתשלומים של הביטוח הלאומי והנושאים היו אקטואריה ועליית תוחלת החיים.

חיים כץ: אני הסברתי שבקרנות הפנסיה יש שתי אפשרויות כאשר האחת היא להעלות את גיל הפרישה, מגיל 67 להעלות לגיל 80, דבר שיפתור את הבעיות האקטואריות, והשנייה היא להוריד את תוחלת החיים.

חיים כץ: אומר מה פתאום נעלה את גיל הפרישה לשמונים אלא נוריד את תוחלת החיים ואז נרוויח כסף.

אילן גילאון: זאת סיסמה.

אילן גילאון: אין נכים, אין עיכובים.

אילן גילאון: אין זקנים, אין בזבוזים.

חיים כץ: אנחנו נפתח את הדיון בתרופת האלקטרוקסין.

חיים כץ: אני רוצה לומר לך מידע אישי, ולא דווקא לגבי התרופה הזאת לגבי הניסיון להחליף תרופה בתרופה אחרת בגלל עלויות כספיות וזאת בלי להודיע לחולים על תופעות הלוואי.

חיים כץ: אני לוקח לפיטור ומישהו נתן לי תרופה אחרת.

חיים כץ: לא שמתי לב והיו לי כאבי שרירים.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כדי שמישהו ירוויח עוד חמש אגורות?

חיים כץ: כדי שיהיה יותר זול?

חיים כץ: אותו הדבר גם כאן.

חיים כץ: יש לנו היום יום ארוך.

חיים כץ: הייתי רוצה שמנכ"ל יתייחס למה שקרה עם התרופה הזאת ואני רוצה שתתייחס למה שקורה בתרופות בכלל.

חיים כץ: אני רוצה שתיתן לי את הפתרון המיידי ולא מעניין אותי כמה זה יעלה, פתרון מיידי שיאמר איך אנחנו פותרים את התופעה ומחייבים.

חיים כץ: עושים ב מה שצריך לעשות, ואתה אמון על כך ואני סומך עליך, אבל יחד עם זה מתקנים את העוול.

חיים כץ: אי אפשר לעשות זאת רטרואקטיבית, אבל איך מתקנים במיידית את העוול שאנחנו – ואני לוקח את זה גם על עצמי – גרמנו לחולים האלה, וגרמנו עוול באי פרסום, באי הודעה, באי התייחסות לאנשים ובמה שאתה רוצה.

חיים כץ: גרמנו עוול לאנשים האלה ואני רוצה לדעת איך אנחנו מתקנים את זה.

חיים כץ: בבקשה.

רוני גמזו: כבוד היושב ראש, תרשה לי לא לקבל את הפתיחה בהקשר של הורדת תוחלת החיים.

רוני גמזו: אנחנו עושים טוב מאוד את ההפך, אבל אני מקווה שזה כמובן נאמר בבדיחות הדעת.

חיים כץ: אנחנו עכשיו בשלב של המתמחים.

רוני גמזו: אני בטוח שכל חברי הוועדה, גם הרופאים בהם, לא חושבים כך.

רוני גמזו: המטרה שלי, על פי בקשת יושב ראש הוועדה, לתת איזשהו בריף ולתת מושג לחברי הוועדה על מה שהתרחש בנושא של האלטרוקסין.

רוני גמזו: אני לא יכול לרדת ולהעמיק, אבל אתם תראו כאן שאני אתן פירוט מאוד מאוד מלא על כל התהליך של לוחות הזמנים שהיו.

רוני גמזו: כפי שכולכם יודעים, הקמתי ועדת בדיקה על בסיס הסעיף המתאים בחוק זכויות החולה - אני חושב שזה כמעט אולי בפעם הראשונה שאנחנו רואים דבר כזה במסגרת – עם אנשים חיצוניים ל וזאת כדי לדעת האם יכולנו להתנהג יותר טוב.

רוני גמזו: אני נזהר כאן, מכיוון שאני לא רוצה לומר יותר מזה.

רוני גמזו: חשוב לומר שיש לנו גם ביקורת קשה מאוד על החברה, אבל מעבר לחברה אנחנו הרגולטור ואחראיים ואילו החברה בסך הכול היא חברה שיש לה את הפעילות שלה.

רוני גמזו: התרופה נרשמה בשנת 1981 לראשונה על ידי חברת GSK וכך התרופה הייתה לאורך שנים.

רוני גמזו: בספטמבר 2008 לראשונה החברה ביקשה שינוי פורמולציה.

רוני גמזו: שינוי פורמולציה זה הליך שבו כאשר משהו משתנה בתרופה, אפילו אם זה לא החומר הפעיל, אנחנו מבקשים כל דבר שהוא – ציפוי, כל דבר שמשתנה – לדעת ואז אנחנו מבקשים לדעת את הנתונים שקשורים גם בפעילות הביולוגית וגם בזמינות הביולוגית של התרופה.

רחל אדטו: החברה היא החברה שמייבאת לישראל?

רוני גמזו: כן.

רחל אדטו: לא החברה בארצות הברית.

רוני גמזו: בעל הרישום.

רוני גמזו: בעל הרישום זה מי שיש לו את האישור לשיווק בארץ והוא כמובן מקבל את זה מחברת האם העולמית שלו, אם זאת חברה עם סניף בארץ, וכך זה ב-GSK.

רחל אדטו: אבל הם החליפו חברה.

רוני גמזו: לא.

רוני גמזו: אנחנו נראה את השלבים.

רוני גמזו: בספטמבר 2008 הוגשו נתונים, אותם נתונים שהוגשו בכל העולם ובאותה מידה כבר בשלב הזה ידוע שהתרופה משווקת בעולם ובכשלושים מדינות שונתה הפורמולציה ולא הועברו כל תופעות לוואי משמעותיות בשלב הזה, ספטמבר 2008.

רוני גמזו: אנחנו ממשיכים בהליך שלנו.

רוני גמזו: יש תעודת איכות במכון ומוודאים שהתרופה ומרכיבים הפעילים נמצאים בכמות תקינה.

רוני גמזו: לאחר מכן יש שינוי והתהליך הזה עובר עוד טיפול ואישור בוועדה שהיא הוועדה לזמינות ביולוגית שמאשרת את זה.

רוני גמזו: זה בפברואר 2009.

רוני גמזו: במהלך סוף 2009, אז באמת החברה המשווקת בארץ או בעל הרישום משתנה ועובר מחברת GSK לחברת פריגו אבל על אותה תרופה, על אותה פורמולציה, ורק בעלי הרישום משתנים.

רוני גמזו: אנחנו נמצאים באוקטובר 2009.

רוני גמזו: בשלב הזה התרופה עוד לא משווקת.

רחל אדטו: והם מודעים לשינוי.

רוני גמזו: ב-2008-2009 מתחולל התהליך שהתרחש בניו-זילנד, שם יש כמה מאות הודעות של תופעות לוואי.

רוני גמזו: הפרסום ב-BMG, בבריטיש מדיקל ג'ורנל, היה בדצמבר 2009, לאחר האישורים של משרד הבריאות.

