ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 473, 2011-02-28 13:15

כרמל שאמה-הכהן: חברים, צהרים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים ישיבה שלישית היום של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: הצעה לסדר היום (דיון מהיר), של חבר הכנסת אחמד טיבי, בעני מצב אזור התעשייה בטייבה.

כרמל שאמה-הכהן: זו הצעה שאושרה בנשיאות הכנסת בשבוע שעבר.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו, על פי תקנון הכנסת, מחויבים לדון בה באופן מהיר בשבוע שלאחר מכן.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשבח את חבר הכנסת טיבי על המאמץ ועל הנחישות והעיקשות להעלות את הנושא על סדר היום

אחמד טיבי: פעם שלישית עד שאושר.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לשמור על תרבות דיון.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבי, אתה, כיוזם, מגיע לך הכבוד להציג את הענין.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: ההתעקשות היא כי זו הפעם השלישית שאני מעלה את זה אבל הפעם זה אושר בנשיאות.

אחמד טיבי: לא בכדי, אתה רואה אדוני, נוכחות כזאת של אנשים בעלי ענין, שנוגעים ישירות במה שמכונה בטעות "אזור התעשייה בטייבה".

אחמד טיבי: איזה אזור תעשייה?

אחמד טיבי: התיאור לא מתאים בכלל.

אחמד טיבי: אנחנו מכירים אזורי תעשייה בכפר סבא, באזור הצפון.

אחמד טיבי: שם מדובר על אזורי תעשייה מודרניים, עם תשתיות - -.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אתה כתבת "אזור תעשייה".

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: ככה קוראים לזה אבל עכשיו אני מבהיר למה הנושא מציק לאנשים רבים: צריך רק להיכנס אל האזור הזה ברגל, ברכב, כדי לדעת שאתה נכנס לאזור שהבדל התשתיות בינו לבין היישוב השכן, כוכב- יאיר הוא 40,50 שנים.

אחמד טיבי: הבדל של פאזות, של עולם ומלואו.

אחמד טיבי: תשתיות – דרכים הן לא דרכים, אתה צריך להיאבק ברחוב, בכביש, כדי להגיע אל היעד.

אחמד טיבי: מהמורות, דרכים לא נאותות.

אחמד טיבי: הגישה אל המקומות והמפעלים שהאנשים המכובדים כאן נמצאים בהם, היא משימה כמעט בלתי אפשרית.

אחמד טיבי: יש אנשים שחושבים פעמיים אם להגיע לאזור למרות שהנגישות היא הדבר העיקרי.

אחמד טיבי: למשל, גם הדרך אל הנגישות.

אחמד טיבי: כמה פעמים אני ב-2006, ואפילו יש תמונה, הגעתי עם נציגי העירייה ועם נציגים אחרים לאזור כדי לדבר ולפתח את התמרורים והרמזורים וכולי.

אחמד טיבי: מאז ועד היום שמענו ושמעתי הבטחות אין ספור, אדוני היושב ראש - -

כרמל שאמה-הכהן: של מי?

אחמד טיבי: - - של משרד התחבורה, של נציגי המשרדים השונים כדי לשדרג את המקום ולהציב גם תמרורים ולפתח את תשתיות הכבישים, ועדין ההבטחות האלה נשארו תלויות באוויר.

אחמד טיבי: נושא שני שמציק לאחרונה, דווקא, הוא נושא תשתית בזק.

אחמד טיבי: מזה 6 חודשים, ויתקנו אותי החברים, אין קווי בזק למרות שהלקוחות מחויבים - -

קריאה: שנה.

אחמד טיבי: זה הוכפל...

אחמד טיבי: מקבלים מהם נדמה לי דמי שירות, אינטרנט, דמי קווים וכדומה.

אחמד טיבי: אנשים משלמים אבל אין שירות.

אחמד טיבי: איך אפשר להפעיל אזור תעשייה ללא טלפוניה, ללא התקשרויות בין אנשים, בין ספקים, בין לקוחות?

אחמד טיבי: הרי השם הוא אזור תעשייה.

אחמד טיבי: לגבי הארנונה, אדוני היושב ראש, לדעתי משלמים שם ארנונה יותר מאשר בכפר סבא, והשירות הוא כמו קונגו ברזוויל בעולם שלישי באפריקה.

אחמד טיבי: התשלום הוא רמה א' והשירות הוא רמה ח', ט', ת' אפילו.

אחמד טיבי: לגבי איכות הסביבה, פקחי איכות הסביבה באים ונותנים דוחות אבל אין תשתיות לזרימת ביוב.

אחמד טיבי: אז יש בערבית פתגם: "זרקו אותו לים ואמרו לו אל תתרטב".

אחמד טיבי: איך אפשר, אדוני היושב ראש?

אחמד טיבי: אמרתי לגבי תשתיות כבישים.

אחמד טיבי: השאלה היא איפה יש בישובים הערבים אזורי תעשייה?

אחמד טיבי: בואו נסקור את המדינה מהצפון עד הדרום.

אחמד טיבי: אין.

אחמד טיבי: יש באזור כפר קאסם-ראש העין, על האדמות במקור של כפר קאסם מפעלים שהם מחוץ ליישוב אבל בטייבה אתה רואה הבדל פאזות, הבדל של המאה הקודמת.

אחמד טיבי: עיר וישוב של כמעט 37,38 אלף איש.

אחמד טיבי: אנשי המקצוע האלה, יותר מאשר פעם אחת הלכתי לשתות קפה אצל האנשים האלה רק כדי לשמוע את הטענות.

אחמד טיבי: אני אומר לך שהגישה שלי, כאזרח המקום, טכנית, היא בלתי אפשרית.

אחמד טיבי: אז איך אנשים שצריכים לבוא לכל אחד מהם כדי לקבל את השירות?

אחמד טיבי: מה לגבי תכנון, מתן שירותים, תשתיות.

אחמד טיבי: מה, טייבה היא לא במקום הזה?

אחמד טיבי: הבעיה היא לא רק של הממשלה.

אחמד טיבי: יש רשות מקומית שכבר כמה שנים מנוהלת על ידי ועדה ממונה ונאמן, ויש כאן נציגים של העירייה הממונה.

אחמד טיבי: האם הוועדה הממונה מקיימת את חובתה כלפי האזרחים, כלפי אזור התעשייה?

אחמד טיבי: ויש מצוקות שונות בטייבה, אלא כלפי אזור התעשייה, כלפי האנשים האלה?

אחמד טיבי: אני קובע באופן קטגורי שלא.

אחמד טיבי: זה גם מה שאומרים האנשים.

אחמד טיבי: העירייה צריכה לעשות הרבה יותר דברים אלמנטאריים, יסודיים, שהזכרתי אותם.

אחמד טיבי: השאלה למה האחריות הזאת, שהיא אחריות של הוועדה הממונה של העירייה, היא כושלת בה ולא מקיימת את חובה כלפי האזרח, שבשבילו היא קיימת.

אחמד טיבי: נכון, לא בחרנו בכם, נכפיתם עלינו אבל בכל זאת, אתם ועדה ממונה.

אחמד טיבי: צריכים לספק שירות, והשירות הזה לא ניתן.

אחמד טיבי: נראה לכם שבאזור רעננה, אדוני היושב ראש, יהודים יכולים לחיות במצב הזה שבוע?

אחמד טיבי: נראה לך שזה סביר?

אחמד טיבי: נראה לך שתושבי הסביבה יסכימו שיש מצב כזה?

אחמד טיבי: הזמנתי את השר שמחון ואני מזמין אותך, אתה, יושב ראש ועדת הכלכלה, בשם התושבים, לבוא לבקר אתי במקום.

אחמד טיבי: אני מזמין אבל אני דורש ממך.

כרמל שאמה-הכהן: בשמחה.

אחמד טיבי: בסדר, אנחנו נתאם את זה.

אחמד טיבי: חשוב להגיע עם נציגים נוספים של משרדי ממשלה.

אחמד טיבי: השר שמחון אמר לי שהוא נענה להזמנתי ועכשיו זו הזמנה נפרדת.

אחמד טיבי: אתה, יושב ראש ועדת הכלכלה, אני רוצה שתבוא ותבקר את האנשים האלה, תבקר בשטח ותשב אתם ליד מקומות העבודה שלהם ותראה אם זה נקרא אזור תעשייה בטעות או סתם סמנטיקה לקויה.

אחמד טיבי: לתושבי טייבה, אדוני, מגיע שיתייחסו אליהם כמו כל אזור במדינה ולא כמו אל תושבי העולם השלישי.

כרמל שאמה-הכהן: לכל תושב בישראל.

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: לרבות תושבי טייבה.

אחמד טיבי: אני אומר לך שמישהו החליט לעשות מטייבה שדה ניסויים.

אחמד טיבי: אגב, אין מקום במדינה שיש גם ועדה ממונה וגם נאמן כמו בטייבה.

אחמד טיבי: איפה שיש עסקן יהודי כושל, מציעים לו את טייבה.

אחמד טיבי: כל מפלגה שיש לה עסקן כועס, אומרים לו: מה דעתך, ניתן לך את טייבה?

אחמד טיבי: מה זה הדבר הזה?

אחמד טיבי: מה, אנחנו שדה ניסויים?

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבי, נא לסכם.

אחמד טיבי: אני אסכם: יש כישלון מערכתי במדינת ישראל, הממשלה ומשרדיה השונים, במקביל לשלטון המקומי והוועדה הממונה בטיפול בבעיותיה של טייבה, באופן כללי, שזקוקה לבחירות בהמשך כדי לשלוט בעצמה ולנהל את עצמה באופן נורמאלי אבל את בעיות היומיום שהזכרתי, תשתיות ביוב, תשתיות בזק, איכות סביבה, ארנונה, תשתיות כבישים, רמזור, דרכים, גישה, תמיכות באנשים האלה.

אחמד טיבי: מה, הם נחתו מהירח אנשי העסקים בטייבה?

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אני מבקש גם לשמוע את נציגיהם.

אחמד טיבי: הם הסכימו ביניהם מי ידבר כדי להציג את המצוקה הכואבת ואחר כך, נתחיל להציג חלופות של פתרונות.

אחמד טיבי: יש לנו אנשי מקצוע שהגיעו, מהנדסים וכדומה לצד עמיתיי, כדי להביא מזור מהר ככל האפשר.

אחמד טיבי: יש דברים שמחייבים פתרון מיידי, כמו שאני הצגתי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכסנת סוויד, בבקשה.

חנא סוייד: ראשית, אני שמח על קיום הדיון הזה ביוזמת חבר הכנסת אחמד טיבי.

חנא סוייד: אני רוצה לציין שבמקביל אני וחברי לסיעה, דב חנין, בעקבות ביקור של סיעת חדש באזור התעשייה בשבוע שעבר, פנינו לוועדת הפנים על מנת לדון שם בהיבטים הסביבתיים של אזור התעשייה ולבקש גם ביקור של ועדת הפנים, סיור באזור התעשייה, על מנת לעמוד מקרוב על הכשלים התכנוניים הקיימים שם.

חנא סוייד: בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת טיבי, אני רוצה לציין שבאמת שזו פעם ראשונה שנכנסתי לטייבה וביקרתי בה, ועומד מקרוב על המצב והתנאים באזור התעשייה בטייבה.

חנא סוייד: זה לא אזור תעשייה, זה שרידי אזור תעשייה.

חנא סוייד: זה כאילו היה שם משהו והיתה איזו מערכה, היתה מלחמה שם וזה מן שדה מערכה שכולם נסוגים והלכים הביתה, אתה רואה מה היה פה.

חנא סוייד: זה המצב שישנו שם.

חנא סוייד: אנחנו מדברים על שרידי אזור התעשייה של טייבה, לצערי הרב.

