ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 18, פרוטוקול מספר 14, 2011-01-17 10:00

אחמד טיבי: שלום, בוקר טוב לכולם.

אחמד טיבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החקירה הפרלמנטארית בנושא קליטת עובדים ערבים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: השר הודיע לי כי הוא מתעכב בפקק, נמצא כאן המנכ"ל וראשי חברות ואנחנו נפתח את הדיון.

אחמד טיבי: בעוד חצי שעה בערך יש ישיבת ועדת כנסת שאני חבר בה ולכן חבר הכנסת עפו אגבאריה ינהל אז את הישיבה במקומי.

אחמד טיבי: משרד התחבורה במישרין וביחד עם רשויות וחברות התפעול והביצוע המצויות באחריות שר התחבורה, מחזיקים כ- 7% מכלל עובדי המדינה והחברות הממשלתיות, בלי מערכת הביטחון ובניכוי מערכת הבריאות, כ- 10% ממגזר זה.

אחמד טיבי: אם כי חלק ניכר מפעולות משרד התחבורה אוגדו במסגרות משפטיות של רשויות וחברות ממשלתיות, אין הן רק בבחינת ספקי שירות ציבורי, אלא בבעלות המדינה.

אחמד טיבי: לכן, עמדת הוועדה כי חובת השר האחראי לדאוג לכך שהנתונים הנדרשים מגופים אלה יימסרו לוועדה.

אחמד טיבי: נתונים לגבי שנת 2010 במשרד התחבורה 966 עובדים, סך-הכל, נשים 477, גברים 489, סך-הכל ערבים – 46, כלומר 4.76%.

אחמד טיבי: ערביות – תשע, ערבים – 37.

אחמד טיבי: במטה המשרד, סך-הכל 17 ערבים, שלוש ערביות ו- 14 ערבים.

אחמד טיבי: בשנים 2009 – 2010, קלט המשרד כ- 18 עד 20 עובדים ערביים.

אחמד טיבי: הצורך בצמצום מצבת כוח-אדם במשרד תצמצם את המשך קליטת העובדים הערביים בשנים הקרובות בוודאי.

אחמד טיבי: רק ערבי אחד מבין 20 בעלי שלושת דרגי התפקידים הבכירים וחוזי הבכירים, הוא ערבי.

אחמד טיבי: משרד התחבורה לא מסר נתונים לגבי ותק העובדים.

אחמד טיבי: לדעתו, גם עצם השאלה אינה רלוונטית כאינדיקאטור לקידום העובדים לדרגי תפקידים בכירים.

אחמד טיבי: ישנם עובדים, אם כי בודדים, שאינם בני מיעוטים, הממלאים תפקידים בהם דרושה היכרות לשונית ותרבותית ערבית.

אחמד טיבי: חברות ורשויות.

אחמד טיבי: דירקטורים או חברי מועצת הרשות.

אחמד טיבי: ברובם, יש חבר ערבי, למעט חברת נמלי ישראל ונמל אשדוד.

אחמד טיבי: רכבת ישראל, למרות שהחברה מעסיקה מעל 2,000 עובדים, לא נמסרו נתונים לוועדה.

אחמד טיבי: לטענתם, אין בידם נתונים.

אחמד טיבי: אשרי המאמין, תכף נשמע.

אחמד טיבי: נמלי חיפה ואשדוד, כ- 2,40 עובדים, לא נמסרו נתונים, לפי הידוע לנו בנמל חיפה – 109 עובדים, מתוך 1,133 – 9.6%.

אחמד טיבי: הרשות הלאומית לבטיחות דרכים, חמישה עובדים מתוך 68.

אחמד טיבי: כלומר, 7%.

אחמד טיבי: החברה הלאומית לדרכים, שישה עובדים מתוך 299, שזה 2% בכיר מתוך 46.

אחמד טיבי: רשות הספנות והנמלים, לא נמסרו נתונים לוועדה.

אחמד טיבי: חברת נמלי ישראל אפס מתוך 128 עובדים.