רוני גמזו: צריך גם לשים במסגרת ואני מפנה את כל מי שקורא ספרות רפואית וכל מי שרוצה לקרוא את הפרסום ב-BMG, הפרסום שם דווקא מתאר את זה כאיזושהי תופעה תקשורתית, כאיזושהי היסטריה.

רוני גמזו: הוא מתאר את זה דווקא בכיוון היותר מרגיע בצד הרפואי.

רוני גמזו: אני אשמח להעביר לכל מי שירצה את זה.

רוני גמזו: בעצם הדבר הראשון יוצא למערכת שלנו בפברואר 2011.

רוני גמזו: ב-24 במרץ 2011 מופץ מכתב לכל הרופאים שמודיע שהפורמולציה השתנתה ואומר מה צריך לעשות – מעקב, בדיקות וכולי.

משה (מוץ) מטלון: הפורמולציה או הציפוי?

רוני גמזו: הפורמולציה זה הכול.

רוני גמזו: זה המרכיב הפעיל פלוס החומרים המייצבים.

רחל אדטו: מי הפיץ, החברה או ?

רחל אדטו: מי הפיץ את המכתב בו אתם מיידעים?

רוני גמזו: החברה.

רחל אדטו: פריגו או GSK?

רוני גמזו: פריגו.

רוני גמזו: כמובן זה טופס הפצה שאנחנו מכירים אותו ורואים אותו.

רוני גמזו: בשלב הזה אנחנו לא מקבלים עדיין דיווחים על תופעות לוואי.

רוני גמזו: לראשונה דיווחים על תופעות לוואי מגיעים כחודשיים לאחר מכן.

רוני גמזו: יש שבעה דיווחים כאלו.

קריאה: לאן מגיעים הדיווחים?

רוני גמזו: לאגף הרוקחות במשרד הבריאות.

רוני גמזו: כמובן שאז לוחצים על החברה כדי לדעת ולקבל יותר מידע מהחברה.

רוני גמזו: החברה, ב-4 למאי 2011, שולחת דוח בטיחות שמראה שהייתה עלייה בדיווחים בניו-זילנד, דנמרק והולנד.

רוני גמזו: המדינות קיבלו את השינוי בפורמולציה ולא הורו על שינוי כלשהו מעבר להודעה לרופאים, מעבר להודעה לעשות את הטיתרציה.

רוני גמזו: עד היום בכל המדינות הללו, ככל הידוע לנו, התרופה ממשיכה להיות משווקת ולא ננקטה פעולה.

רוני גמזו: בניו-זילנד, בפרסום האחרון אליו הייתי חשוף, באותו פרסום ב-BMG, מתואר שעדיין שמונים אחוזים מהאזרחים או מהמטופלים לוקחים את אותה תרופה.

רוני גמזו: בשלב הזה, במאי-יוני, אנחנו מבקשים להוסיף מדבקה על האריזה, מעבר להוראה שהעברנו לרופאים במרץ.

רוני גמזו: אנחנו מבקשים להוסיף מדבקה על האריזה האומרת שזאת פורמולציה חדשה ונדרשת התאמת מינון.

רוני גמזו: מדובר במדבקה מאוד בולטת, אדומה, אותה אני יכול להראות לאחר מכן למי שירצה.

רחל אדטו: אמרת מעבר להודעה שהעברתם לרופאים, אבל קודם שאלתי מי העביר את ההודעה ונאמר שחברת פריגו העבירה אותה.

רוני גמזו: נכון.

רוני גמזו: אלה שאלות שאנחנו נשאל את עצמנו, האם בשלב של שינוי פורמולציה, הוא זה שצריך לקחת על עצמו את העברת ההודעה.

רוני גמזו: צריך לדעת ששינוי פורמולציה בתרופות הוא דבר שקורה המון והשאלה היא אם אתה מציף את המערכת.

אילן גילאון: זה לא משפיע על ההתוויה של התרופה?

רוני גמזו: לא.

רוני גמזו: צריך להבין מה זה שינוי פורמולציה.

רוני גמזו: אם החברה מחליטה אפילו לשנות משהו בציפוי למעלה, מבחינתנו זה שינוי פורמולציה ואנחנו נכנסים לביקורת יותר מעמיקה.

רוני גמזו: החברה בהתחלה לא רצתה להוסיף את המדבקה אבל לאחר דיון נוסף חייבנו אותה.

רוני גמזו: אנחנו כבר נמצאים באמצע יולי וב-8 באוגוסט התחיל השיווק עם המדבקה.

רוני גמזו: אני אתאר לכם כרגע את כמות הדיווחים.

רוני גמזו: הכמות הראשונה שתיארתי, היו שבעה דיווחים וזה צמח עד אוגוסט ל-58 דיווחים.

רוני גמזו: זאת כמות הדיווחים וכל אחד יכול לשפוט אותה.

רוני גמזו: אלה המון חולים.

רוני גמזו: כמות הדיווחים כרגע לא מרעישה אבל בכל זאת זה מטריד אותנו.

משה (מוץ) מטלון: כמה משתמשים?

משה (מוץ) מטלון: אתה אומר 58 דיווחים, כמה משתמשים בתרופה?

רוני גמזו: מעל מאה אלף.

חיים כץ: בפורום האלטרוקסין מדברים על 400 אלף.

חיים כץ: בעיתון כתבו 200 אלף ואתה אומר מאה אלף.

חיים כץ: הפורומים מדברים על 400 אלף.

רוני גמזו: ב-8 באוגוסט מתחיל השיווק עם המדבקה.

רוני גמזו: ב-15 באוגוסט הועבר גם מכתב לרוקחים בנוסף לכך כדי להסביר לרוקחים מה המהות, למה יש את המדבקה וכולי.

רוני גמזו: ב-24 באוגוסט הודעה לציבור במודעות בעיתונים.

רוני גמזו: זה השלב בו אנחנו עוברים את שלב הרופאים והרוקחים ונכנסים למודעות בעיתונים.

רוני גמזו: ב-9 באוקטובר הודעת דובר משרד הבריאות.

רוני גמזו: אנחנו מדברים על צמיחה בסך הכול ל-190 דיווחים.

רוני גמזו: גם אחרי שזה חשוף לציבור, אחרי הכתבות בעיתונים, וזה לפני כשבוע ימים, אנחנו מגיעים ל-450 דיווחים.

רוני גמזו: זאת הסיטואציה.

רוני גמזו: ב-27 לאוקטובר, לאחר שאנחנו בודקים את זה במשרד ואנחנו רוצים להעמיק את הבירור ולדעת האם היה אפשר לנהל את זה אחרת, האם הדיווח לציבור היה צריך להיות מוקדם יותר, האם הדיווח לרופאים לא צריך להיות דרך החברה אלא ישיר מאתנו, איך אנחנו צריכים להעלות את נורות האזהרה בדרכים אחרות, החלטתי להקים ועדת בדיקה שתבדוק את ההתנהלות של המשרד ואת ההתנהלות של החברה.

רוני גמזו: אני לא רוצה כאן לומר הרבה דברים לגבי ההתנהלות של החברה, אבל אנחנו מאוד לא מרוצים מההתנהלות הזאת.