חנא סוייד: לתדהמתי, גם מכיוון שמשרד התעשייה והמסחר לא פעם אחת ולא פעמיים מתפאר בכך שכל ישובי התעשייה בישובים הערביים הם באזור עדיפות א', במעמד אזור עדיפות א' מטעם משרד התעשייה והמסחר, אמרתי לעצמי: מה זה?

חנא סוייד: זאת תעשייה בישוב ערבי וזה אזור תעשייה או שרידי אזור תעשייה, וזה לא אזור עדיפות א' ולא ב' ולא ג' ולא ת'.

חנא סוייד: כלומר, אתה לא יכול לקיים או לצפות שאזור תעשייה יתפקד וישרת את המטרה שלשמה הוא הוקם.

חנא סוייד: הרי מקימים אזור תעשייה על מנת להגביר את הפעילות הכלכלית, ליצור מקומות עבודה לעובדים.

חנא סוייד: היום מדברים בכלל על פארקי תעשייה, שאתה נכנס ואתה נהנה מהפיתוח הסביבתי, מהמדרכות ומהשטחים הפתוחים.

חנא סוייד: כמובן שאת כל זה אתה לא מוצא שם אבל אם אתה מקים אזור תעשייה או אם אזור תעשייה קיים ואתה לא מאפשר לו לקיים את המטרה שלשמה הוא הוקם, זה לא אפקטיבי וחבל על הכסף של היזמים, שרוב הכסף שהושקע שם לפתח את התשתיות, זה בא מהאנשים עצמם ולא מהמדינה, שלא תהיה כאן טעות.

חנא סוייד: זה לא אזור תעשייה שהמדינה באה והשקיעה ובנתה תשתיות.

חנא סוייד: התושבים הם שהשקיעו, בעלי העסקים הם שהשקיעו לבנות את התשתיות.

חנא סוייד: לכן, אני אומר שההזנחה הזאת של אזור התעשייה מסכלת את המטרה.

חנא סוייד: כאילו שאין אזור תעשייה שם.

חנא סוייד: אני רוצה לקחת רק תחום אחד - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם כדי שאחרים גם יספיקו לדבר כי כולכם נרשמתם לדיבור ואני מניח שאתם רוצים לשמוע גם את האורחים.

חנא סוייד: בהחלט.

חנא סוייד: על מנת לשמור על תרבות הדיון, יפה ניסחת את זה... בזק, תקשורת, איך יכול להיות אזור תעשייה היום?

חנא סוייד: כולנו יודעים שנגיד לא צריך אינטרנט, צריך פקס, לא צריך פקס, לפחות צריך טלפון.

חנא סוייד: את כולם אין שם, באזור התעשייה.

חנא סוייד: כל פעם שמעלים את הענין של שירותי בזק גם באזור התעשייה הזה אבל גם במקומות אחרים בארץ, בישובים הערביים, יש איזה סגירה של אסירים, של עצורים, שנעשית על ידי בזק וזה יוצר פיתיון לאנשים לשרוף את התשתית של בזק.

חנא סוייד: אז מה הפתרון?

חנא סוייד: אולי בשבילך, לא לתת לבזק אם זה משמש פיתיון לעבריינים שישרפו ויחבלו בתשתית של בזק, אז לא לתת לבזק לתת את השירות הזה אם זה גורם לכך שאתה בסופו של דבר תחבל בכל התשתית התקשורתית, גם באזורי תעשייה אבל גם בישובים.

חנא סוייד: לכן, אדוני היושב ראש, לסיכום דברי, אני חושב שהמצב באזור התעשייה בטייבה הוא בכי רע.

חנא סוייד: הוא ממש מחייב התייחסות יסודית לבניה כמעט מחדש.

חנא סוייד: לרה-תכנון, לרה-בניה ורה-סלילה של כל התשתיות, ואנחנו בהחלט צריכים לשמוע הצעות, את הראיה של בעלי העסקים שם ולטכס עצה באיזו דרך צריך לפעול על מנת לשפר את המצב שם.

אחמד טיבי: אדוני, הערת ביניים למה שאמר חבר הכנסת סוויד לגבי האזיקים: לפני 3 ימים השר כחלון, בנוכחותי, התקשר למנכ"ל המשרד לביטחון פנים, מר גנות, ואמר לו: אם זה מה שגורם לשריפה, תבטלו את הקשר הזה בין בזק לאזיקים, תחפשו שיטות אחרות כי אי אפשר לתת את השירות הזה ואנשים ישרפו את הארונות.

כרמל שאמה-הכהן: או לא להשאיר שם אזיקים.

עפו אגבאריה: זה מה ששמים על האסירים...

עפו אגבאריה: את הדבר הזה פתרו בנתניה ולא פתרו בטייבה.

עפו אגבאריה: בנתניה היה אותו דבר, שריפות של מרכזיות כאלה ולא דרשו מהתושבים ולא מבעלי העסקים ולא מהעירייה לתת מקום מוגן.

עפו אגבאריה: גם פה אפשר היה.

אחמד טיבי: גם בנתניה פתרו את בעיות הדואר ובטייבה, בגלל שזה נשרף לא פתרו וכל הזמן מדברים על דברים זמניים.

אחמד טיבי: אגב, אתה יודע שבטייבה אין כרגע סניף דואר?

אחמד טיבי: 40 אלף איש.

אחמד טיבי: .. נשרף הדואר.

אחמד טיבי: אנשים זדוניים, כנראה מקומיים, שרפו את סניף הדואר.

אחמד טיבי: אבל אי אפשר להעניש קולקטיב שלם ולהשאיר אותנו בלי שירות דואר.

אחמד טיבי: אנשים נוסעים לטירה או לכפר סבא, מטילים עומס על תושבי טירה וכפר סבא.

אחמד טיבי: מי צריך לנסוע?

אחמד טיבי: אנשים קשישים, זקנים, נשים.

אחמד טיבי: עכשיו אני מבין שהשר נתן הוראה ויש ישיבה בקרוב בין בזק לבין זאב.

אחמד טיבי: דיברו אתך, מנכ"ל העירייה, ובין נציגים שלנו, כדי למצוא משהו זמני בדרך למשהו הקבוע גם בנושא הדואר.

אחמד טיבי: תודה אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, בעלי העסקים שנמצאים כאן ותושבי טייבה סובלים שנים רבות מהמצב שם.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי שם מספר פעמים ועקבתי אחרי הנושא ויש התכתבויות ביני לבין מר פואד בן אליעזר, שר המסחר והתעשייה לשעבר.

ג'מאל זחאלקה: אז בוא נעמיד עובדות חשובות מאוד לדיון: יש לך מצב טוב, יש כסף לענין הזה.

ג'מאל זחאלקה: לא חסר כסף לנושא.

ג'מאל זחאלקה: מעולם לא היתה טענה ואפילו הוקצו כספים שלא מומשו.

ג'מאל זחאלקה: היו תקציבים של 5 מיליון, כל פעם הקציבו ספציפית לאזור התעשייה הזה, וזה חזר לקופה.

ג'מאל זחאלקה: יש כל שנה הקצבה כספית לאזור התעשייה במגזר הערבי ורוב הכסף חוזר לאוצר.

ג'מאל זחאלקה: איך קורה שיש כסף, לא חסר כסף?

ג'מאל זחאלקה: בדרך כל בוועדות אומרים שאין כסף.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך שלנושא הזה יש כסף.

ג'מאל זחאלקה: התמ"ת לא יכול להגיד שאין כסף.

ג'מאל זחאלקה: לא רק היום יש כסף, היה בעבר מספר פעמים כסף וכל פעם היה חוזר לתקציב.

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את זה כי ראיתי מסמכים בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: מה אומר משרד המסחר והתעשייה בנושא הזה?

ג'מאל זחאלקה: מה התירוץ שלהם?

ג'מאל זחאלקה: ופה צוואר הבקבוק, פה הבעיה, את זה אנחנו צריכים לפתור כוועדת כלכלה, אדוני היושב ראש.

ג'מאל זחאלקה: התירוץ שלהם הוא מוזר מאוד.

ג'מאל זחאלקה: הוא אומר שצריך להעניש את תושבי טייבה פעמיים: פעם אחת לא מקצים להם קרקע לאזור תעשייה, ופעם שנייה, כשהם עושים אזור תעשייה על קרקע פרטית, אנחנו לא יכולים לפתח את זה כי זה על קרקע פרטית.

ג'מאל זחאלקה: איך יכול להיות?

ג'מאל זחאלקה: הרי יש גבול לכל תעלול.

ג'מאל זחאלקה: איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: הבירוקרטיה של התמ"ת מתחבאת מאחורי הטענה הזאת, ויש סחבת של שנים רבות.

ג'מאל זחאלקה: אז הבעיות של אזור התעשייה ידועות ומתועדות.

ג'מאל זחאלקה: התמ"ת מכיר אותן ולא צריך להסביר לו הרבה.

ג'מאל זחאלקה: מצב התחבורה בכי רע.

ג'מאל זחאלקה: גם דברים שאפשר לפתור ללא התירוץ הזה לא נפתרו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, התירוץ הזה עומד על כנו אבל מה זה קשור לפיתוח כבישים באזור?

ג'מאל זחאלקה: מה זה קשור לפיתוח הגישה לאזור התעשייה?

ג'מאל זחאלקה: חוץ מזה, זה אזור תעשייה יבש, אין בו ביוב.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, רק תעשיות מסוימות יכולות להיות בו והתוצאה שהמים זורמים בכביש.

ג'מאל זחאלקה: המצב בכי רע.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאנחנו עומדים בפני בעיה שניתנת לפתרון אם רק יתגלה רצון טוב.

ג'מאל זחאלקה: אם המתכנן והמחליט, יהיה לו מינימום של לויאליות ועמידה מאחורי היעדים שהממשלה אמרה: עידוד תעסוקה במגזר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: איך תעודד תעסוקה אם אתה מזניח אזור תעשייה כזה של עזובה, של הזנחה, שבתי המלאכה עוזבים את המקום וזה לא אטרקטיבי לאף אחד מאף בחינה שהיא, למרות שלא צריך להיות כלכלן כדי להבין שזה אזור תעשייה עם פוטנציאל אדיר בגלל המיקום שלו.

ג'מאל זחאלקה: יש לו מיקום של זהב.

ג'מאל זחאלקה: הוא קרוב לחוצה ישראל, קרוב למרכז, יש אנשים שמוכנים להשקיע ולבנות בו, יש כוח אדם מיומן שיכול לעבוד.

ג'מאל זחאלקה: יש הכל שם, רק חסר הפיתוח.

ג'מאל זחאלקה: את זה צריך לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאנחנו צריכים לשמוע כאן היום, ואני לא רוצה להיכנס לבעיות אחת לאחת.

ג'מאל זחאלקה: יש פה בעיה גדולה מאוד וצריך להקציב לה ולבנות תכנית ואפשר לעשות את זה בתקופה קצרה מאוד ולעשות מהפכה בישוב שסובל מהזנחה בכל תחום שהוא, והעירייה לא שואלת, לא מענין אותה ולא עשתה שום דבר בשנים האחרונות לפיתוח האזור.

ג'מאל זחאלקה: איך הוא אומר?

ג'מאל זחאלקה: תגיד לראש העיר שיכנס אלי, אתה יודע איך פואד מדבר.

ג'מאל זחאלקה: ..

ג'מאל זחאלקה: אמרתי לו: אין ראש עיר שם.

ג'מאל זחאלקה: אף אחד לא שאל אותו על זה.

ג'מאל זחאלקה: התחילו לשלוח מכתבים, לא חשוב, הפרוצדורה לא חשובה כאן.

ג'מאל זחאלקה: אבל מה שיש כאן, יכול להיות פה סיכוי גדול או פספוס גדול.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו צריכים להחליט בוועדה אם אנחנו בוחרים בפספוס או בסיכוי.