אחמד טיבי: נתיבי איילון, אחד מתוך 50 עובדים, בשנת 2009 היו שניים, שלושה, פה כתוב שניים.

אחמד טיבי: קיבלנו את זה מכם.

אחמד טיבי: נשמח להתעדכן.

אחמד טיבי: לא נמצאו עובדים ערביים ברמות הנהלת החברות ו/או בעלי תפקידים בכירים, או מה שקרוי ה- Mid senior management.

אחמד טיבי: אני, היות ומשרד התחבורה, לאחר כל הנתונים האלה, ברור שהוא יהיה בחציון העליון של אי-שביעות רצון בהשוואה לחציון האחר שהוא מתקרב או התקרב ל- 10% שהם יעד הממשלה, ברור שמשרד התחבורה לא יגיע ולא יענה על יעד הממשלה עצמה, של 10% ב- 2010, אני רוצה לפתוח את הדיון, ראשית דברים שלך, אדוני המנכ"ל, בבקשה.

דן הראל: בוקר טוב.

דן הראל: קודם כל, רק תיקון טכני, רשות הספנות והנמלים היא חלק ממשרד התחבורה, היא לא רשות נפרדת או עצמאית, ולכן הנתונים של משרד התחבורה מתייחסים גם לרשות הנמלים והספנות.

דן הראל: ולכן הם לא צריכים לעמוד פה כחברה עצמאית, כי הם לא.

דן הראל: ההחלטות הממשלה השונות, אלה מ- 2006 ואחרי זה העדכון מ- 2008 וכו', מוכרים לנו והמשרד פועל לאורם.

דן הראל: מספר נתונים.

דן הראל: או קודם כל בואו נבין מה קורה במשרד התחבורה.

דן הראל: משרד התחבורה נמצא בהקפאה מזה מספר שנים.

דן הראל: במשרד בוטלו במהלך ארבע השנים האחרונות

מגלי והבה: אולי תבהיר מה זה המשפט, זה מאוד מסוכן, שמשרד התחבורה נמצא בהקפאה הרבה מאוד שנים, משרד התחבורה רק לפני שבועיים אישרנו תקציב מדינה, בנוסף לתקציב שלו, אישרנו עוד שמונה וחצי מיליארד ש"ח.

אחמד טיבי: הוא יסביר.

אחמד טיבי: זאת היתה הערת אגב.

אחמד טיבי: בבקשה, תסביר.

דן הראל: אז אני אסביר.

דן הראל: משנת 96 עד השנה הנוכחית, המשרד ביטל 258 משרות.

דן הראל: כיוון שהוא היה באיוש יתר.

דן הראל: אם לא רוצים ללכת.

מגלי והבה: זה מין תוכנית הבראה?

דן הראל: היות והמשרד היה באיוש מסוים ונתקבלו החלטות לקצץ את מצבת כוח האדם במשרד ב- 10% ואחרי זה 2% כל שנה, כמו שמסוכם, וסדרה של החלטות נוספות, המשרד פשוט הפסיק לקלוט עובדים חדשים באופן עקרוני, והיה צריך לבטל משרות.

דן הראל: בארבע השנים האחרונות, ביטל המשרד 151 תקנים.

דן הראל: המשמעות היא, זה ב- 2008, 2009, 2010 ולקראת 2011, כבר יש לנו מחויבות מול האוצר.

דן הראל: המשמעות היא, שכמעט אין קליטת עובדים חדשים.

דן הראל: עובדים ותיקים, שפורשים, או לא מקבלים במקומם אף אחד, או הקליטה היא מאוד מאוד מינורית.

דן הראל: זה המשמעות של המשרד מבחינת כוח-אדם הוקפא.

דן הראל: למרות זה, ואני רוצה להגיד מה המצב בארבע השנים האחרונות.

דן הראל: המשרד ביטל 151 תקנים, יחד עם 2011.

דן הראל: זאת אומרת, אנחנו עתידים לבטל 151 תקנים.

דן הראל: קלטנו, כי בכל-זאת הרי מתחלפים אנשים.