חיים כץ: איך אתם פותרים את הבעיה?

חיים כץ: ועדת בדיקה, בסדר, אבל עד שהיא תסיים את עבודתה.

רוני גמזו: כרגע שלושה דברים נעשים.

רוני גמזו: אנחנו כרגע בקשר עם המנהלים הרפואיים של קופות החולים כאשר אנחנו רוצים לדעת את כמות תופעות הלוואי שבאות מצד הרופאים, מצד קופות החולים, ועד כמה הם מרגישים שהמערכת והחולים נמצאים באי יציבות של איזון התרופה.

רוני גמזו: אסור לנו גם לזעזע מדי ולומר שיפסיקו את זה ושיתחילו את זה כי הסיפור הוא סיפור של איזון ואנחנו צריכים להתנהל גם בצורה שקולה וזהירה.

רוני גמזו: זאת דרך אחת.

רוני גמזו: אנחנו מול הקופות ומקיימים אתן פגישות צמודות כדי לדעת איך הם רואים את המצב של החולים שלהם.

רוני גמזו: כיוון שני הוא כיוון של שיקול דעת האם התרופה צריכה לעבור שינוי רישום או ביטול רישום.

רוני גמזו: להערכתנו כרגע לא.

רוני גמזו: אנחנו נזהרים, כפי שאמרתי.

רוני גמזו: זעזוע הוא דבר לא נכון בשלב הזה.

רוני גמזו: בנקודה הזאת אנחנו מכנסים שולחן עגול עם טובי המומחים כדי לקבל את ההחלטה.

משה (מוץ) מטלון: יש גם חלופה?

רוני גמזו: כן.

רוני גמזו: בעולם יש חלופות.

רוני גמזו: אתה צריך כרגע בעל רישום שיבוא וירצה להביא את זה, ואם הוא לא רוצה, אתה עושה יבוא מקביל דרך 29ג.

רוני גמזו: אתה יכול לייבא את זה ויש כבר קופה אחת שעשתה את זה.

רוני גמזו: זה דבר אפשרי.

רוני גמזו: אלו שני התהליכים שאנחנו עושים כאשר אל מול הציבור מוציאים הודעות לציבור.

חיים כץ: הגדרתם לוחות זמנים?

רוני גמזו: כן.

רוני גמזו: ועדת הבדיקה, תוך חודשיים.

רוני גמזו: מי שמכיר את סדרי העבודה של ועדות בדיקה יודע שזה תהליך של לפעמים יותר משנה, אבל כאן אנחנו מצמצמים את התקופה מכיוון שאני חייב לתת דין וחשבון מהיר.

רוני גמזו: לגבי יתר הדברים, תוך חודש ימים.

חיים כץ: ועדת הבדיקה, חודשיים.

חיים כץ: כמה זמן אתם צריכים?

רוני גמזו: למה?

רוני גמזו: לקבל החלטות?

חיים כץ: כן.

רוני גמזו: שבוע ימים.

רוני גמזו: אני לא צריך יותר.

חיים כץ: זאת אומרת, בעוד חודשיים אנחנו באים לכאן ואתה מדווח.

רוני גמזו: כן.

רוני גמזו: אין בעיה.

חיים כץ: עוד חודשיים, אנחנו בסוף דצמבר.

חיים כץ: ועדת הבדיקה שלך כבר התחילה לעבוד.

רוני גמזו: חבר הכנסת כץ, אתה יודע שכשאתה נותן לי זמנים, בדרך כלל אני עומד בהם.

חיים כץ: אתה עומד בהם אבל אתה לא מממש אותם.

חיים כץ: אתה יודע שיש לנו היום דיון על ביטוח שיניים.

רוני גמזו: החובה העיקרית שלנו היא לחולים.

חיים כץ: קבענו את תחילת ינואר.

רוני גמזו: כן.

חיים כץ: תחילת ינואר, זה שבוע ראשון של ינואר.

רוני גמזו: כן.

רוני גמזו: מצד אחד אנחנו צריכים להעביר את המסר ולהעביר את האינפורמציה.

רוני גמזו: מצד שני אסור לנו לגרום להיסטריה.

רוני גמזו: מי שמכיר את התרופה ואת המחלה הזאת, מחלה של תת תריסיות, היא מחלה שגם לחץ נפשי וגם מצבים שכאלו יכולים להוציא אותך מאיזון.

רוני גמזו: גם מכאן המסר הוא שיש רופא מטפל, גשו לרופא המטפל.

רוני גמזו: ברוב המקרים המצב הוא תקין.

רוני גמזו: יחד עם זאת כן צריך לעשות בדיקה כדי לדעת שאתה ברנג' הטיפולי.

רוני גמזו: לעתים גם בפורמולציות הקודמות, חלק מהאנשים לא היו ברנג' הטיפולי אבל בכל זאת, זאת הזדמנות ליישר קו ולהכניס אנשים לתוך הרנג' הטיפולי, להתאים ולעשות תיטרציה.

רוני גמזו: לא תמיד עושים תיטרציה לתרופה הזאת וזה הרבה מאוד בתחושה של האדם, אבל זאת הזדמנות של כולנו לשפר את הטיפול באותם חולים.

אילן גילאון: מה זה תיטרציה?

רוני גמזו: זה להתאים את מינון התרופה לתופעות הקליניות.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת רחל אדטו.

עפו אגבאריה: לפני כן, שאלה.

עפו אגבאריה: מה היה המניע לשנות?

חיים כץ: כסף.

רחל אדטו: החברה מחליטה על זה.

עפו אגבאריה: לא.

עפו אגבאריה: זה משרד הבריאות.

רוני גמזו: לא.

רוני גמזו: זה בעל הרישום.

עפו אגבאריה: למה בכלל התרחש השינוי?

רוני גמזו: אני אסביר.

רוני גמזו: מה זה בעל רישום?

רוני גמזו: הוא אחראי על התרופה, הוא אחראי על השיווק של התרופה, הוא אחראי להביא אותה, הוא אחראי מולנו לכל כללי הבטיחות ולכל הדברים.

רוני גמזו: לעתים החברה מחליטה לשנות אתר יצור.

רוני גמזו: במקרה הזה אתר היצור, זה גם כתוב לגבי מה שקרה בניו-זילנד, שונה ממקום למקום.

רוני גמזו: לא כמו שחשבו בניו-זילנד, זה לא שהלכו להודו אלא שינו את זה מקנדה לגרמניה.

רוני גמזו: בקנדה ייצרו את זה כך ובגרמניה ייצרו את זה עם שינוי אחר בחומרים שמקיפים את החומר הפעיל.

גדעון בן ישראל: תגיד מה השינוי.

רוני גמזו: החברה בעלת הרישום החליטה בכל העולם.

אילן גילאון: מה זה נתן?

אילן גילאון: למה שינו?

רוני גמזו: למה החברות עושות את זה?

גדעון בן ישראל: על זה לא ניתנה תשובה.

גדעון בן ישראל: לא נאמר למה.

רוני גמזו: למה החברות משנות פורמלציות, למה הן משנות מקומות יצור?

רוני גמזו: כל הדברים הללו, זה חלק מהמדיניות התפעולית של חברות עולמיות.