ג'מאל זחאלקה: זאת ההחלטה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב ראש, אתמול היינו בסיור השדולה למען השלטון המקומי בעיר צפת, שמונה כ-30 אלף תושבים ובטייבה יש 40 אלף תושבים.

עפו אגבאריה: כשאתה נכנס לעיר אתה רואה את העיר העתיקה ויש איזה שהוא דמיון.

עפו אגבאריה: גם שם יש בתים ישנים ואולי האוכלוסייה גם קצת דומה אבל תסתכל איזה אזור תעשייה, איזה מפעלים, תסתכל איזה תשתיות יש בעיר הזאת.

עפו אגבאריה: וכשאתה בא לטייבה, כשאתה נכנס מאזור בארותיים, אתה רואה את ההבדל בכביש שבין בארותיים ועד צור נתן וצור יגאל.

עפו אגבאריה: כשאתה נכנס לטייבה אתה חושב שאתה נכנס לכפר ולא לעיר.

עפו אגבאריה: זה לא הוגן לתת למקום הזה שם של עיר כאשר התשתית ומה שמתרחש שם זה כפר ולא עיר.

עפו אגבאריה: גם התקציבים שמוקצים לעיר הזאת הם כאלה דלים, שאי אפשר לפתח את התשתיות ולא עת אזור התעשייה.

עפו אגבאריה: עירייה שנשרפה לפני שנה, עד היום עומדת כחורבות וזה מקום לפשיעה ולנרקומנים.

עפו אגבאריה: אותו דבר הדואר.

עפו אגבאריה: עד היום אין דואר והזקנים, שצריכים לקבל את קצבת הזקנה והנכות וכל הדברים האלה.

עפו אגבאריה: אתה נכנס לאזור התעשייה, שזה באמת שם בדוי לאזור תעשייה, ולא תמצא שם מפעלים של תנובה ושל תלמה ולא של שטראוס וכמובן לא של תעשייה אווירית ולא של סולתם ולא דברים כאלה.

עפו אגבאריה: זו תעשייה שהיא מפעלים קטנים, שהם בתי מלאכה פרטיים והם ידידותיים לסביבה.

עפו אגבאריה: למה אני מדגיש את זה שהם ידידותיים לסביבה?

עפו אגבאריה: כי אני שמעתי מאנשים מסוימים כמו השכנים שחושבים ואומרים שכנראה שיהיה שם אזור תעשייה, ואז הם משפיעים לא לפתח את אזור התעשייה הזה.

עפו אגבאריה: אזור התעשייה הזה סובל מהרבה דברים, וכל הדברים כבר נאמרו, גם מבחינת בזק וגם מבחינת החשמל והביוב והניקוז.

עפו אגבאריה: אז איך אפשר שאנשים שמפעילים מפעלים כאלה קטנים, בתי מלאכה, שכל אחד מפרנס כמה משפחות.

עפו אגבאריה: 5,6,10,20 משפחות, שמהמפעלים האלה הם מתפרנסים.

עפו אגבאריה: אם לא נותנים להם את האפשרות להתפתח, אתה גם יכול לגרום לאבטלה.

עפו אגבאריה: כשאתה מונע מהאנשים האלה להתפתח, יש אוכלוסייה שהולכת להיות ענייה ואז הולכת להיות גם פשיעה.

עפו אגבאריה: הדברים האלה, לדעתי, צריכים לקחת אותם בחשבון גם משרד הפנים וגם משרד התשתיות ואני מקווה שהם מיוצגים פה, ויתנו לנו את התשובות.

עפו אגבאריה: למה מצור נתן או צור יגאל עד טייבה, הקטע הזה של הכניסה לאזור התעשייה גם לא מפותח.

עפו אגבאריה: זה בשיפוט מע"צ ולא רק העירייה.

עפו אגבאריה: אתם יודעים שכסף יש במע"צ וכולם יודעים את זה.

עפו אגבאריה: לכן, אני חושב שהמצב הזה הוא בלתי סביר ובלתי אפשרי.

עפו אגבאריה: לכל אחד מאתנו יש את החברים שלו והוא מבקר שם ורוב חברי הכנסת מבקרים שם ואפילו אני יודע שפואד בן אליעזר ביקר שם והיה בחתונה רק לפני כמה חודשים, ודיברו אתו על הדברים האלה - -

קריאות: פואד גמר.

קריאות: ..

עפו אגבאריה: בסדר, הוא גמר אבל יש המשך.

עפו אגבאריה: זאת אומרת, הבעיה ידועה.

עפו אגבאריה: לכן, יש מקום שתצא החלטה מהוועדה הזאת, להצטרף לענין הביקור אבל חוץ מהביקור צריך המלצות לחייב את הגורמים הנוגעים לדבר לעשות תכנית כדי לשפר את המצב ולתת תכנית פיתוח לאזור התעשייה.

עפו אגבאריה: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: ראשית, הנושא, כפי שהולך ומתברר פה, הוא הרבה יותר רחב מאשר דיון מהיר.

כרמל שאמה-הכהן: דיון מהיר זו אולי הדרך להעלות את הנושא על סדר היום אבל זו לא הדרך למצות אותו.

כרמל שאמה-הכהן: לפני שיחליף אותי חבר הכנסת טיבייב בניהול הישיבה כי לא חשבתי שזה יימשך כל כך הרבה זמן, אני מקבל את ההזמנה מבחינתי, כבר ביום חמישי זה בשעות הבוקר, אם תוכלו לארגן, אני אגיע.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתם לא מצליחים במשך זמן, אני לא מדבר על מתקן של בזק או משהו נקודתי אחר אלא בכלל, בתשתית של אזור התעשייה, בתפישה שלו, בשיקום שלו, לקדם הצעת חקיקה לגבי אזור התעשייה טייבה, שדרוגו או איך שלא נקרא לזה, עם מנגנונים הוגנים.

כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להגיד לכם שזו הדרך להפעיל מנוף על משרדי הממשלה, כי אין משרד שיכול להתנגד, כך נראה לי, להפוך אזור תעשייה ולהשאיר אותו 100 שנה אחורה ולא לקדם אותו.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי בזק, אני מניח שהם יציגו טענות לגבי חוסר האונים שהם ניצבים בו אל מול התופעות של הפגיעות המכוונות שנעשות במתקנים שלהם, וצריך לבחון מה הפתרונות הנקודתיים לדברים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: נושא מעניין.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבי יתאם אתי בסביבות השעה 10:00,11:00, ואני אשמח להגיע כדי לראות את הדברים בעיניים.

יגאל יוסף: אדוני היושב ראש, אפשר כמה משפטים בענין של טייבה?

אחמד טיבי: אגב, לפני שיגאל ידבר, אני נפגשתי עם השר בן אליעזר לפני שפרש, והסיכום היה שמר יגאל יוסף יבקר במקום.

אחמד טיבי: אז תצטרף לביקור גם.

יגאל יוסף: אני מנהל מינהל אזורי פיתוח בתמ"ת ומטפל בפיתוח אזורי תעשייה.

יגאל יוסף: ואכן, אזורי תעשייה של כל המגזר הוא א', רק בשונה.

יגאל יוסף: הוא התקבל לא מזמן וזה לא שיש לו אופק גדול מאוד של זמן מבחינת א' ולכן אין את ההשפעה.

יגאל יוסף: היתה החלטת ממשלה שנתנה בהתחלה כ-2 מיליון שקל לשקם את הכביש המרכזי.

יגאל יוסף: התחלנו לעבוד שם ולצערי הרב, חלק מהכסף הלך רק על התייקרויות על עיכובים שהיו בגלל פלישות וכל מיני בעיות.

יגאל יוסף: הייתי בשטח כדי לנסות למצוא פתרונות.

יגאל יוסף: אחר כך הוספנו עוד מיליון וחצי כדי להמשיך את הכביש.

יגאל יוסף: צריך הרבה מאוד כסף כדי לקדם את כל אזור התעשייה.

יגאל יוסף: ההיקף הכספי המוערך על ידינו הוא כ-45 מיליון שקל כדי לשקם את כל התשתיות.

יגאל יוסף: המשרד שלנו, היחידה שלי, מטפלת בשוטף רק איפה שמשווקים ולא בקרקע פרטית אבל היו החלטות ממשלה שהתייחסו לקרקע פרטית ולשדרוג.

יגאל יוסף: זה נקרא שדרוג האזור הזה, זה לא אזור חדש.

יגאל יוסף: לכן, צריכה להיות החלטת ממשלה או תקציב מיוחד בענין הזה, ואז אין שום סיבה כי הכסף לא חזר מעולם לאוצר.

יגאל יוסף: זה עבר דרכנו ועבדנו, בדרך כלל, בהתאם לכספים שהיו לנו.

עפו אגבאריה: - -

קריאה: הכסף עד היום קיים?

יגאל יוסף: לא, אנחנו ביצענו ואנחנו מבצעים שם בכ-3.5 מיליון שקל וזה לא מספיק, זה טיפה בים.

חנא סוייד: כלומר, על פי הגדרה האזור תעשייה הוא - -

ג'מאל זחאלקה: ההקצבה היתה 5 וניצלתם פחות מ-3.

ג'מאל זחאלקה: טוב, לא חשוב, לא אתווכח איתך אבל כסף לענין הזה לא חסר, יש תקציב.

יגאל יוסף: ברשותכם, הפתרון היחיד, כמו שבעבר התקבלו החלטות ספציפיות לנושא קרקעות פרטיות ונושא של שדרוג צריך לבוא.

יגאל יוסף: היתה תכנית חומש שהתקבלה רק לא מזמן וטייבה - -

עפו אגבאריה: אבל יש תכנית מאושרת של אזור התעשייה.

יגאל יוסף: רגע.

יגאל יוסף: החלטת ממשלה שהתקבלה לא מזמן על 13 ישובים, וטייבה לא נכנסה לזה.

אחמד טיבי: כי יש ועדה ממונה.

יגאל יוסף: אני אומר עובדות, אני לא בצד הפוליטי אלא בצד המקצועי.

יגאל יוסף: המתכונת של טיפול זה באותה החלטת ממשלה או דומה לה, כדי לקדם את הענין של טייבה, ואני מסכים שיש שם הזנחה נוראית, יש גם בעיות בשטח שצריך לטפל בפלישות של אנשים שחדרו לשטחים הציבוריים, לכבישים, וגם זו בעיה שצריך להתמודד אתה.

יגאל יוסף: זה הכיוון לפתרון.

חנא סוייד: אתה מדגיש שהאזור הוא אזור עדיפות א', שבעלי העסקים ידעו שהם יושבים באזור תעשייה בעדיפות א'.

יגאל יוסף: ההגדרה התקבלה בזמנו, נדמה לי ב-2006 בהחלטת ממשלה, שכל - -

חנא סוייד: כן, אני יודע.

חנא סוייד: טוב שהם ידעו שהם נמצאים באזור תעשייה בעדיפות לאומית א'.

חנא סוייד: זה נותן להם הרגשה טובה.

יגאל יוסף: אדוני חבר הכנסת, זה צריך להיות עם תקציב מיוחד לאדמה פרטית.

יגאל יוסף: הבעיה שזה קרקע פרטית וצריך להיות תקציב מיוחד לאדמה פרטית.

אחמד טיבי: יגאל, חשוב שתצטרף לסיור ביום חמישי.

אחמד טיבי: זה חשוב.

יגאל יוסף: אני אבוא.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת טיבייב, אני מבקש ממך להחליף אותי כי אני חייב לזוז.

רוברט טיבייב: מי אתה רוצה שידבר, חבר הכנסת טיבי?

אחמד טיבי: אני מבקש שהמהנדס ג'לאל מנסור יצטרף לשולחן.

אחמד טיבי: הוא מטירה אבל כמעט מטייבה.