דן הראל: קלטנו 57 תקנים, ב- 2008, 2009, 2010 ואנחנו עתידים לקלוט ב- 2011, בסך-הכל 57 תקנים, מהם 28 בני מיעוטים.

דן הראל: כלומר, 50% מכל מי שמגיע למשרד, פחות או יותר, הם עובדים בני מיעוטים.

קריאה: בשנת 2011.

דן הראל: לא, ב- 2008.

דן הראל: 2009.

דן הראל: 2010 ועכשיו, לקראת 2011, המשרד קולט, קלט ועומד לקלוט, 28 עובדים, ב- 2011 זה מינורי, רק חמישה, 28 עובדים, מתוך סך הכל 57 עובדים בכלל שנקלטו במשרד התחבורה.

דן הראל: לכן, אני חושב, אדוני היושב ראש, שההערה שלך שאנחנו נמצאים בחציון התחתון, יכול להיות שמספרית עובדתית היא נכונה, אבל המשרד עשה כל מאמץ אפשרי, לקלוט עובדים בני מיעוטים.

דן הראל: כי המשרד הרי מוקפא ולמרות זה, 50% מכל מי שנכנס למשרד בארבע השנים האחרונות, היה בן מיעוטים.

דן הראל: ואני חושב שאנחנו עומדים בהחלטת הממשלה מעל ומעבר, לא בצורה פשוטה.

דן הראל: זה לגבי כמות בני המיעוטים שנקלטו במשרד התחבורה במהלך שנות ההחלטה הזאת.

דן הראל: אם, כמובן, יפתחו עוד תקנים למשרד, אפשר יהיה לקלוט עוד.

דן הראל: אני חושב ש- 50% מכל מי שנקלט למשרד בשלוש השנים, ארבע השנים האחרונות, זה מעל ומעבר למה שהמשרד היה מחויב על-פי החלטות הממשלה.

דן הראל: זה לגבי המשרד עצמו.

דן הראל: לגבי החברות הממשלתיות, העברנו את הנתונים של החברות הממשלתיות למעט הרכבת, יסביר את זה מנכ"ל הרכבת.

דן הראל: יחד עם זאת, קודם כל יש עובדים בני מיעוטים בחברות ברשויות השונות.

דן הראל: יחד עם זאת, צריך לזכור שההחלטה היחידה שאנחנו הצלחנו למצוא לגבי חברות ממשלתיות היא שבהחלטות הממשלה ממליצים לחברות לקלוט עובדים בני מיעוטים ויחד עם זאת, כל קליטה של עובדים מחברות ממשלתיות, היות והמחויבות שלהם היא למול האינטרס העסקי של החברה, הם עומדים במישור אחר מבחינה ממשלתית, ממה שהמשרד עומד והמשרד, כמו שהסברתי קודם ואני אגיד את זה פעם שלישית, עומד בהחלטות הממשלה מעל ומעבר.

אחמד טיבי: אדוני יכול להסביר את הנתון אפס מתוך 128 של חברת נמלי ישראל?

דן הראל: לא.

דן הראל: יגידו את זה חברת נמלי ישראל, הם נמצאים פה.

אחמד טיבי: הם כפופים לכם.

אחמד טיבי: תכף ניתן להם.

דן הראל: מה זה כפופים לנו?

אחמד טיבי: הם לא שייכים למשרד התחבורה?

דן הראל: לא, לא.

דן הראל: הם חברה ממשלתית, הם עובדים לפי מה שהחברות הממשלתיות מחויבות על-פיהם, הם לא כפופים.

דן הראל: אני לא יכול להגיד להם – תקלטו עובדים.

דן הראל: זה לא בתוך התחולה.

דן הראל: הם חברה ממשלתית עצמאית.

דן גרא: הייתי רוצה לומר, שני דברים קצרים.

אחמד טיבי: בהקשר זה?

דן גרא: כן, בהקשר זה.

אחמד טיבי: ברשותך, בבקשה.