רוני גמזו: GSK היא חברה עולמית והיא עשתה את זה בכל העולם.

אילן גילאון: זה נתן משהו יותר טוב?

אילן גילאון: זה השפיע יותר טוב על הנושא של אי תריסיות?

אילן גילאון: זה נתן עוד משהו?

רוני גמזו: לא.

רוני גמזו: ממש לא.

אילן גילאון: למה לשנות את זה?

רוני גמזו: יכול להיות שהחברה הפסיק ההסכם במקום הזה והיא רצתה להעביר למקום אחר.

חיים כץ: זה לא הדיון העיקרי היום אלא זה דיון שהכנסנו אותו למכלול גדול ולכן נעשה זאת קצר.

משה (מוץ) מטלון: זה דיון שזימן לנו עשרות טלפונים.

חיים כץ: נעשה את הדיון דיון קצר.

רחל אדטו: הדיון בכלל לא רלוונטי למה החברה החליטה לעשות את זה.

רחל אדטו: זכותה של החברה לעשות זאת.

רחל אדטו: אם היא משפרת את הציפוי של התרופה על ידי שינוי במרכיב של התרופה, זה לגיטימי וחברות עושות זאת ומותר לעשות זאת.

גדעון בן ישראל: אם זה פוגע בחולים?

רחל אדטו: זה לא חלק מהדיון למה החברה עשתה.

רחל אדטו: החברה היא בעלת הרישוי לתרופה הזאת וזכותה לעשות זאת.

רחל אדטו: השאלה היא מה קורה מאותו רגע שהיא עשתה והלאה.

רחל אדטו: אנחנו פועלים היום בעידן פוסט רמדיה וכאן הבעיה העיקרית שלי בכל הסיפור הזה.

רחל אדטו: הקשר בין שינוי קטן ומזערי, קטן ככל שיהיה, שגם ברמדיה זה היה לגיטימי אבל השאלה היא לגבי אותו רגע בו נעשה השינוי, חובת ההודעה, השקיפות, השרשרת של האנשים שיודעים על כך ואיפה תפקיד המשרד או מי אחראי.

רחל אדטו: המשרד אחראי, החברה המשווקת אחראית?

רחל אדטו: לכן, מכל הספור של האלטרוקסין, והסיפור כשלעצמו בעיניי ניתן לפתרון כי תופעות הלוואי האלה ניתנות לפתרון ועם הזמן אפשר יהיה לסדר וליישר את האנשים כי זה לא נזק בלתי הפיך ועם הזמן ניתן יהיה לאזן מחדש או להביא תרופה אחרת וכדומה.

רחל אדטו: יהיה ניתן לפתור את הבעיה.

רחל אדטו: הבעיה החמורה בעיניי היא הפקת הלקחים שנעשתה או לא נעשתה בעקבות רמדיה.

רחל אדטו: לכן הפרעתי לפרופסור גמזו כמה פעמים כדי להבין בשרשרת של ההודעות, של האחריות, והחברה פרסמה ושמה את המדבקה והודיעה לרופאים, ובאמצע החליפו מ-GSK לפריגו, מי זה שאמר שהוא אחראי ליידע והשאלה מה תפקיד המשרד בקטע הזה של שרשרת ההודעות.

רחל אדטו: האם החברה היא אחראית?

רחל אדטו: ברמדיה ראינו שהחברה במקביל הייתה אחראית אבל מי שהואשם בסוף היו אנשי משרד הבריאות.

רחל אדטו: לכן כאן עיקר הבעיה.

רחל אדטו: הבנתי שיש ועדת בדיקה.

רחל אדטו: גם הייתה ועדת בדיקה לגביע רמדיה והשאלה היא איפה הפקת הלקחים ואם במקרה הזה היא נעשתה.

רחל אדטו: זאת הבעיה שאותי הכי מטרידה בכל הסיפור.

רחל אדטו: החלק השני מתייחס לקטע של עד שתהיינה תוצאות של ועדת בדיקה.

רחל אדטו: נכון שכולם עכשיו יודעים שצריכים לאזן מחדש והרופאים צריכים לעבוד עם החולים ובעיקר אלו חולות כי רוב המשתמשים הן נשים.

רחל אדטו: היום יש מודעות.

רחל אדטו: אני חושבת שמה שנכון כרגע לעשות, בתקופת הביניים הזאת, במידה שיש חלופה - ויש חלופה שאני יודעת שכרגע היא יקרה והרבה יותר יקרה מהתרופה הזאת שהיא זולה – לאפשר להביא את התרופה לארץ.

חיים כץ: כופה על הקופות.

רחל אדטו: כופה על הקופות לאפשר להביא את התרופה לארץ.

רחל אדטו: ברור לגמרי שבאיזון הכספי זה אחרת.

רחל אדטו: ברור לגמרי שזה לא רשום וזה לא ייכנס לסל במסגרת הזאת אבל השאלה היא אם נכון כרגע לתת, בתקופת הביניים, את החלופה.

חיים כץ: הבנו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חבר הכנסת שי חרמש.

שי חרמש: אני לא אחזור על דברים שאמרה רחל.

שי חרמש: הדברים האלה הם הרבה יותר טראומתיים ואני אומר זאת כמי שקשור לעניין הזה גם באופן אישי.

שי חרמש: חלק מהבדיקות הן בדיקות שאובייקטיבית רמת ה-DSH הייתה בסדר גמור אבל תופעות הלוואי היו מעבר לזה ויצרו כאן מציאות של מתחים ואי אמון בין רופאים לחולים.

שי חרמש: חולים באו והתלוננו, והרופא אמר שהם מבלבלים את המוח, כי הנה הבדיקה המעבדתית והכל בסדר.

שי חרמש: עד לתקופת הביניים, יש חלופות והן קיימות.

שי חרמש: הקופות נוהגות מנהג נוקשה והחולים גוררים את רגליהם ונדחקים לכל פינה עד שזוכים לקבל את הדבר הזה במקום את הדבר הזה.

שי חרמש: צריך לצאת מכאן היום בהודעה שמי לשחרר קודם כל את הפקק בנושא הזה ותן לאנשים שסובלים לחזור למציאות של תרופה חלופית.

שי חרמש: נקבל את תוצאות הבירור ואז נראה מה עושים.

חיים כץ: מצוין.

חיים כץ: חבר הכנסת מוץ מטלון.

משה (מוץ) מטלון: אנשים אמרו הכול.

משה (מוץ) מטלון: אני יכול לומר שמה שמטריד זה גם הפיקוח וגם החלופה ולא בכדי שאלתי אותך לגבי החלופה כי הבנתי שיש חלופה.

משה (מוץ) מטלון: לכן שאלתי אתכם מה אתם מתכוונים לעשות.

משה (מוץ) מטלון: קיבלתי, כמו רבים מחבריי, פניות רבות בעקבות הפרסום על הדיון שמתקיים כאן היום.

משה (מוץ) מטלון: כתבו לי אנשים על כל מיני תופעות לוואי כמו חילוף חומרים, השמנה, נשירת שיער, חולשות, כאבים בגוף.