אחמד טיבי: יש לו אינטרס במקום, הוא בעל עניין.

ג'לאל מנסור: כרקע כללי, אזור התעשייה של טייבה, השטח שלו כ-300 דונם.

ג'לאל מנסור: האזור הזה אושר כבר בשנות ה-70 של המאה שעברה.

ג'לאל מנסור: זאת אומרת, אנחנו מדברים כמעט על לפני 40 שנה.

ג'לאל מנסור: ההפקדה היתה בשנות ה-70 ואולי מתן תוקף היה לגבי חלק.

ג'לאל מנסור: לפני 83 בטוח.

ג'לאל מנסור: מהאזור הזה יש מערכת דרכים של שטח של כמעט 80 דונם, 80 אלף מטרים רבועים.

ג'לאל מנסור: ההבטחות לשיפור אזור התעשייה הזה התחילו לפני 20 שנה בערך, ואני הייתי בתמונה כי ליוויתי את התכנון של הדבר הזה.

ג'לאל מנסור: משרד המסחר והתעשייה לפני 20 או 22 שנים החליט לתכנן את האזור הזה תכנון מפורט.

ג'לאל מנסור: משום מה, אני התחלתי לתכנן את האזור הזה וכמובן היו גם יועצים אחרים של ביוב ומים, אבל אני מתכנן כבישים במקצועי.

ג'לאל מנסור: לאחר שהתחלנו לתכנן, הוקצב לתכנון הזה בזמנו 600 אלף שקל כאשר התכנון הראשוני, של כמעט 15% מסך כל התכנון.

רוברט טיבייב: ה-600 אלף זה 15%?

ג'לאל מנסור: התכנון המוקדם הוא 15%.

ג'לאל מנסור: זאת אומרת, לאחר שביצענו את התכנון המוקדם, עצרו את ההמשך.

רוברט טיבייב: מה זאת אומרת עצרו?

רוברט טיבייב: הפסיקו.

ג'לאל מנסור: לא המשיכו בטיפול.

רוברט טיבייב: משרד התמ"ת או משרד האוצר?

ג'לאל מנסור: משרד המסחר והתעשייה.

ג'לאל מנסור: מאז אנחנו כמעט כל שנה אנשים מגיעים אליהם, אנשים פוליטיים, ומשתנה התדירות - -

רוברט טיבייב: ישנו פה יושב ראש הוועדה הממונה של טייבה?

אחמד טיבי: המנכ"ל.

אחמד טיבי: אין יושב ראש.

אחמד טיבי: היה.

אחמד טיבי: המצב בטייבה זה אנדרוגינוס, אדוני.

אחמד טיבי: אפשר לכתוב על זה ספר.

רוברט טיבייב: אני ביקרתי כמה פעמים בטייבה ויש לי גם חבר בטייבה.

אחמד טיבי: אל תגיד את שמו...

אחמד טיבי: האמת היא, שאין כרגע יושב ראש ועדה ממונה.

אחמד טיבי: האמת שאין קופצים על התפקיד, זה לא תפקיד קל.

רוברט טיבייב: יש מישהו שמנהל את העיר היום?

זאב אורפז: ברשותך, יש היום יושב ראש ועדה ממונה שהוא פקיד של משרד הפנים, שמגיע פעם בחודש לעירייה או משהו כזה.

זאב אורפז: עיריית טייבה היא עירייה בהקפאת הליכים והיא מנוהלת על ידי בית המשפט באמצעות נאמן.

זאב אורפז: למעשה, הניהול השוטף, הכללי, מבוצע על ידי הנאמן ועל ידינו, הצוות המנהל של העירייה.

זאב אורפז: אנחנו נמצאים בעיר כל הזמן ומנהלים את העירייה.

זאב אורפז: אם כבר התחלתי לדבר, אולי אני אמשיך...

קריאות: שהמהנדס ימשיך בדברו.

רוברט טיבייב: אני אתן לך עדיפות.

רוברט טיבייב: אני רוצה להבין, היו"ר הממונה הוזמן לוועדה?

זאב אורפז: אנחנו קיבלנו הזמנה וביקשו לשלוח שלושה נציגים.

זאב אורפז: שלחנו שלושה נציגים ונמצא פה מהנדס העיר, נמצא פה מהנדס הוועדה לתכנון ובניה ואני נמצא פה, אני מנכ"ל העירייה.

זאב אורפז: אנחנו חושבים שאלה הגורמים שיכולים לתת תשובה.

רוברט טיבייב: הבנתי, אתה דיפלומט.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר לך שראש העיר מגיע פעם בחודש.

ג'מאל זחאלקה: שמעת דבר כזה בחיים?

זאב אורפז: הוא לא ראש עיר.

זאב אורפז: אני לא אמרתי את זה בביקורת, אל תשים דברים בפי.

זאב אורפז: הוא פקיד של משרד הפנים.

זאב אורפז: מכיוון שהמשרד לא מצליח למצוא ממונה, יושב ראש ועדה קבוע, ועל זה יש לי ביקורת - -

רוברט טיבייב: אם ההגדרה היא שהוא פקיד, אני מקבל את זה כי גם באופקים, אצלי, זה אותו סיפור.

ג'לאל מנסור: מאחר ואני מלווה את הענין הזה כבר כמעט 30 שנה, היו הרבה הבטחות.

ג'לאל מנסור: אני רוצה שתדעו שהישיבה הזאת לא באה לגלות דבר חדש אלא היא מגלה כמה שהענין חמור וכל מי שהיה מעורב בענין הזה, כמה אכזבות היו לו במשך כל השנים כי כל שר שהגיע, התושבים הזמינו אותי והייתי נוכח והיו הבטחות מכאן ועד כמה שאתה רוצה.

ג'לאל מנסור: הובטחו הרבה מיליונים אבל לצערנו, דבר מזה לא יצא עד היום.

ג'לאל מנסור: עובדתית, מה שאני רוצה להגיד כאן בתור מי שמלווה את אזור התעשייה הזה מבחינה תכנונית, עד היום האזור הזה לא תוכנן.

ג'לאל מנסור: אין שם תכנון של מערכת ביוב, אין מים - -

רוברט טיבייב: אין תכנון אפילו?

ג'לאל מנסור: אין תכנון.

ג'לאל מנסור: יש תכנית מתאר בתוקף.

ג'לאל מנסור: זאת אומרת, סטטוטורית יש לנו תכנית טאבה - -

יגאל יוסף: שאלה קטנה: אתה נפגשת אתי באזור התעשייה עצמו?

ג'לאל מנסור: כן.

ג'לאל מנסור: באזור התעשייה בכללותו, אין שם תכנון של כל המערכות האלה.

ג'לאל מנסור: יש שם קטע של כביש הגישה הראשי, ששם אכן תוכן הכביש והוא באורך של 800 מטר, ברוחב 20 מטר.

ג'לאל מנסור: בוצע תכנון לכביש הזה, תכנון חלקי כמובן, לא לכולו אלא עד קטע מסוים.

ג'לאל מנסור: בשנה שעברה הוקצו לכביש הזה כספים.

ג'לאל מנסור: אני רוצה לוודא, אין לי את האינפורמציה המדויקת אם הכסף הזה שהוקצה - -

רוברט טיבייב: על ידי משרד התחבורה?

ג'לאל מנסור: משרד המסחר והתעשייה.

רוברט טיבייב: אני רוצה להבין: לכבישים זה דרך התמ"ת?

אחמד טיבי: באזורי תעשייה כן.

ג'מאל זחאלקה: הגישה למקום זה משרד התחבורה, בתוך המקום זה תמ"ת.

יגאל יוסף: החלק הפנימי של אזור התעשייה זה תמ"ת.

ג'לאל מנסור: בשביל לפתח רק את הכביש הראשי של אזור התעשייה נדרשים בין 8 ל-12 מיליון שקל.

ג'לאל מנסור: בשביל לפתח את הביוב, את המים, הניקוז והסלילה והמדרכות.

ג'לאל מנסור: הוקצה לזה בשנה שעברה או לפני כן, אני לא יודע לאיזה שנה לייעד את זה, סכום מסוים שידוע לי על הענין זה.

ג'לאל מנסור: אפילו המעט הזה שבא לבצע חלק מהכביש, לא כל הכסף הזה נוצל, עד כמה שידוע לי.

ג'לאל מנסור: אם למישהו יש אינפורמציה אחרת, שיתקן אותי.

יגאל יוסף: אני יכול לעדכן אתכם שהכסף הזה, בשלב הראשון זה ה-2 מיליון שקל.

יגאל יוסף: הבעיה היא שחלק נכבד מהכסף הזה הלך בגלל העיכובים של טענות הפלישה שם של בעלי העסקים.

יגאל יוסף: ב.

יגאל יוסף: אי התנועה שבוצע, היית אתי בשטח, בעלי העסקים פרצו את זה כדי שיוכלו להיכנס לעסקים שלהם ואז ביקשתי ממך לעשות תכנית שתתאים לכולם, שלא ישברו את זה.

יגאל יוסף: אז חלק מזה הלך להתייקרויות של הקבלן על זה שהוא לא עבד.

יגאל יוסף: כמו כן, הוספתי עוד מיליון וחצי שקל כדי להמשיך את הקטע של הכביש ולסגור אותו לכיוון הכניסה.

ג'לאל מנסור: אדוני, אני מעריך מאוד את המאמץ ואת מה שאתה עושה שם.

ג'לאל מנסור: היינו בשטח, ועצם זה שהגעת אני הרגשתי שאתה באמת מעוניין לתת יד ולקדם את הענין הזה.

ג'לאל מנסור: אבל כל מה שמסביב, שהקבלן קיבל התייקרויות על דברים שלא ביצע בגלל עיכובים, זה דברים שאני בתור מתכנן וגם בתור אזרח רגיל שהממשלה מקציבה כספים והכסף הזה לא הולך ליעד האמיתי שלו, זה קצת מקומם.

ג'לאל מנסור: הכסף הזה אמור להגיע לרווחת התושבים ובסוף, הוא הולך בגלל התייקרויות קבלן ועיכובים, וזו סוגיה אחרת.

ג'לאל מנסור: תכלס, בשביל לעשות את הענין הזה, אם נלך לגישה של עוד מיליון ועוד חצי מיליון , זו לא השיטה.

רוברט טיבייב: כסף ליד לא הגיע.

ג'לאל מנסור: מה שנעשה כל יום, אני נמצא שם, נהיה יותר גרוע בגלל שזה לא הושלם.

ג'לאל מנסור: המדרכות שעשו שם באופן חלקי מתקלפות.

ג'לאל מנסור: ההפרדה באמצע, כל אחד אדון לעצמו.

ג'לאל מנסור: אז אם הענין הזה לא יטופל בצורה רצינית - -

רוברט טיבייב: על ידי מי?

ג'לאל מנסור: על ידי התמ"ת.

ג'לאל מנסור: הם צריכים לתפוס את הענין הזה.

ג'לאל מנסור: היום במגזר הערבי הגיעו למסקנה מלפני 20 שנה, וכל חברי הנסת יודעים את זה.

ג'לאל מנסור: משרד התחבורה, בשביל לממש פרויקטים בסקטור הערבי, הוא לא עושה את זה דרך העיריות.

ג'לאל מנסור: הכסף מועבר ישירות לחברות מנהלות וזה מקיף ונתיבי הגליל, כל המושגים מוכרים היום.

ג'לאל מנסור: בשביל לבצע את העבודה כמו שצריך אסור שהדבר הזה יעבור דרך העיריות.

ג'לאל מנסור: לצערנו, העיריות בסקטור הערבי הן במצב לא טוב - -

חנא סוייד: לא בטייבה...

רוברט טיבייב: אגב, לא מזמן ביקרתי בכפר של חבר הכנסת, עילבון.

רוברט טיבייב: מקום יפה.