דן גרא: החברות הממשלתיות מעלות מדי פעם, ואומרות – רגע, רגע, העסקת ערבים היא לפי שיקול עסקי.

דן גרא: מכאן עשוי להשתמע דבר שאני חושב שאתם לא רוצים לומר, אבל אתם אומרים אותו, שהעסקת ערבים, אי-העסקת ערבים היא שיקול עסקי.

דן גרא: לכן אני מציע, אדוני היושב-ראש, שתבקש את ההבהרה מהחברים הנכבדים כאן, לגבי השימוש במונח שיקול עסקי בעניין של העסקת ערבים.

דן גרא: זה הדבר הראשון.

דן גרא: הנקודה השנייה שאני חושב שיש לשים לב אליה, היא שישנה תפישה לדעתי לא נכונה שמוצגת כאן, לגבי החלטת הממשלה.

דן גרא: החלטת הממשלה, ביסודה, איננה באה ואומרת – בואו ננפח את כוח-האדם הממשלתי ונגייס ערבים וכך נגיע לעשרה, ל- 15, ל- 24, לא משנה, לאיזה שהיא מכסה מסוימת אלא היא באה ואומרת שמתוך כוח-האדם הקיים, בתהליכים של פרישה, בתהליכים של יציאה ובתהליכים של תוספת תקנים, תהיה עדיפות ואפליה מתקנת על-ידי תוספת ערבים גדולה יותר, כך שיגיעו ל- 10%.

דן גרא: מה לעשות, היום אנחנו נמצאים ב- 2010, בסוף 2010, יש עוד שנתיים, עברו שלוש שנים מתוך החמש, ואני יודע שהעסקתם 18, 20 איש, וזה הרבה.

דן גרא: אבל אתם עדיין בפחות מ- 5% ולא תגיעו ל- 10% ובהחלטת הממשלה לא תעמדו.

דן הראל: אני עונה.

דן הראל: אני מבקש ממך להסתכל על הטבלה הזאת ולהגיד איך אפשר בכלל לעשות יותר טוב.

דן הראל: בשנת 2008 בוטלו 64 תקנים, נקלטו 17 תקנים חדשים, כלומר המשרד ירד נטו ב- 47 תקנים.

דן הראל: ויחד עם זה, מתוך ה- 17 תקנים, נקלטו שישה בני מיעוטים מתוך ה- 17, קרי 30%.

דן הראל: בשנת 2009 בוטלו ארבעה תקנים, התקבלו 16 איש, מתוכם שלושה ערבים, שזה מהווה 20%.

דן הראל: בשנת 2010, בוטלו 52 תקנים, התקבלו 22 איש, מתוכם נקלטו 14, שזה 60%.

דן הראל: כלומר, אפשר לראות שכל עובד שני שהמשרד קלט בשנים של ההחלטה, כל עובד שני, הוא בן מיעוטים.

דן הראל: אני לא יודע איך אפשר לעשות יותר טוב מזה.

דן הראל: באמת.

דן הראל: ואני חושב שהמשרד, אני אומר את זה פה בצורה מאוד בוטה, המשרד עמד מעל ומעבר בהחלטות, אם יפתחו למשרד ויגידו לו – תקבל עובדים בצורה חופשית, אז לדעתי נצליח להגיע ל- 10%.

דן הראל: אי-אפשר להגיע ל- 10%, כשאתה קשור עם התקנים שלך.

דן הראל: עד כאן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת את זכות הדיבור, לפי המספרים גם, בהקשר זה, המספרים שאני הצגתי כאן, לחברת נמלי ישראל.

אחמד טיבי: אפס מתוך 128 איש.

אחמד טיבי: יש נציג?

אחמד טיבי: אדוני, בבקשה.

שלמה בריימן: אני מנכ"ל חברת נמלי ישראל.

שלמה בריימן: כל העובדים בחברה נקלטים בהתאם למכרזים, מכרזים שמפורסמים כולם בעיתונות.

שלמה בריימן: אין אצלנו שום הבחנה של סוג כזה או אחר, אלא אך ורק לפי היכולת המקצועית.