רחל אדטו: זאת המחלה הבסיסית.

משה (מוץ) מטלון: אתה אומר שיש דברים שהם בלתי הפיכים והשאלה היא מה באמת הפתרונות אותם אתם מתכוונים היום להציג.

אילן גילאון: אדוני המנכ"ל, אין נושא שאנחנו כל כך חסרי אונים, ואני מדבר עלינו, על מעמד החולים, מאשר בנושאים הללו.

אילן גילאון: אני תמיד רואה את עצמי עקוד מתחת לאורות הגדולים שאני לא מבין שום דבר בתהליך הזה.

אילן גילאון: אין לי מושג מהי הפורמולציה.

אילן גילאון: אגב, אני עצמי משתמש בדיוק בתרופה הזאת אבל משתמש בהרבה דברים שעולים על שולחן הוועדה.

אילן גילאון: רוב הציבור במדינת ישראל, ואני חושב שאני לא מגזים, אפילו איננו קורא את ההוראות על הקופסה.

אילן גילאון: אנשים, בעיקר בגיל היותר מתקדם, שלוקחים תרופה, לא קוראים את ההוראות.

שי חרמש: אם הם היו קוראים, הם היו נבהלים ולא לוקחים את התרופה.

אילן גילאון: בלי קשר לכך ביקשתי דיון בנושא של שינוי משיקולים כלכליים ורחל אומרת שזה בהחלט לגיטימי, אבל אני לא מסתדר עם זה שמשנים לי דברים שבלי לשנות את הפורמולציה שלהם אלא רק את השם שלהם.

אילן גילאון: אני מניח שאנשים בני שבעים ושמונים, עוד הרבה יותר קשה להם.

אילן גילאון: לכן צריך לרדת לעובי הקורה, משום ששיקול כלכלי בקופות החולים יותר מדי מהר יוצר מצבים שאתה לא מבין אותם.

אילן גילאון: אני אומר לך ממה אני מוטרד.

אילן גילאון: לא מאלה שניגשו ואומרים שיש להם תופעות לוואי אלא אני מוטרד מאלה שלא ניגשו והם לא יודעים שיש להם תופעות לוואי.

אילן גילאון: זאת היא הבעיה ואתם צריכים להבין שבתחום הזה האדם עקוד כשיה עקודה מתחת לפנסים הגדולים של הרופאים שלו.

אילן גילאון: אני אומר לך על סמך עדות אישית ועל סמך מכתבים שאני מקבל כאן.

אילן גילאון: אני מקבל שבאמת בפברואר 2011 יידע את קופות החולים ואת הרופאים.

אילן גילאון: הדבר הזה בסוף הקו, לצרכן, למשתמש, לא הגיע.

אילן גילאון: הוא פשוט לא הגיע ולכן אני מקבל כאן מכתבים.

אילן גילאון: אני מקבל את המכתבים האלה ואני יודע בעצמי ממקור ראשון, מה שנקרא ידע אישי, כי אף אחד לא אמר לי שום דבר.

אילן גילאון: אין לי מושג אם זה השפיע עלי או לא השפיע עלי.

אילן גילאון: אני אישית חייב להיות במצב לא מאוזן ולכן אני לוקח את התרופה.

אילן גילאון: זאת הבעיה.

אילן גילאון: האנשים נותנים את מבטחם ברופאים שלהם, ב שלהם ובקופות החולים שלהם בתחום שאין להם מושג קלוש מהי הפורמולציה ובקושי הם זוכרים את הצורה.

אילן גילאון: לזה אנחנו צריכים להיות ערים.

חיים כץ: דוקטור חבר הכנסת עפו אגבריה.

עפו אגבאריה: אני מניח שיש הרבה תרופות שיש להן תופעות לוואי ולא רק התרופה הזאת, אבל מה קרה כאן?

עפו אגבאריה: באמת החומרים מייצבים יצרו תופעות לוואי.

עפו אגבאריה: אני גם לא רואה שתופעות הלוואי חורגות מהאחוזים שבדרך כלל קיימים בתרופות אחרות.

עפו אגבאריה: הבעיה כאן היא שלא רק אחרי רמדיה – אלא גם הלפידן ולפיטור – השאלה היא לא רק למה החברה החליפה.

עפו אגבאריה: היא החליפה ואמנם החליפה לא את המרכיב העיקרי או את החומר הפעיל של האלטרוקסין אלא את החומרים המייצבים, אבל האם , כאשר הוא מקבל שיש שינוי כזה, בודק את זה לפני שהתרופה משווקת לציבור?

עפו אגבאריה: מדוע לא נעשתה הבדיקה הזאת?

עפו אגבאריה: בניו-זילנד, שם דווקא בדק את התרופה לפני שיווקה.

עפו אגבאריה: זה מה שמטריד אותי.

חיים כץ: אני הייתי בניו-זילנד אחרי רעידת האדמה.

חיים כץ: אתה יודע שלא נתנו להתקרב שם?

חיים כץ: אמרו שיש סכנה.

חיים כץ: גם אם יש בן אדם שהוא בפנים ולא יוציאו אותו, לא יסכנו מאות אחרים.

חיים כץ: שם זה ראש אחר, חיים אחרים, שיטה אחרת.

חיים כץ: סגרו את המקום ולא נתנו לאנשים לחזור הביתה במשך חודשים.

חיים כץ: זה עולם אחר.

עפו אגבאריה: הזכרתי את ניו-זילנד כי רציתי לתת את ההשוואה הזאת.

עפו אגבאריה: בסך הכול יש 400 חולים מתוך 200 אלף – ואני מניח שמדובר ביותר מ-200 אלף – כי היום התחילו לתת את התרופה הזאת הרבה יותר.

עפו אגבאריה: כל עלייה של TSH באחד מארבע לחמש, התחילו לתת.

עפו אגבאריה: אגב, זאת אחת התרופות שבאמת יכולות להאריך את החיים.

עפו אגבאריה: אנשים שיש להם תופעות לוואי, מה הן תופעות הלוואי?

רוני גמזו: תופעות הלוואי, בעיקר הן היפו.

רוני גמזו: זאת אומרת, תסמיני המחלה.

רוני גמזו: חוסר איזון.

עפו אגבאריה: חוץ מחוסר איזון.

עפו אגבאריה: בדרך כלל זה לא פוגע כל כך בחוסר האיזון אלא זה פוגע במערכות אחרות.

עפו אגבאריה: למה למשל יש גלי חום ויש רעד בידיים?

עפו אגבאריה: החומרים המייצבים הם שגורמים גם לדברים כאלה ולא רק החומר עצמו.

עפו אגבאריה: האם ניתן שאנשים שיש להם את התופעות האלה, יקבלו את התרופה החלופית ללא כל הבירוקרטיה שהם צריכים לעבור?

חיים כץ: אתי נוי ביקשה לדבר והיא תהיה אחרונת הדוברות.

אתי נוי: אני רוצה לומר שאני באה מהדרום לשם החלופה לא הגיעה.

אתי נוי: אני מלמדת בשער הנגב ובמכללת ספיר ונכללתי באחוזון הזה של אלה ששותים את התרופה החלופית, החדשה, ואני נוטלת אותה מחודש מרץ.