חנא סוייד: זה ישוב שאני בניתי או תרמתי להקמתו.

ג'לאל מנסור: ההערכות שלי, אני לא יודע עד כמה הן מעודכנות אבל בשביל לפתח את האזור הזה שישתווה לפחות למה שאנחנו מכירים בסביבה.

ג'לאל מנסור: טייבה היא במרכז והיא מרוחקת מכפר סבא אולי 10 ק"מ.

ג'לאל מנסור: זה לא מקום נידח.

ג'לאל מנסור: ליד אזור התעשייה הזה נבנית עיר שאולי תהיה הכי יפות בישראל, צור יצחק, ששם בונים הכי מפואר שיכול להיות.

ג'לאל מנסור: אדבר בשני משפטים לא כמהנדס אלא מה שאני מרגיש בתור אזרח ערבי שם: טייבה, אם הממשלה ואתם לא תתנו יד לקידום האזור תעשייה, שהוא יכול להעמיד את העיר על הרגלים, טייבה תהיה מעמסה על כל מדינת ישראל.

ג'לאל מנסור: הנזק שהחברה הזאת יכולה לייצר למדינה הזאת בכלל פי מאה יותר גדול מאשר ה-40 או 50 מיליון שתשקיעו באזור התעשייה הזה, שיכול לספק מקומות עבודה לאלפי אנשים.

רוברט טיבייב: כמה מועסקים שם נכון להיום, באזור התעשייה?

קריאה: כ-1000, 1200 עובדים.

קריאה: אבל אם יתפתח האזור, אפשר אפילו להגיע ל-6000.

ג'לאל מנסור: אני מעריך שאפילו ליותר.

ג'לאל מנסור: אם תיקח את השטח הזה ותשווה אותו למשהו ברעננה או בכפר סבא, אני חושב שאתה יכול להגיע אפילו ליותר.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אולי לפני שזאב ידבר, ידבר סינאן ואחר כך סאג'י.

סינאן עזאם: כבוד היושב ראש, אני בעל מפעל באזור התעשייה טייבה.

סינאן עזאם: אני נמצא שם 15 שנה.

סינאן עזאם: למעשה, סובלים 15 שנה.

סינאן עזאם: אנחנו הקמנו, ויש לי פה נציגים של כמה עסקים מטייבה, זה חלק קטן מהקיימים, אנחנו נציגות.

רוברט טיבייב: במה אתה מתעסק?

סינאן עזאם: יש לי בית חרושת לייצור מצמדים של משאיות ואנחנו גם מייבאים.

סינאן עזאם: אנחנו מעסיקים 22 עובדים וכנ"ל גם כל העסקים, חלק מעסיקים 10,15,20.

סינאן עזאם: זה מגיע ל-1000,1200 עובדים שמועסקים באזור הזה.

סינאן עזאם: התנאים הם באמת בלתי אפשריים להקים עסק.

סינאן עזאם: זה כמו לשתול שתיל ולא לתת לו מים, לא להשקות אותו.

סינאן עזאם: בכל זאת, שורדים תקופה ארוכה.

סינאן עזאם: במקום שהדברים ילכו קדימה, אנחנו הולכים אחורה.

סינאן עזאם: מה שנהרס, לא מתקנים.

סינאן עזאם: אני גם לא פוטר את העירייה שאיננה.

סינאן עזאם: פשוט אין עירייה.

רוברט טיבייב: אבל יש לכם נכס, אחמד טיבי.

סינאן עזאם: פעם היתה עירייה שלא היתה קיימת אבל גם לא היתה גובה.

סינאן עזאם: מי ששילם, שילם ומי שלא, לא.

סינאן עזאם: היום העירייה גובה אבל היא לא אחראית על שום דבר אחר.

סינאן עזאם: אפילו אשפה, אפילו מים לא מגיעים באופן סדיר.

סינאן עזאם: אין ביוב, אין ניקוז.

סינאן עזאם: גם שולחים את הפקח של איכות הסביבה לתת דוחות כשאין שום אלמנט כדי ליישם את הדרישות של איכות הסביבה.

עפו אגבאריה: יש פינוי אשפה?

סינאן עזאם: אין.

סינאן עזאם: לא מקבלים שום דבר ואין גם פינוי אשפה.

סינאן עזאם: אנחנו פנינו הרבה פעמים למשרד התמ"ת וביקרו אצלנו הרבה שרים.

סינאן עזאם: אפילו רן כהן ביקר אצלנו כשהיה שר התמ"ת ואלי ישי ופואד.

סינאן עזאם: כולם הבטיחו ושום דבר לא התקיים.

סינאן עזאם: האזור מאושר ואני שמח שהמהנדס ג'לאל דיבר ונתן סקירה על המצב הפורמאלי של האזור.

סינאן עזאם: האזור מאושר, כל המבנים מאושרים, כל העסקים מאושרים כדת וכדין אבל לא מקבלים שום דבר.

סינאן עזאם: אני רוצה להגיד גם בקשר לענין של בזק: איך אפשר לנהל עסק בימים אלה, בלי תקשורת?

חנא סוייד: - - -

סינאן עזאם: הרי היום כל דבר קיים על תקשורת.

סינאן עזאם: בלי אימייל, בלי פקסים, בלי טלפון?

סינאן עזאם: טלפונים כדי ליצור קשר עם הספקים ועם הלקוחות.

סינאן עזאם: איך אפשר?

סינאן עזאם: זה כמעט בלתי אפשרי.

סינאן עזאם: הנגישות, אני לא רוצה לחזור על כל הדברים, הם אמרו כמעט הכל.

סינאן עזאם: הנגישות היא גם כן בלתי אפשרית.

סינאן עזאם: אני רוצה לספר סיפור: היה לי אורח מהודו, והודו זה לא שוויץ.

סינאן עזאם: הבאתי אותו מבית המלון בהרצליה אלי לעסק.

סינאן עזאם: כשעברנו את כוכב יאיר והתקרבנו לטייבה, ראיתי אותו ככה נבהל.

סינאן עזאם: אחר כך הוא שאל אותי: תגיד לי, אנחנו עדין בגבולות ישראל?

סינאן עזאם: הוא לא שאל בציניות אלא באמת.

סינאן עזאם: הוא חשב שעברנו מדינה למדינה אחרת.

סינאן עזאם: לכן, אני באמת רוצה לשמוע ואני שמח שיש הרבה נציגים פה גם של העירייה וגם של בזק.

סינאן עזאם: בזק בקשו שנשמור על ארון הטלפונים.

סינאן עזאם: אני לא יודע איך אנחנו יכולים לשמור.

סינאן עזאם: למצוא פתרון זה לא בעיה איך לשמור.

סינאן עזאם: הם גם מקבלים תמורה לכל השירותים שהם נותנים והם יכולים למצוא את הפתרון.

סינאן עזאם: הם יכולים להתייעץ אתנו אולי איך לשמור אבל שאנחנו נשמור?

סינאן עזאם: זה בטח שלא.

סינאן עזאם: אפשר לשים קווים של ...

סינאן עזאם: וזה עולה 10,000 שקל.

סינאן עזאם: שמים את זה על הארון הזה.

סינאן עזאם: מה, מישהו יפרוץ בטון בשביל לשרוף ארון?

סינאן עזאם: אבל אם זה ככה, מתחת ליד, זורקים גפרור וזה מתקלח.

סינאן עזאם: מה הבעיה?

עפו אגבאריה: הרי בנתניה היתה אותה בעיה ומצאו פתרון.

ליאת זק: אני מנהלת אגף רגולציה בבזק.

ליאת זק: לא רק בנתניה, גם באום אל פאחם.

ליאת זק: אני אעשה את זה קצת יותר מסודר.

ליאת זק: קודם כל, - -

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יכולים לשנות טקטיקה ולהגיד שאפשר להסתדר בלי בזק.

ג'מאל זחאלקה: בזק זה לא חובה.

ליאת זק: אתה צודק.

ליאת זק: אגב, אני מתפלאת שאנחנו החברה היחידה שיושבת פה.

ליאת זק: חבר הכנסת צודק, יש לנו חברה מתחרה בשם הוט שיש לה חובת פריסה אוניברסאלית.

ליאת זק: אני מתפלאת שאנחנו החברה הפרטית היחידה שנמצאת פה.

סינאן עזאם: נכון שאתם היחידים פה כי אתם היחידים שנמצאים אצלנו כי התשתיות כל כך ישנות.

סינאן עזאם: אגב, התשתית באזר התעשייה בטייבה היא מ-1960.

ליאת זק: בזק ממלאת אחר חובת השירות האוניברסאלית ומגיעה לכל מקום ואז, באים בטענות רק לבזק.

ליאת זק: אני אמנם אשיב לטענות אבל כדאי שתדעו שיש עוד חברות תקשורת שמחויבות להגיע למקום והן סובלות, כנראה, מאותם דברים שאנחנו סובלים.

ג'מאל זחאלקה: גם אתם חייבים.

ליאת זק: גם אנחנו חייבים וגם הוט.

ליאת זק: אנחנו חייבים ונמצאים.

ליאת זק: אני רוצה להגיד ששמעתי פה גם את כל הבעיות, שחלקן לא נוגעות דווקא לתקשורת וברור לנו גם מההיכרות שלנו מצד התקשורת, שמדובר בבעיה שצריכה להיות מוטלת לפתחם של גורמי הממשלה הרלוונטיים וגם לפתחם של חברי הכנסת, ותכף אגיד למה אני מתכוונת.

ליאת זק: אתם צריכים להבין שהאינטרס שלנו, לנו יש שם תשתיות.

ליאת זק: האינטרס שלנו הוא לתת שירות לתושבים בלי הפרעות באיכות טובה.

ליאת זק: אנחנו נהנים מזה באותה מידה.

ליאת זק: הענין הוא, שכמו שאתם יודעים, האזור הזה סובל מפגיעות וונדליזם וחבלות חוזרות ונשנות.

ליאת זק: הצתות, גניבות כבלים, חיתוכים, הצתות של ארונות סעף וכולי וכולי.

ליאת זק: אתם מכירים את הנושא, מן הסתם, יותר טוב ממני.

ליאת זק: אנחנו משפצים ארונות ושורפים אותם עוד פעם.

ליאת זק: עובדים שלנו, אחרי שהארון נשרף, מקבלים איומים שאם הם ישפצו את הארון הוא יוצת שוב פעם.

ליאת זק: שמו ליד אחד הארונות שלנו בקבוק תבערה - -

רוברט טיבייב: מאיזו סיבה?

קריאות: - -

ליאת זק: אם אתה שורף את הארון, אתה יכול לצאת ממעצר הבית בלי בעיה.

ליאת זק: ..

קריאה: את מדברת הרבה שטויות אבל שם, באזור התעשייה, רק מקום אחד שיש בו תשתיות.

ליאת זק: אני מדברת רק על תקשורת, על בזק.

קריאה: אי אפשר להתחבר לשום חברה אחרת חוץ מבזק.

רוברט טיבייב: לא, לא להפריע.

ליאת זק: אנחנו נשמח לתת שם שירות אבל אתם צריכים להבין שהפתרון לא בידינו.

ליאת זק: אנחנו משפצים ארונות ושורפים אותם יום אחרי יום.

ליאת זק: יש לי תיעוד של ארונות ששיפצנו ושרפו, שיפצנו ושרפו.

ליאת זק: זה לא פתרון לבוא אלינו ולהגיד - -

סינאן עזאם: אבל למה אתם זורקים את הארון ברחוב, הוא חשוף - -

אחמד טיבי: מה היה הפתרון בנתניה ובישובים אחרים כדי למנוע שריפות?

ליאת זק: אני אתייחס לזה.

ליאת זק: זה לא הפתרון.

ליאת זק: אני חושבת שהפתרון הוא ברמה הרבה יותר גבוהה ולאומית ותכף אגיד גם את זה.