שלמה בריימן: המכרזים כולם מפורסמים בעיתונות.

שלמה בריימן: עד היום לא ניגשו עובדים ערבים.

אחמד טיבי: יש לכם ייעודיים לבני מיעוטים כמו לשאר המשרדים?

שלמה בריימן: לא.

אחמד טיבי: מה שקוראים העדפה מתקנת ומכרז ייעודי, אין לכם?

שלמה בריימן: לא.

אחמד טיבי: הפרסום שלכם נעשה גם במגזר הערבי, בעיתונות הערבית?

שלמה בריימן: לא.

שלמה בריימן: הפרסום נעשה בעיתונות העברית.

אחמד טיבי: זה עבירה על החוק.

אחמד טיבי: יש חוק שמחייב אתכם לפרסם גם בערבית.

אחמד טיבי: יש גם מה שקרוי מוסד של חיפוש אקטיבי.

אחמד טיבי: אתם גם לא עושים את מה שמתבקש, מחיפוש פסיבי, שזה גם פרסום בערבית, וחיפוש אקטיבי, שזה לפרסם בערבית ובנוסף לכך, לעשות העדפה מתקנת של משרות ייעודיות.

אחמד טיבי: לכן מספר אפס מתוך 128 הוא כל-כך מובן.

אחמד טיבי: הוא תוצאה טבעית של מה שאדוני מתאר.

אחמד טיבי: ופסיכולוגית, מה שאומר יועץ הוועדה, שכשערבי מדיר אל אסד רואה, קורא מכרז בעיתון המודיע, למשל, או יתד נאמן, ואז הוא רואה, יש לו מידע של אפס מתוך 128, מה אגיד לך?

אחמד טיבי: למה לבזבז את האי-מייל אפילו.

אחמד טיבי: זה לא זה.

אחמד טיבי: זה מין מעגל.

דן גרא: גם חבר דירקטוריון, היתה פעם חברת דירקטוריון ערבית נדמה לי.

שלמה בריימן: כן.

דן גרא: וכבר אין חבר דירקטוריון ערבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לאפשר לנציג רשות הספנות.

אחמד טיבי: אין נציג?

דן הראל: רשות הספנות הוא חלק מהמשרד, הוא לא רשות נפרדת.

אחמד טיבי: אתם יודעים למה אני אומר את זה?

אחמד טיבי: כי אני פותח במספרים הבוטים.

אחמד טיבי: או באלה שלא מסרו נתונים.

אחמד טיבי: לא נמסרו נתונים מרשות הספנות.

דן הראל: זו טעות שלכם.

דן הראל: זה חלק מהמשרד.

דן הראל: זה כמו רשות תעופה אזרחית.

דן הראל: התייחסנו אליהם בנתונים שלנו.

אחמד טיבי: מר איזי בורוביץ', בבקשה.

אחמד טיבי: אני מחכה בקוצר רוח שאתה תדבר.

אחמד טיבי: נתיבי איילון.

ישראל בורוביץ': היושב-ראש, גם אני הייתי פעם יועץ, אז גם, אתה יודע, צריך לייעץ, אבל צריך לייעץ, לדעתי, בצורה מסודרת, כי ההערות שנאמרו, הן לא כל-כך בסדר.

ישראל בורוביץ': מה שאני רוצה לומר, בנתיבי איילון, קודם כל, אני חושב זה נאמר גם על-ידי המנכ"ל, אני חושב, המטרה שלכם, של נתיבי איילון, זה קודם כל לעשות את העבודה שהיא צריכה לעשות, זה לסלול כבישים, לעשות ולשמור על הבטיחות וכל מה שמתקשר לזה.

ישראל בורוביץ': המכרזים שלנו פתוחים לכל אחד, כל אחד קורא, כל פיניון שיש לנו מתפרסם, אנחנו בוחרים אנשים, בעיקר בגלל הצד המקצועי שלהם.