אתי נוי: לא הייתה שם כל תווית.

אתי נוי: דרך אגב, הבקבוק הוא אותו בקבוק ולא רואים שם שום דבר שהוא שונה.

אתי נוי: אני בניגוד לך קוראת את מה שכתוב בפנים.

אתי נוי: ניגשתי לרופאת המשפחה שלי בשדרות, אני מיידעת אותה על הגודל של הכדור שהוא השתנה, אין בו קו חציה, והיא אמרה לי שזה בסדר ושאני אמשיך עם מאה מיליגרם כל יום.

אתי נוי: מיד אחרי חודש בערך מתחילות בעיות לב קשות.

אתי נוי: אני מדברת על תעוקת לב, אני מדברת על דופק מהיר, לקום בלי נשימה.

אתי נוי: אני לא שותה שום כדור אחר חוץ מהכדור הזה.

אתי נוי: היו לי קשיים בנשימה וחזרתי לרופאה והיא מתחילה לבדוק.

אתי נוי: אנחנו מדברים על בדיקת הולטר, על בדיקת דופלר, על בדיקת סי.

אתי נוי: טי.

אתי נוי: ראש.

אתי נוי: דרך אגב, ה-TSH נותן מאוזן, פקטור ארבע, פקטור שלוש, ושם גיליתי סוף כל סוף את הבעיה.

אתי נוי: אני הולכת לאולטרה סאונד של בלוטת התריס כי הרופאה כבר מתחילה לחשוד וביקשה שאבדוק.

אתי נוי: אני רואה כאן זפק והיא אמרה לי שמשהו לא בסדר.

אתי נוי: כרגע אני מתרגשת ולכן אני לא יודעת איך קוראים לזה, אבל מדובר בדלקת בבלוטה.

אתי נוי: אחרי יומיים שמועה עוברת שמשהו לא בסדר עם הכדור והידיעה של איציק וולף מניוז 1 עולה.

אתי נוי: ברגע הזה, תחשבו, אישה יושבת במטבח בכפר עזה שהוא השכן שלי, ואני פותחת את הלפטוף ואין שום דבר בשום מקום על הנושא הזה חוץ מהידיעות מניו-זילנד.

אתי נוי: מיד אני מורידה את כל מה שאני מוצאת כי אמרתי שאולי זה ייעלם לי באיזשהו שלב ואני לא אוכל לראות את זה.

אתי נוי: מסתבר שבניו-זילנד, אחרי שהיו אלפי תלונות על הכדור הזה ספציפית לא מאות, עברו לכדור אחר שנקרא גולדשילד שמיוצר במקום אחר.

אתי נוי: אז אני מחפשת מה קורה כאן, פותחת דף בפייסבוק ואני חושבת שהלכתי לשתות קפה וחזרתי והיו לי 300 חברים.

אתי נוי: מדברים על דף שכרגע עומד על אלפיים.

אתי נוי: העצומה שנמצאת מחוץ לפייסבוק שאני ניסחתי אותה עומדת כרגע על 3,000 חולים ואפשר להעביר את הקובץ.

אתי נוי: בפעם הראשונה בחיים שלי אני מרגישה שעומדים מאחורי אנשים סובלים.

אתי נוי: אני מדברת על זקנים ונשים שזה לא מגיע אליהם.

אתי נוי: אני באה מהדרום ובמקרה הסיפור הזה התחיל בדרום.

אתי נוי: אני לא מתכוונת לשתוק בהקשר הזה.

אתי נוי: אני הרגשתי רע מאוד וברגע שהפסקתי לקחת את האלטרוקסין, באותו שבוע התחילו לאט לאט להיעלם תופעות מסוימות חוץ מהבעיה של הלב.

אתי נוי: כשדיברנו על בעיות לטווח ארוך, את זה אני צריכה עדיין לבדוק, אם לא נגרם לי איזשהו נזק אחר.

אתי נוי: כרגע אני יושבת על הכדור החדש.

אתי נוי: אני אומר מה חשוב לדעת.

אתי נוי: האנשים לא מכירים את האתר של והסתדרות הרופאים אליו מדווחים.

אתי נוי: ברגע שהם ראו את העצומה, הם התחילו לכתוב ואני מדברת על מצב שבו אני, אדם מהישוב, מקבל כל יום חמישים מיילים של אנשים שסובלים.

אתי נוי: אני יכולה להעביר את זה לכל מי שתגידו לי.

אתי נוי: מדברים בפייסבוק על 600 אנשים בפורום פעיל ועל אלפיים נוספים.

אתי נוי: כל יום עולות בקשות ותחינות מה לעשות וסחר מכר עם הכדור.

אתי נוי: מדובר בנשים בהריון.

אתי נוי: אני מזהה את מקומו כאזרח שהביא אתכם לכאן.

אתי נוי: שרון שנמצאת כאן אתי היא בהריון וכשאנחנו מדברים על נשים בהריון שלקחו את הכדור הזה, הבנתי ששם הייתה בעיה קשה.

אתי נוי: אנחנו מדברים על נשירת שיער אצל ילדים, על נשירת גבות.

אתי נוי: אני לא מדברת על בעיית ההשמנה שנראית בעיה של אסתטיקה אלא אני מדברת על בעיות הרבה יותר קשות.

אתי נוי: שמעתי כאן שהוקמה ועדה וכי יביאו את הכדור החלופי.

אתי נוי: מחר בבוקר צריך להגיד לכל החבר'ה האלה שמקבלים את הכדור החלופי.

משה (מוץ) מטלון: לך הציעו את הכדור החלופי?

אתי נוי: אני סיפרתי לרופאה שלי שיש כדור חלופי אבל היא לא רצתה לתת לי אותו.

משה (מוץ) מטלון: אני פשוט רוצה להבין כי נעשה כאן משהו לא תקין.

משה (מוץ) מטלון: השאלה היא למי מציעים או לא מציעים.

אתי נוי: אנחנו הגענו לרופאים.

אתי נוי: זה לא שהרופאים באו ואמרו לנו.

אתי נוי: אני הגעתי לרופאה ואמרתי לה שיש מכתב לרופאים על מינון שונה.

אתי נוי: מצאנו את המכתב הזה באתר המשרד.

משה (מוץ) מטלון: זאת אומרת, אין יוזמה להציע.

אתי נוי: ממש לא.

אתי נוי: אני באתי עם השם ודרך אגב, הרופאה מאוד פחדה לתת לי מרשם של מכבי ונתנה לי מרשם אישי כך שזה לא יופיע במחשב.

אתי נוי: אני חיה במדינה דמוקרטית.

אתי נוי: אני מורה לאזרחות וזאת הייתה הפעם הראשונה שאני נתקלת בממסד, באמירה הזאת שמשהו בסיסי כאן לא בסדר.

אתי נוי: כמו שאני עושה בדרך כלל, התחלתי לאסוף חומר ואני חייבת לומר שאחד הדברים שדחיתי על הסף היה בואי קחי את כולם לתביעה ייצוגית.