ליאת זק: אנחנו, כיוזמה שלנו, כמו שעשינו באום אל פאחם בשיתוף עם העירייה, לחפש ארון חלופי ולשים ארון במקום שהוא יותר סגור, יותר מוגן כדי שהוא לא יישרף יום למחרת ולתת את השירות הטוב ביותר אבל זו יוזמה פרטית שלנו.

ליאת זק: אנחנו נפגשנו גם עם העירייה ואנחנו נשמח למצוא פתרון כזה, אבל זו יוזמה פרטית שלנו.

רוברט טיבייב: סליחה, אני מתנצל.

רוברט טיבייב: אני רוצה את ההתייחסות של מנכ"ל העירייה.

זאב אורפז: אני את ההצעה הזאת שומע פעם ראשונה.

זאב אורפז: המהנדס פה ואני לא בטוח שהוא שמע את ההצעה הזאת.

ליאת זק: יש לי פה תיעוד של פגישה אתכם.

זאב אורפז: תראו, באופן עקרוני, אם יש הצעה כזאת לפתרון, ברור שניישם אותה.

זאב אורפז: הרי אין שום בעיה למצוא מקום, לשים ארון ולעשות כל מה שצריך כדי לאבטח אותו אבל אני רק לא בטוח שזה יעזור כי אני רוצה להזכיר לך שגם אין בניין עירייה.

חנא סוייד: שרפו שם את העירייה.

ליאת זק: זה עצוב מאוד.

זאב אורפז: אני רוצה להזכיר לכם שאין דואר - -

קריאות: אין תשתיות - - -

רוברט טיבייב: סליחה רבותי.

רוברט טיבייב: עכשיו זכות הדיבור למנכ"ל העירייה.

זאב אורפז: אני אתחיל מהסוף ותכף אני ארחיב טיפה.

זאב אורפז: אני מזכיר לכם שגם בנק לאומי עוזב את טייבה ואני מניח שאתם יודעים את זה.

זאב אורפז: זאת אומרת שעיר של 40 אלף תושבים תישאר עם בנק אחד, בנק הפועלים ואני מקווה שהם יישארו.

זאב אורפז: אני אומר את זה פה, כי אני חושב שזה הפורום פה, בכנסת, אולי תצליחו אתם ליצור לחץ על בנק לאומי, בוועדת הכלכלה - -

אחמד טיבי: יצרנו ועצרנו את זה לפני כמה חודשים, הוא העביר את המחלקה העסקית.

חנא סוייד: עם אזור תעשייה כזה, למה שבנק יפתח סניף בטייבה עם אזור תעשייה כזה?

זאב אורפז: תכף נדבר על אזור התעשייה.

ג'מאל זחאלקה: מה יש לך בקשר לבנק לאומי, כי הם אמרו לנו אחרת.

זאב אורפז: אני יודע שהם עובדים היום על שיפוץ הסניף בצור יגאל - -

אחמד טיבי: זה היה מזמן.

אחמד טיבי: המנכ"לית לפחות כך אמרה לי.

אחמד טיבי: העסקי העבירו והסניף נשאר.

זאב אורפז: לגבי אזור התעשייה: אני מסכים עם כל התיאור העובדתי כפי שניתן פה לגבי אזור התעשייה.

זאב אורפז: אני רק רוצה להזכיר שהמצב באזור התעשייה לא התחיל לפני שלוש שנים כשהגיע נאמן לעיר אלא הרבה הרבה קודם אפשר היה להבין שכל הצרות של טייבה התחילו עם הנאמן, כשהגיע לעיריית טייבה.

קריאות: רק החמירו.

רוברט טיבייב: בבקשה לא להפריע לו.

רוברט טיבייב: לאחר שיסיים את דבריו תוכלו לשאול שאלות.

זאב אורפז: הנאמן הגיע לטייבה משום שטייבה היתה עיר חדלת פירעון, שאם היתה חברה ולא עיריייה, היא היתה מתפרקת לחלוטין.

זאב אורפז: כשהגענו לטייבה אף מערכת לא עבדה.

זאב אורפז: מצב הרחובות מבחינת לכלוך היה כזה מכונות טאטוא לא יכלו לטאטא כי היה גובה של מטר, מטר וחצי אשפה.

זאב אורפז: היה צריך לבוא עם כפות וטרקטורים כדי להרים את הלכלוך הזה.

קריאה: 50 שנה אני בטייבה ולא ראיתי דבר כזה.

קריאה: רק ב-3 השנים האחרונות החמיר.

זאב אורפז: כל דבר כזה מתועד.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו בואו נדבר על האזור תעשייה.

זאב אורפז: אנחנו 3 שנים בטייבה ואנחנו חיים רק ממה שאנחנו מקבלים בגביה.

זאב אורפז: זאת אומרת, אנחנו לא מקבלים שום דבר ממשרדי ממשלה.

זאב אורפז: עיריית לוד, למשל, באותה תקופה קיבלה מאות מיליוני שקלים.

זאב אורפז: כשהיה מהלך של שתי רציחות, הגיע ראש הממשלה וכל מי שהיה צריך להגיע לשם, נתנו לה עדיפות לאומית, הביאו כספים.

זאב אורפז: בטייבה בשלוש השנים האלה עשרות אנשים נרצחו ואף אחד לא הגיע לביקור, אף אחד לא הביא כסף.

זאב אורפז: כל מה שיש לנו, זה מה שאנחנו גובים.

חנא סוייד: אתה יודע מה הסיבה?

חנא סוייד: אתה מתאר לעצמך מה הסיבה לכך, אבל יש לך כיוון מחשבה.

זאב אורפז: חברה, אני מתאר עובדות.

זאב אורפז: ב-3 השנים האלה לא קיבלנו כספים שהגיעו לנו מכל מיני טענות.

זאב אורפז: זאת אומרת, אנחנו חייבים לחיות על כספים שאנחנו גובים.

זאב אורפז: כשהעירייה צריכה להחליט אם לסלול כביש ליד גן ילדים או ליד בית ספר או באזור אוכלוסייה, ברור שהיא תסלול ליד בית ספר.

רוברט טיבייב: אתה הגעת יחד עם היו"ר הממונה?

זאב אורפז: לא.

זאב אורפז: מאז שאני הגעתי התחלפו 3 או 4 ראשי מועצה ממונה.

זאב אורפז: כשאני הגעתי היה ראש מועצה ממונה, הוא הלך ואחר כך הגיע עוד אחד.

רוברט טיבייב: אף פעם לא קיבלת שום דבר מהמדינה?

זאב אורפז: לא.

זאב אורפז: שום דבר מהמדינה מעבר למה שצריך לתת על פי קריטריונים בשעה שאני רואה שברשויות אחרות מוצאים כל מיני דרכים ונותנים מהרזרבה הזאת וההיא, מהמענק הזה וכולי.

זאב אורפז: אני יכול לפרוט, אני לא רוצה להיכנס לזה כרגע.

רוברט טיבייב: בא נתמקד על האזור תעשייה.

זאב אורפז: לגבי אזור התעשייה: אזור התעשייה במצב נורא ואיום.

זאב אורפז: דיברנו עם התמ"ת ועם מע"ץ והיינו בכמה פגישות עם מע"ץ כדי לסדר את הצומת שהיא אחת המסוכנות במדינה.

זאב אורפז: כל מי שנוסע שם, זו פשוט סכנת מוות לעבור על כביש 444.

זאב אורפז: מע"ץ הבטיחו שיבצעו את הצומת ועד היום לא ביצעו את זה.

זאב אורפז: היינו בקשר עם משרד התמ"ת במשך שלוש השנים האלה, אם השרים, עם עוזרי השרים וכל מי שצריך.

זאב אורפז: הבטחות קיבלנו מכאן ועד הודעה חדשה.

זאב אורפז: אתם קיבלתם דיווח, אתם יודעים מה קורה.

זאב אורפז: אני לא יודע אם אתם יודעים שיש היום מאבק לגבי התאגידים אבל יש איזו נקודה לגבי התאגידים שאני לא יודע אם אתם מודעים לזה: אנחנו רצינו לבצע כבישים פנימיים באזור התעשייה אבל אין שם תשתית ביוב ואין תשתית מים.

רוברט טיבייב: סליחה זאב, יש פה נציגים של מע"ץ, נכון?

רוברט טיבייב: אני רוצה התייחסות.

חוה רון: על מה שהאדון מדבר אני לא יודעת, אבל אני יכולה לומר שהתכנון של כביש 444, מע"ץ בזמנו קידמה תכנית מפורטת לכביש הזה.

חוה רון: הכביש הזה חוצה את טייבה והוא כביש אזורי ומע"ץ היתה מעוניינת שהכביש הזה ימשיך לתפקד ככביש אזורי וגם יאפשר נגישות.

חוה רון: לכן, קודמה תכנית לכביש הזה יחד עם דרכי שירות.

רוברט טיבייב: ומה קורה עכשיו?

חוה רון: התכנית הזאת לא הגיעה לתוקף מכל מיני סיבות.

רוברט טיבייב: אפשר לפרט את הסיבות?

חוה רון: זאת היתה עוד מע"ץ הקודמת - -

זאב אורפז: סליחה, אבל יש לנו הסכם כתוב בפרוטוקול עם מנכ"ל מע"ץ לגבי הצומת, שאת הצומת הזאת תבצעו לפני התכנית הסטטוטורית הגדולה.

חוה רון: תן לי לסיים: בינתיים, מינהל התכנון התחיל בקידום של תכנית מתארית ליישוב כולו, לטייבה.

חוה רון: אם אני לא טועה זה טב/3400 - -

רוברט טיבייב: נכנסנו לסיפורים.

חוה רון: - - מע"ץ ביקשה להתנות את התוקף של תכנית המתאר כולה בקידום של התכנית המפורטת של הכביש על מנת שהתכנית המפורטת של הכביש תקבל תוקף.

חוה רון: בסופו של דבר, על מנת שלא לתקוע את תכנית המתאר הכללית - -

רוברט טיבייב: בקיצור, מע"ץ עכשיו לא עושה שום דבר, כך אני מבין.

חוה רון: - - אני רוצה להסביר מדוע: מפני שבאו ופנו למע"ץ ואמרו לה: תרדי מהתנאי הזה - -

רוברט טיבייב: מי אלה שאמרו?

חוה רון: במינהל התכנון.

חוה רון: בקשו ממע"ץ לא להתנות את התוקף של התכנית הכללית בתוקף של תכנית הכביש, ומע"ץ, על מנת לא לעכב את התכנית המתארית הכללית אמרה בסדר, תטמיעו את התכנון של הכביש בתכנית המתאר הכללית ובכך אנחנו בענין הזה בהמתנה.

חוה רון: לגבי הסדרים ספציפיים של הצומת, אני לא יודעת אז אני לא רוצה לפרט אבל אם האדון אומר שהיו - -

חאלד ג'באלי: אני מהנדס העיר טייבה.

חאלד ג'באלי: אנחנו קיימנו ישיבה לפני יותר מחודשיים עם ישראל כץ, ואנחנו היינו עם זוכמן ועם כל נציגי משרד התחבורה - -

חוה רון: זה משרד התחבורה.

רוברט טיבייב: מתי זה היה, חאלד?

חאלד ג'באלי: זה היה לפני כחודשיים.

חאלד ג'באלי: היתה כאן ישיבה עם שר התחבורה.

חאלד ג'באלי: הם הבטיחו שבתכנית החומש, במיוחד ב-2011, לפתור את מוקדי הסיכון, והכניסה והיציאה שהיא היום כאוס תחבורתי, מסוכנת מאוד, הוגדרה כמוקד סיכון וצריך לפעול מיידית לפתרון הבעיה על ידי הקמת רמזור.