ישראל בורוביץ': אנחנו לא ארגון צדקה, אנחנו חברה שעובדת על תקציב מסוים והיא צריכה לספק את השירותים.

ישראל בורוביץ': אנחנו מנהלים פרויקטים.

ישראל בורוביץ': אנחנו מנהלים פרויקטים עם פיקוח וכל מה שצריך.

ישראל בורוביץ': דרך אגב, היתה אצלנו גם חברת כנסת שהיא פרשה, דרך אגב.

ישראל בורוביץ': מי שממנה את חברי מועצת המנהלים זה לא החברה עצמה, זה בעלי המניות שלה, שזה המדינה ועיריית תל-אביב יפו.

ישראל בורוביץ': אני חושב שאנחנו עושים עבודה בסדר.

חמד עמאר: יש לכם מכרזים ייעודיים לבני מיעוטים?

ישראל בורוביץ': לא, אין לנו.

ישראל בורוביץ': אין לנו מכרזים ייעודיים, ואני מוכרח להודות שזו פעם ראשונה ששמעתי שצריך לעשות את זה.

ישראל בורוביץ': אנחנו נעשה את זה, לא בגלל שאני מאמין את זה, בגלל שהחוק אומר את זה.

ישראל בורוביץ': אני אגיד לך למה, אדוני.

ישראל בורוביץ': אני אגיד לך למה, אדוני.

מגלי והבה: אם אתה לא מאמין, אז אל תשב פה.

מגלי והבה: אל תהיה אזרח ישראל.

מגלי והבה: כי אתה לא מייצג את מה שאנחנו רוצים להיות במדינה הזאת.

ישראל בורוביץ': אבל תיתן לי רגע לענות.

מגלי והבה: אתה מכריז הכרזה.

ישראל בורוביץ': תן לי להשיב.

ישראל בורוביץ': תן לי להסביר.

ישראל בורוביץ': זה שיושב מימינך, יספר לך מה אני, כמה אני עושה ומה עשיתי למען המגזר הערבי וכל הדברים האלה.

מגלי והבה: יש פה כמה גנראלים בדרך הקסטל עולה בשביל לתת לך.

מגלי והבה: אדוני, זה בדיוק הנקודה שאתם זורקים.

אחמד טיבי: תירגע.

מגלי והבה: אני רגוע, תאמין לי.

מגלי והבה: בנושא הזה, בהערות כאלה, אין להן מקום, לא פה ולא בחברה הישראלית.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: תמשיך.

אחמד טיבי: אגב, זכות התשובה לך.

ישראל בורוביץ': לא, חס וחלילה לא התכוונתי לומר שהחוק הוא לא בסדר ושלא צריך לעשות את זה ואני פועל, אני חושב, הרבה יותר מהרבה אנשים שנמצאים פה, למען הקהילה בישראל והקהילה, גם ערבית, גם יהודית, גם נוצרית וכל הדברים האלה.

ישראל בורוביץ': מה שאני אמרתי וניסיתי לומר, שבסופו של דבר, נתיבי איילון זה חברה מקצועית שצריכה לעשות את מה שמוטל.

ישראל בורוביץ': יש לה מטרות מדויקות וכדומה, וזה מה שהיא צריכה לעשות.

ישראל בורוביץ': ואני אשמח לקבל, ונשמח, אני אומר לך במלוא האחריות, נשמח להוסיף כמה שיותר.

אחמד טיבי: איזי, אין ספק שאתם לא עושים חיפוש אקטיבי ולכן, הוועדה או מי שאתה רואה לנכון, או עמותות אזרחיות שעוסקות בנושא שילוב ערבים, קו משווה, סיכוי, דברים כאלה, אתם יכולים לפנות אליהם, יש שם מאגר של אנשי מקצוע ערביים שמאוד רוצה להשתלב בשוק העבודה, במיוחד בתחומים מקצועיים.

אחמד טיבי: הטענה שנשמעת תמיד, כמו הטענה, משיקולים עסקיים, לגבי ההערה שדני גם הגיב וגם הביטוי שיקול מקצועי, הוא כאילו שיקול עסקי זה אי-העסקת ערבים.