אתי נוי: תביעה ייצוגית לא מעניינת אותי, לא מעניין אותי הכסף, אלא יש כאן משהו שהוא הרבה מעבר לזה.

אתי נוי: אני חושבת שהליך רישום, אחרי שבמשרד הבריאות יודעים על הבעיה ב-2008, בניו-זילנד ובדנמרק, ומודיעים לכם על העובדה שהייצור עובר ממקום למקום, אני חושבת ששם הייתה צריכה להידלק אצל מישהו נורה אדומה.

אתי נוי: זה היה קורה לי דרך אגב גם אם לא הייתי בן אדם נורא חכם.

אתי נוי: זאת אומרת, שינוי פורמולציה אחורי רמדיה – בודקים.

אתי נוי: לא יתכן שאתם לא בודקים שם למעלה את הסיפור הזה.

אתי נוי: אם מישהו יגיד שזה בגלל החומרים שמצפים את הכדור, אני אכעס מאוד.

אתי נוי: זאת אומרת, יש כאן משהו בסיסי בפורמולצמיה.

אתי נוי: זאת תרופה גנרית ולא התרופה המקורית.

אתי נוי: אני יודעת מה הסחר מכר שעושות חברה כמו פריגו שהמניה שלה יורדת.

אתי נוי: דרך אגב, כבר עשיתי תחקיר על כמה חברות השתלטה פריגו בתחום של התרופות הגנריות ולדעתי הגיע הזמן לבדוק מונופול, וגם בתחום הזה אנחנו נעשה זאת.

אתי נוי: אני חושבת שאני הבורג הקטן במכונה וכאשר הבורג הזה מתקלקל, כל המכונה עוצרת.

אתי נוי: אני אומרת לך שאנשים סובלים וזה אומר שאסור לתת להם להתרוצץ יותר.

חיים כץ: עם זה אני מסכים אתם.

אתי נוי: כשנותנים את הכדור הזה, הוא מתפרק אחרת בגוף.

אתי נוי: אנחנו מדברים על החלופה.

אתי נוי: לי יש רופאה בשדרות שהיא רופאה עמך, פשוטה, והיא אמרה לי שאבדוק - כי אי אפשר להגיע לאנדיקרונולוג אלא צריך לחכות חודשיים – וכי אתחיל בהדרגה לקבל את הכדור הזה כי אולי מבחינת הספיגה הוא אחר.

אתי נוי: אני חייבת לומר שאנחנו מגלים דברים שלא ידענו קודם על התופעה הזאת של בלוטת התריס.

אתי נוי: פנינו במייל – יש לנו דוברי צרפתית – למישהי בצרפת שהיא יושבת ראש ארגון בין לאומי בנושא הזה של בלוטות התריס והיא תשלח בפקס, אותו נעביר לשי, הודעה מטעם הארגון שלה.

אתי נוי: זאת פדרציה עולמית לחולים של בלוטת התריס שהם כבר הזהירו בנושא הזה כמה פעמים ועד כמה שאני יודעת יש קרוב ל-250 אלף אנשים שסובלים.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: דיברנו על חודשיים, על ועדת בדיקה שתיתן מסקנות בתחילת ינואר, והועלתה האפשרות שקופות החולים ייתנו בחודשיים האלה אפשרות לכל החולים לרכוש את התרופה החלופית.

חיים כץ: אתה הזדעקת ואמרת שזה יכול לגרום נזק בריאותי גדול.

חיים כץ: לא כלכלי.

חיים כץ: שי, אתה יכול לצחוק, אבל הוא ברפואה בטח יותר טוב ממך.

חיים כץ: יושבים כאן שלושה רופאים ושמעת חולה.

חיים כץ: צריך לתת מענה לשני דברים: האחד, לפרק הזמן הקצר.

חיים כץ: אתה אומר שוועדת הבדיקה תעבוד במשך חודשיים, אבל צריך לתת מענה.

חיים כץ: גם אלי צלצלו אנשים ואמרו לי כל מיני דברים שאני לא רוצה לומר לך.

חיים כץ: אני אומר לך שזאת לא רק התרופה הזאת אלא התופעה היא שיטתית בכל תרופה.

חיים כץ: היכן שאפשר להוזיל, עושים שינוי בפורמולציה החיצונית.

חיים כץ: אני נותן לך את לפיטור כדוגמה.

חיים כץ: לא מדווחים לאף אחד.

חיים כץ: אתה יכול להגיד שמדווחים, אבל לך תבדוק אצלכם במכון בבית דגן איך מאשרים תרופות.

רחל אדטו: אני מבקשת תשובה לשאלה שלי.

חיים כץ: הוא ייתן תשובה.

חיים כץ: סביר להניח שהוא רשם את השאלות ואיך שאני מכיר את מנכ"ל , הוא יענה על הכול.

רוני גמזו: אני אענה על הכול.

חיים כץ: הוא גם ינסה למצוא לנו פתרון לחודשיים ושבוע עד שיהיה לנו מענה מוועדת הבדיקה של משרד הבריאות.

רוני גמזו: מה הייתה השאלה של חברת הכנסת אדטו?

רחל אדטו: בנושא הפקת לקחים בעידן פוסט רמדיה.

רחל אדטו: הפקת הלקחים שנעשתה במקרה של רמדיה והאם היא יושמה כאן כאשר חברה משנה פורמולציה.

רוני גמזו: אמרתי.

רוני גמזו: אנחנו נבדוק את תהליך ההודעה לרופאים, לרוקחים ולציבור.

רוני גמזו: נבדוק את זה.

רוני גמזו: זה חלק מהתהליך של ועדת הבדיקה.

רוני גמזו: לבוא ולהודיע לציבור על כל שינוי בפורמולציה, זה סתם להציף את הציבור במידע שלעתים הוא יוצף ולא ידע.

רוני גמזו: האיש שמקבל החלטות בדרך כלל ועושה סינון מה חשוב ומה לא חשוב, זה הרופא האישי של כל אחד.

רוני גמזו: זה צינור ההודעה הרגיל.

רוני גמזו: אם צריך משהו אחר, אנחנו נשקל.

רוני גמזו: זה במסגרת ועדת הבדיקה ואפילו לא אני.

רוני גמזו: ישבו אנשים שיעשו את זה.

רחל אדטו: זאת לא תשובה.

אריה אלדד: האם המטפלים, כל אחד, עד האחרון שבהם, קיבל מהמשרד הודעה?

רוני גמזו: חבר הכנסת אלדד, הראיתי כאן שבמרץ כל הרופאים קיבלו הודעה.

רוני גמזו: נשאלתי האם ההודעה הייתה מהמשרד או מחברת התרופות, והשבתי.

רוני גמזו: קרוב לוודאי שההודעה הייתה מחברת התרופות כמו שבדרך כלל קורה בשינוי פורמולציה.

רוני גמזו: אמרתי שנבדוק במסגרת ועדת הבדיקה האם נכון בשלבים כאלו, או באיזה מצבים או באיזה קריטריונים, שההודעה לא תלך דרך חברת התרופות אלא דרך משרד הבריאות.

רחל אדטו: הייתה צריכה היות לזה מסקנה במקרה רמדיה.

רוני גמזו: לא.