רוברט טיבייב: מר חאלד, אני מתנצל.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול לאשר את הדברים.

ג'מאל זחאלקה: יש לי מכתב משר התחבורה שהם בדקו ותכננו ומקימים רמזור.

רוברט טיבייב: 444 זה כביש אדום?

חוה רון: לא עד כמה שידוע לי אבל יכול להיות שהצומת הזה, באופן ספציפי...

חאלד ג'באלי: לא רק הצומת.

חאלד ג'באלי: נשאר רק קטע אחד של כשני קילומטר, וכל האנשים כאן, מטייבה, יודעים שהכביש הזה מכונה ככביש המוות.

חאלד ג'באלי: אני לקחתי דוחות של המשטרה, משטרת התנועה, ומפורט שם כמה תאונות קטלניות וכמה תאונות - -

רוברט טיבייב: תעביר לי את זה בבקשה.

רוברט טיבייב: יש לך פה תמיכה, אני יושב ראש הוועדה לבטיחות בדרכים.

חאלד ג'באלי: בסדר.

חאלד ג'באלי: גברתי, הקטע של כביש 444 מאושר סטטוטורית ויש תחום הכרזה של הכביש הזה של 50 מטר ואכן, התכנית של דרכי השירות, שהמתכנן שלה גם נמצא כאן, והיא מוטמעת בתכנית המתאר.

חאלד ג'באלי: אין שום בעיה לסלילת כביש.

חאלד ג'באלי: אנחנו ראינו באזור רעננה, באזור נתניה וכל מה שסובב אותנו, הם העיפו תחנות דלק וכל מכשול שהיה לפניהם על מנת לעשות ולסלול את הכביש.

חאלד ג'באלי: אז אין מצב כזה שלא לעשות או שזה לא מאושר - -

חוה רון: אני יודעת שזה לא מאושר אבל.

חוה רון: ..

חאלד ג'באלי: אם יש מצב סטטוטורי של 50 מטר ובתוך ה-50 מטר יש את דרכי השירות, שהן מוטמעות בתכנית המתאר ותכנית המתאר עכשיו נמצאת לאישור בוועדה המחוזית - -

רוברט טיבייב: חאלד, לסיום...

זאב אורפז: אני רק רוצה להוסיף שיש לנו סיכום עם מנכ"ל מע"ץ הקודם, מר וישניצר.

זאב אורפז: יש אתו סיכום שלפני כל דבר אחר, בלי קשר לכל מיני תכניות סטטוטוריות ותכניות מתאר וכולי, הוא מבצע את הצומת הזה כי הצומת הזה מאוד מסוכן.

זאב אורפז: צומת הכניסה לאזור התעשייה.

זאב אורפז: אנחנו היינו אצלו וויתרנו על דברים אחרים כדי שיעשה את זה כי אנחנו חושבים שמאוד חשוב לסדר את הצומת הזה.

זאב אורפז: אנחנו נסענו במיוחד גם לשר התחבורה כדי לדבר אתו על זה.

זאב אורפז: אם אפשר לקדם את זה, - -

חאלד ג'באלי: סליחה, רציתי עוד משפט בהתייחסות לאזור התעשייה, שהוא נושא הדיון של היום: כל מה שנאמר מכל האנשים הנכבדים זו אמת.

חאלד ג'באלי: אם זה חוסר תשתיות, אם זה מים, אם זה ביוב, כל דבר חסר שם באזור התעשייה.

חאלד ג'באלי: אנחנו קיימנו אין ספור ישיבות עם יגאל יוסף באזור התעשייה ועם הוועד.

חאלד ג'באלי: הפתרון באזור התעשייה הוא רק על ידי איגום תקציבים מכל משרדי הממשלה.

חאלד ג'באלי: אם זה משרד התשתיות שיטפל בענין הביוב וייתן...

חאלד ג'באלי: היום טייבה לא מקבלת תקציבים ממנהלת הביוב.

חאלד ג'באלי: היא לא מקבלת תקציבים ממינהל המים.

חאלד ג'באלי: איך אנחנו נעשה רשת מים?

חאלד ג'באלי: איך נעשה רשת ביוב?

זאב אורפז: חשוב להסביר את הנקודה הזאת.

רוברט טיבייב: יש לכם תאגיד?

חנא סוייד: תגיד לי, אז מה אתה עושה שם?

זאב אורפז: אין לנו תאגיד.

חנא סוייד: אם כל השירותים לא נמצאים שם, אז מה אתה עושה שם?

זאב אורפז: אני חשבתי שאתה יודע שיש מערכת חינוך מפוארת, יש מתנ"סים, יש בתי נוער, יש ניקיון רחובות.

זאב אורפז: כשאנחנו הגענו לטייבה לא היתה גינת משחקים אחת לילדים.

זאב אורפז: אחת.

זאב אורפז: חשוב להגיד שאנחנו חיברנו את טייבה למט"ש - מכון טיהור שפכים אחרי ששנים אי אפשר היה לחבר אותה.

קריאה: זה מה שעשיתם.

חנא סוייד: בסדר, זה דבר טוב.

זאב אורפז: משפט סיום: יש את נושא התאגידים, שנמצא היום והוא קשור לנושא הזה.

זאב אורפז: אנשים לא יודעים אבל נושא התאגידים זה לא רק בעיית מחירי המים וכל מה שקשור בזה.

זאב אורפז: הבעיה היא שטייבה, מסיבות אובייקטיביות, לא יכולה להקים תאגיד משום שאין לנו למי להצטרף ואנחנו הצענו שנקים את התאגיד לבד ולא מוכנים שנקים אותו לבד.

זאב אורפז: זאת אומרת, מסיבות שלא תלויות בנו אנחנו לא יכולים להקים תאגיד.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך להקים תאגיד.

זאב אורפז: אני מסכים אתך שלא צריך תאגיד אבל מכיוון שאין תאגיד בטייבה, אנחנו לא מקבלים כספים.

זאב אורפז: מצד אחד, לא מאפשרים לנו להקים תאגיד ומצד שני, לא נותנים כספים להקמת תשתיות מים ולא כספים להקמת תשתיות ביוב.

רוברט טיבייב: תודה.

ג'מיל סאג'י: אני קצין בטיחות בתעבורה, אני עובד באזור התעשייה טייבה.

ג'מיל סאג'י: קודם כל, אני שמח שחלק נכבד מהאנשים שנמצאים פה הציגו את הבעיות באזור התעשייה.

ג'מיל סאג'י: הצד שלנו, כאנשים שעובדים באזור התעשייה זה אנשים שמשלמים ארנונה במחירים כבדים ולא מקבלים עבור זה שום שירות.

ג'מיל סאג'י: בזמן האחרון היתה בעיה של תשתיות של בזק וכל הזמן אנחנו פונים אליהם והם מדברים על זה שהענין בטיפול.

ג'מיל סאג'י: היה בסביבות ה-5.5.10 איזו שהיא אנטנה שנשרפה בתוך העיר, שחלק נכבד מאזור התעשייה היה מחובר אליה דרך אנטנת רדיו.

ג'מיל סאג'י: ומאז לא מטפלים בבעיה הזאת כי התשובות שלהם הן:

ג'מיל סאג'י: אנחנו מחפשים דרכים חלופיות או שרוצים לשים אנטנה או שבמקרה עיריית טייבה התנגדה להקמת האנטנה הזאת כי זה מפריע לאנשים בריאותית - -

ליאת זק: נכון, אנחנו רוצים אבל אנחנו לא מקבלים היתר.

ג'מיל סאג'י: צריך לעשות תשתיות ולהקים תשתיות באזור התעשייה.

ג'מיל סאג'י: זה לא תשובה.

ג'מיל סאג'י: תשתיות של בזק אמורים לעשות בתוך אזור התעשייה כמו שצריך.

ג'מיל סאג'י: אני לא אמור להיות מחובר לאנטנה של בזק בתדר רדיו.

ליאת זק: יש תשתיות ושורפים אותן.

עפו אגבאריה: סליחה, מדובר על תשתיות משנות ה-60.

ליאת זק: סליחה, יש שם תשתיות שנותנות שירותים ואני בצד שלך.

ליאת זק: אני רוצה לשפץ את הארון ושמחר יהיה לך - -

ג'מיל סאג'י: אני, יש לי עסק "טורבו דיזל", עסק ייחודי במינו בעיסוק שלו.

ג'מיל סאג'י: באים אלי לקוחות מקרית שמונה ועד למצפה רמון.

ג'מיל סאג'י: אין טלפונים.

ג'מיל סאג'י: אנשים לא מצליחים להשיג אותי ואני רק מפסיד ומפסיד.

ליאת זק: אתה צודק לגמרי.

ג'מיל סאג'י: אני פונה אליכם לא פעם ולא פעמיים וכל הזמן אתם עובדים עלי ואומרים לי תשובות כמו: אסור לשים שם תשתיות של נחושת אצלכם באזור.

ג'מיל סאג'י: תשובות כמו: אין לי מה לעזור לך.

ג'מיל סאג'י: אנחנו מחפשים דרכים חלופיות שמחודש יולי ועד היום הדרכים האלה לא הגיעו אליהם.

ג'מיל סאג'י: הבנת אותי?

ג'מיל סאג'י: כשאני פונה ואומר שבמקרה אני גר ליד האנטנה הזאת וברגע שבאו להצמיד אנטנה חדשה, העירייה התנגדה לזה והגיעה משטרת טייבה ועצרו את העבודות שם.

ג'מיל סאג'י: למה את לא אומרת לי את האמת?

ליאת זק: אני אומרת לך את האמת.

ג'מיל סאג'י: תגידי לי: אנחנו לא נוכל לעשות את זה או שאת אומרת לי: תפנה לחברת "פלטל" ברמאללה או שתגידי לי תלך להוט, שצריכים תשתיות של בזק.

רוברט טיבייב: נא לסיים בבקשה.

ליאת זק: הוט לא צריכים תשתיות של בזק.

ליאת זק: אני אומרת לך את האמת שאנחנו שם חסרי אונים.

ליאת זק: יש אפשרות לתת דרך האנטנה והעירייה לא נותנת לנו היתרים וכמו שסיפרת, המשטרה באה ועצרה את העבודות.

ליאת זק: יש אפשרות לתת בתשתיות גם אבל שורפים את הארונות.

ליאת זק: כמו שאמרתי קודם - -

ג'מיל סאג'י: פעם אחת קרה ששרפו אנטנה או ארון, אז זה עונש קולקטיבי לכל התושבים?

ליאת זק: זה לא עונש קולקטיבי.

ג'מיל סאג'י: עבדתי בנתניה לפני 16 שנה.

ג'מיל סאג'י: באחד החורפים הכבדים מישהו החליט להוציא את המכסים של הביוב בכבישים בתוך העיר.

ג'מיל סאג'י: מכוניות נכנסו לתוך הבורות האלה ופשוט מאוד העירייה, אחרי זמן מסוים, שמה מכסים חדשים ולא דיברו על זה.

ג'מיל סאג'י: לא אמרו לעשות עונש קולקטיבי לכל התושבים בתוך נתניה - -

רוברט טיבייב: זה ברור, תודה.

ליאת זק: אני חייבת להגיד שהשימוש בעונש קולקטיבי כל כך לא נכון.

ליאת זק: אתה צריך להבין שאם אני אשפץ את הארון, ושיפצתי שם ארונות, הרסו את זה יום אחרי זה.

חיים ברנדס: כמו שאתם רואים, אני שייך לאזור התעשייה טייבה למרות שאני בן העם היהודי ולא תושב המקום בצורה קבועה.

חיים ברנדס: אני כמעט אומר שאני גר שם כי רוב היום אני שם ולא אצלי בבית.

חיים ברנדס: אבל לי יש את הראייה השונה בין אזור התעשייה טייבה לבין עיר קטנה שנקראת ירושלים, פה, שאני גר בה בשעות הערב.