רוני גמזו: הייתה צריכה או לא הייתה צריכה, אני לא יודע לקחת ולהשליך מתחום המזון לתחום בעל הרישום בתרופות.

רוני גמזו: רמדיה זה משהו אחר לחלוטין.

רוני גמזו: היה שם שינוי שלא דווח עליו.

רוני גמזו: מישהו דיווח שהוא לא שם את הוויטמינים?

רוני גמזו: מישהו היה מאשר לו את זה?

רוני גמזו: למה לקחת את רמדיה ולשים אותה כאן?

רחל אדטו: מקרה רמדיה מאוד דומה.

רוני גמזו: מאוד דומה?

רוני גמזו: ברמדיה לא שמו מרכיבים חיוניים.

רוני גמזו: למה אתם משווים?

אתי נוי: אתה עדיין לא יודע.

רוני גמזו: אני יודע מכיוון שהתרופה הזאת משווקת בארבעים מדינות בעולם והיא נבדקה על ידי ה-FDA.

רוני גמזו: אין שום אזכור לגבי בעיה של התרופה הזאת לא ברשות האירופאית ולא ב-FDA וממשיכים לקבל את התרופה הזאת בארבעים מדינות בעולם.

רוני גמזו: אל תטילו היסטריה.

רוני גמזו: חבר הכנסת אריה אלדד מחליף את היושב ראש

אריה אלדד: חבר הכנסת מטלון שאל מי מקבל תרופה חלופית.

רוני גמזו: אני אענה.

רוני גמזו: אמנם בוועדה הזאת יש שלושה רופאים ושניהם מאוד מאוד בכירים, יחד עם זאת ההחלטה הזאת היא החלטה רפואית שצריכים לקבל אותה מיטב הרופאים המקצועיים בתחום האנדוקרינולוגי במדינת ישראל.

רוני גמזו: האם התרופה הזאת צריכה לחדול מרישום והאם צריך לבוא ולומר לא התרופה הזאת אלא תרופה אחרת.

רוני גמזו: זאת החלטה שלא הוועדה הזאת צריכה לקבל.

רוני גמזו: ההחלטה הזאת תתקבל על ידי שולחן עגול של מיטב המומחים שיקבלו את ההחלטה ושאף אחד לא יגרום כאן לחולים להתחיל להיות מבולבלים וללכת לחפש כל מיני תרופות ולרוץ משדרות לתל אביב.

שי חרמש: אבל איזו ברירה יש להם?

רוני גמזו: יש להם ברירה ללכת לרופא המטפל שהוא זה שיקבל את ההחלטות.

רוני גמזו: אם הרופא המטפל יאמר שהוא ניסה לאזן אותה והוא לא מצליח, יבוא לקופה שלו.

שי חרמש: לפעמים זאת לא בעיית איזון.

שי חרמש: הוא מאוזן והוא סובל.

רוני גמזו: אם הוא מאוזן והוא סובל, יש כאן שאלה אנדוקרינולוגית.

רוני גמזו: איך זה שבן אדם עם TSH תקין, האם יש לו איזושהי בעיה אחרת.

רוני גמזו: אני לא רוצה להיכנס לכך.

רוני גמזו: היו"ר חיים כץ שב לנהל את הישיבה

חיים כץ: איפה אנחנו בפתרון?

רוני גמזו: אמרתי מה הם שלבי הפתרון.

רוני גמזו: חברים, לגבי החלפת התרופה תהיה החלטה רפואית של מספר רופאים מומחים שייעצו למשרד הבריאות.

חיים כץ: אבל לא צריך את אישור הרופא המחוזי?

חיים כץ: אם הרופא האישי שלך מאשר, אתה הולך הלאה לרופא המחוזי.

חיים כץ: תגיד שלא צריך אישור.

חיים כץ: קצר תהליכים.

משה (מוץ) מטלון: יש קופות שמציעות ויש קופות שלא מציעות.

שי חרמש: תן אישור לקופות.

רוני גמזו: באיזה קריטריונים?

חיים כץ: אישור רופא.

שי חרמש: כרגע סובייקטיבית כי אין לך ברירה.

רוני גמזו: ואז לשגע את כולם.

שי חרמש: לא, לחודשיים.

רוני גמזו: לחודשיים, ואז להחזיר אותם.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: אולי אין צורך.

רוני גמזו: חבר הכנסת חרמש, עזוב, אל תתערב לי ברפואה.

רוני גמזו: עם כל הכבוד שיש לי, אני לא אשגע את החולים.

אתי נוי: הם כבר משוגעים.

שי חרמש: משוגעים לגמרי.

אילן גילאון: אנחנו לא יכולים לאשר כאן תרופה.

משה (מוץ) מטלון: זה גם לא תפקידנו.

משה (מוץ) מטלון: פרופסור גמזו, יש קופות שמציעות חלופה ויש קופות שלא מציעות חלופה.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו לא נקבע כאן את התרופה.

משה (מוץ) מטלון: אני לא אצביע על אישור או לא אישור.

חיים כץ: אין הצבעה.

חיים כץ: אתה יכול לקצר הליכים.

חיים כץ: אם הרופא המטפל שלך מכיר אותך וממליץ לך להחליף תרופה, אל תלך לאישור נוסף.

חיים כץ: מספיק שהרופא המליץ על כך.

חיים כץ: הרופא המחוזי לא יותר חכם מהרופא שמכיר אותך והוא פועל משיקולים אחרים.

חיים כץ: יש לו גם שיקולים כלכליים.

חיים כץ: בוא נאמין שהרופא שלך שמטפל בך ומכיר ויודע מה אתה צריך, אם הוא החליט שאתה צריך, יעלה כמה שיעלה לקופת החולים, במקרה הזה, במשך חודשיים, שחרר אישור מהרופא המחוזי.

רחל אדטו: אתה נתת דוגמה של הסטטינים ואמרת קודם שנותנים לך את התרופה הגנרית שגורמת לכאבי שרירים.

רחל אדטו: בחיים, ברגע שיש כאבי שרירים, אתה הולך לרופא שלך ואומר שאתה לא מסתדר עם התרופה הגנרית והוא מעביר אותך לתרופה אחרת שהיא יותר יקרה, ללפיטור.

חיים כץ: אנחנו לא מדברים עכשיו על כל התרופות אלא על התרופה הספציפית הזאת.

חיים כץ: בגלל מה שקרה, בגלל החשש ובגלל החשיבות אנחנו מבקשים קיצור הליכים.

חיים כץ: לא לפנות לרופא המחוזי אם הרופא המטפל החליט שצריך להחליף תרופה.

חיים כץ: את זה אנחנו מבקשים וזה הסיכום שלנו.

חיים כץ: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות פונה למנכ"ל ומבקש ממנו לפעול לקיצור הליכים באישור קבלת תחליפים על ידי רופא עד שוועדת הבדיקה תסיים את עבודתה.

חיים כץ: אני מדבר על הרופא המטפל ועל קיצור הליכים.

חיים כץ: לא יהיה צורך באישור רופא מחוזי וזה עד שוועדת הבדיקה ב תסיים את כל הבדיקה בתהליך.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.