חיים ברנדס: עכשיו אתחיל למנות את הדברים: אני, בטייבה, כדי שיהיה לי איך לפנות אשפה, אני לוקח את השקית לירושלים ומפנה אותה בחסות עיריית ירושלים כי יש פינוי זבל.

חיים ברנדס: בטייבה, הדרך היחידה לזבל זה או לשרוף אותו או לזרוק אותו.

חיים ברנדס: אם נזרוק את השקית, הכלבים ובעלי החיים יפיצו את זה בכל האזור ואז נקבל את התמונה שכולם טוענים, שברחוב יש זבל.

זאב אורפז: באזור תעשייה לא מפנים זבל.

זאב אורפז: גם בירושלים לא מפנים באזור התעשייה זבל.

זאב אורפז: יש ערים שיש בהם אגרה מיוחדת ואז האישה גובה מהתושבים ובשאר המפעלים, בעלי העסקים צריכים לפנות את האשפה.

חנא סוייד: נו, אז הם מפנים.

קריאות: - - -

זאב אורפז: בעלי העסקים צריכים לפנות את האשפה.

חיים ברנדס: בעלי העסקים משלמים ארנונה.

חיים ברנדס: יכול להיות שצריך לפנות להם את הזבל.

חיים ברנדס: אני אגיד לך שכשהגעתי לטייבה לפני 10 שנים, אחת ההצעות שלי היתה להכריז על אוטונומיה של אזור התעשייה מעיריית טייבה.

חיים ברנדס: זה היה לפני הוועדה הקרואה.

חיים ברנדס: למה?

חיים ברנדס: כי הם שלמו ארנונה וקיבלו אפס.

חיים ברנדס: לא רציתי להגיד פה מילה גסה.

חיים ברנדס: יש מקומות שעשו את המרד הזה, ובמרד הזה יצרו לעצמם פינוי זבל, יצרו לעצמם שמירה, יצרו לעצמם ניקוי תשתיות והחזיקו את המקום הרבה יותר טוב ממה שזה.

חיים ברנדס: פה הם משלמים הכל ולא מקבלים כלום.

חיים ברנדס: אפשר לשים צפרדעים באזור התעשייה ולהטיל אגרה בנוסף למה שמשלמים על מנת שניתן יהיה לטפל בנושא ולא צריך להגיד שהם אחראים לפנות לבד, כי אם הם יפנו לבד, לאן הם יפנו?

חיים ברנדס: לשדה הקרוב?

חיים ברנדס: לא, אתה תגיד שצריך לפנות את זה למטמנה.

חיים ברנדס: אם צריכים לפנות למטמנה, אז כדאי שהעירייה תיצור את המצב שאפשר לעשות את זה בצורה מסודרת.

זאב אורפז: עיריית טייבה מפנה כל יום עשרות משאיות למטמנות.

זאב אורפז: אז עם כל הכבוד, אזור תעשייה יכול לקחת אחריות על עצמו בדיוק כמו שזה באזור התעשייה בבת ים, אזור התעשייה בפתח תקווה, אזור התעשייה בחולון.

זאב אורפז: יש מקומות - -

חנא סוייד: יש לי הצעה.

קריאות: תחזירו לנו את הארנונה - -

רוברט טיבייב: בבקשה.

חנא סוייד: ברשותך, יש לי הצעה: אני הולך ומבין מה קורה כאן.

חנא סוייד: לא מקבלים תקציבים, לא עושים שום דבר, באזורי תעשייה לא אוספים פסולת וכל מיני המצאות שקשה להתמודד אתן.

חנא סוייד: יש לי הצעה פשוטה: הענין של בזק ותקשורת, בואו נפתרו משהו קטנטן.

חנא סוייד: עד כמה שאני הבנתי, להגן על הארון של בזק זה 10,000 שקל.

חנא סוייד: אני מוכן לתרום, כמובן לא אישית, אני בטוח שבעלי העסקים ישימו 10,000 שקל ויגנו על הארון ויבטיחו את התקשורת שלהם לאזור התעשייה.

אחמד טיבי: את אמרת שאת מוכנה לשקול.

חנא סוייד: חברה, אתם מוכנים לשלם?

חנא סוייד: חיים, אתה מוכן לשלם?

ליאת זק: אני לא יכולה להגיד לך כרגע.

ליאת זק: בזק מחויבת לספק תקשורת - -

קריאות: - - -

קריאה: אני רוצה להבין: בזק מחויבת לספק תקשורת על פי חוק בישראל?

ליאת זק: אנחנו מחויבים לספק תקשורת אבל אתה לא יכול להגיד שבזק צריכה להתמודד עם - - בזק היא לא משטרת ישראל.

רוברט טיבייב: את הנושא הזה תסגרו אחרי הישיבה.

חיים ברנדס: אני ממשיך הלאה: ביוב: אז אולי חיברו את טייבה לרשת הביוב אבל מה לעשות?

חיים ברנדס: אין כזאת רשת באזור התעשייה.

חיים ברנדס: יש מקסימום בורות ספיגה וזה אומר את הכל.

זאב אורפז: גם בסביון יש בורות ספיגה, אתה יודע?

חיים ברנדס: נמשיך הלאה: בכל עיר נורמאלית בישראל יש פטנטים כמו לאסוף נייר, לאסוף בקבוקי פלסטיק, למחזר צמיגים.

חיים ברנדס: מחזור שמנים, מחזור של פלסטיקים.

חיים ברנדס: הכל בתיאוריה.

חיים ברנדס: אני, כדי למחזר את הנייר שאני גורס אצלי במשרד, אני משתמש שוב בשירותי עיריית ירושלים.

חיים ברנדס: למה?

חיים ברנדס: אני מכיר את זה משם.

חיים ברנדס: אני מביא את השק הביתה ומשליך את זה לאגודה למען החייל בירושלים, לאיסוף של אמניר.

חיים ברנדס: דרכי גישה: מי שנכנס אלי או לכל מקום אחר, יש לו בעיה פשוטה.

חיים ברנדס: אם הוא יוצא בשלום והאוטו לא ניזוק הוא אומר תודה.

חיים ברנדס: ופה יש שתי דרכים: 1.

חיים ברנדס: הדרך עצמה.

חיים ברנדס: דרך פטרולים היא דבר מסודר ונקי וניתן לתנועה יותר מדרך הכניסה לטייבה, וזה בערך מתחנת הדלק עד אחרי המסעדה.

חיים ברנדס: מה לעשות?

חיים ברנדס: המים, הגשם, הבוץ והכל, גם מה שהיה סלול פעם הפך להיות לדבר שצריך לרכב 4X4 כדי לעבור.

חיים ברנדס: אחרת, חבל על הזמן.

חנא סוייד: לפחות נגמ"ש.

חיים ברנדס: הכניסה לאזור התעשייה: מי שלא למד נהיגה בטייבה, שלא ינסה לצאת שם.

חיים ברנדס: למה?

חיים ברנדס: כי הסיכוי שהוא יצא שלם ברוב המקרים הוא מקרי.

חנא סוייד: אז מה אתה עושה שם?

חיים ברנדס: אני למדתי בטייבה לנהוג.

חיים ברנדס: לסיום, רק אומר דבר אחד, וזה בנושא בזק.

חיים ברנדס: עם בזק יש לי בעיה: לפני שנים, כשהגעתי, והיתה לי תקלה בבזק, סיפרו לי שצריך לשלוח את הטכנאי עם אבטחה כדי שיוכל לטפל.

חיים ברנדס: אבל מה לעשות?

חיים ברנדס: הטכנאי גר בטייבה והביתה לא שלחו אותו עם שמירה.

חיים ברנדס: היום כשאני מבקש מסבירים לי שאולי במרץ יתקנו לי את ארון הסעף.

חיים ברנדס: אז נכון ששרפו להם את ארון הסעף ואני מסכים שהם לא אשמים ששרפו להם אבל אני, מבחינה עסקית, לא אשם שאני לא יכול לעבוד.

חיים ברנדס: מזלי שהחברים שלי בחברה סלולארית הכריחו אותי לקחת אמצעים שלהם כדי שאוכל לעקוף את הנושא.

חיים ברנדס: לגבי ללכת לחברה אחרת: מה לעשות?

חיים ברנדס: להוט אין תשתית באזור ההוא והם תלויים בבזק.

ליאת זק: הם לא תלויים בבזק.

חיים ברנדס: אני בקשתי להתנתק מבזק על מנת לעבור דרך הוט לספק אחר.

חיים ברנדס: אמרו לי: אנחנו לא יכולים לתת לך שירות.

חיים ברנדס: הגעתי לאותו מצב.

ליאת זק: הם לא רוצים.

ליאת זק: ..

חיים ברנדס: אני אומר עוד דבר אחד לגבי בזק: עם כל הכבוד, שיבדקו את עצמם.

חיים ברנדס: אין לנו תשתית תקשורת באחריות אלוהים אבל את החשבון, אם רישום ובקשה לדמי שירות על הקווים שלא עבדו הם ידעו לשלוח יפה מאוד.

חיים ברנדס: כל בעלי אזור התעשייה קיבלו את זה.

חיים ברנדס: אחרי שצעקתי בבזק, עשו לי הנחה.

חיים ברנדס: תודה רבה.

קריאה: לא יודעים לתת שירות ולא כלום.

רוברט טיבייב: הצעה לסיכום.

אחמד טיבי: שאלה לפני ההקראה.

קריאה: אפשר לשאול שאלה?

אחמד טיבי: תשאל, תשאל.

חנא סוייד: תשאל, תשאל.

חאג' עאבד: אם הוא מנכ"ל טייבה אני רוצה לשאול אותו: אם אני לא יכול להיכנס לאזור התעשייה טייבה, אם אין לי חשמל באזור התעשייה טייבה, אם אין לי שמירה, אין תשתית מים, אין כלום – על מה אתה גובה ממני ארנונה גבוהה וכל הזמן העיקולים מסתובבים אם אתה לא משלם?

חאג' עאבד: על מה אתה גובה ממני ועל מה המעסיק שלך והפמליה שלך מקבלים 600 אלף שקל בחודש?

רוברט טיבייב: תודה, השאלה ברורה.

אחמד טיבי: שאלה חזקה, נשאיר אותה באוויר.

זאב אורפז: רק ברור שהמספרים תלושים מהמציאות.

אחמד טיבי: 300 אלף.

אחמד טיבי: בואו נשמע את החלטת הוועדה.

עידית חנוכה: לפני צאת, יו"ר הוועדה, חבר הכנסת שאמה, נענה להצעתו של חבר הכנסת טיבי לבקר באזור התעשייה טייבה.

עידית חנוכה: לביקור יתלווה מר יגאל יוסף ממשרד התמ"ת, והביקור יתואם על ידי חבר הכנסת טיבי.

עידית חנוכה: החלטות הוועדה: הוועדה ממליצה לממשלה להגדיר את טייבה כאחד היישובים שאזור התעשייה שלהם מיועד לשדרוג.

עידית חנוכה: הוועדה דורשת מחברת בזק למצוא פתרון מיידי לבעיית הטלפוניה.

עידית חנוכה: הוועדה תובעת ממשרד התחבורה לשדרג את כביש הגישה לאזור התעשייה טייבה.

עידית חנוכה: הוועדה תובעת ממשרד התמ"ת לפתור את בעיית התשתיות והכבישים בתחום אזור התעשייה.

עידית חנוכה: העירייה נדרשת לקיים את התחייבויותיה הכוללות, איסוף אשפה, טיפול בתשתיות וטיפול בתכנון אזור התעשייה.

עידית חנוכה: ועדת הכלכלה תקיים מעקב בעוד כ-3 חודשים.

רוברט טיבייב: תודה רבה.

רוברט טיבייב: הישיבה נעולה.