ישראל בורוביץ': לא.

אחמד טיבי: ככה זה נשמע.

אחמד טיבי: ושיקול מקצועי זה אין אנשי מקצוע ערביים.

ישראל בורוביץ': אני מקבל.

ישראל בורוביץ': אל"ף, כמו שאמרתי, אני תמיד לומד, ואני בא מהעולם האקדמי, למדתי על התקנה הזאת, אני מבטיח שנתיבי איילון תקיים את התקנה.

ישראל בורוביץ': דרך אגב, לא מזמן פרסמנו מכרז למנכ"ל לחברת נתיבי איילון, כולל בעיתונות הערבית, כולל בעיתונות הערבית.

אחמד טיבי: זה חובה, כן.

ישראל בורוביץ': את זה עשינו.

ישראל בורוביץ': אני מצטער על אי-ההבנה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מגלי והבה: מי שיקרא את הפרוטוקול עוד כמה שנים, אז לא יסלח לי.

מגלי והבה: כל אלה שמאמינים לפחות, בחברה הישראלית.

ישראל בורוביץ': אני מאמין.

מגלי והבה: אז תתקן מה שאמרת בפרוטוקול, את המשפט הזה.

ישראל בורוביץ': אנחנו נתקן את זה.

אחמד טיבי: מנכ"ל רכבת ישראל, בבקשה.

אחמד טיבי: מר יצחק הראל, בבקשה.

יצחק הראל: חברת רכבת ישראל, בראש ובראשונה תהליך הגיוס הוא תהליך פומבי, מפורסם באתר הרכבת וגם בעיתונות, כולל בעיתונות הערבית.

יצחק הראל: אנחנו מפרסמים גם באתר אינטרנט של הציבור הערבי, בנט, אני לא מכיר את האתר הזה, אבל אנחנו מפרסמים שם וגם בעיתונות הכתובה.

יצחק הראל: גם וגם.

יצחק הראל: אנחנו מפרסמים.

אחמד טיבי: החוק אומר – עיתון יומי אחד ושני עיתונים של סוף שבוע.

יצחק הראל: אנחנו פרסמים גם וגם.

יצחק הראל: אני אומר כאן בהערת סוגריים שנאמר – לנו יש אינטרס עסקי שיהיו עובדים מהמגזר הערבי בחברת רכבת ישראל.

יצחק הראל: כשנאמר על אינטרס עסקי, לנו יש אינטרס כזה.

יצחק הראל: זה אינטרס שלנו, מטעמים רבים, וברוח הזו אנחנו פועלים.

יצחק הראל: בשנת 2005, השנה האחרונה שנבדקה בחברה לאום העובד, היו 61 עובדים, אבל מאז אנחנו לא שואלים ואני גם לא חושב שנכון בימים האלה לשאול כל אחד מהעובדים מה הלאום שלו.

אחמד טיבי: תרשה לי הערת אגב.

אחמד טיבי: אדם סביר מן היישוב, לא יקבל את הטענה הזאת בשום צורה ואופן.

אחמד טיבי: אין מקום במדינת ישראל, אין, לא במוסד לביטוח לאומי, לא בשב"כ, לא במשטרה, לא במוזיאון בתל-אביב ולא בקיוסק שקונה ממנו, לא יודע מי ניגש אליו.

אחמד טיבי: אין דבר כזה, גם לפי תעודת זהות, גם לפי שם, גם לפי הנתונים.

אחמד טיבי: אז אנא, אל תשתמש.

אחמד טיבי: ימי חג, אין, אין דבר כזה במדינת ישראל.

אחמד טיבי: אין דבר כזה במדינה, לא להשמיע את הטיעון הזה בוועדה הזאת, לפחות.

יצחק הראל: אני יכול להגיד לך, חבר הכנסת טיבי, שאנחנו מבקשים מהעובדים שיציינו איזה חגים הם רוצים לחגוג ואני יכול לומר לך שהרבה מאוד.

אחמד טיבי: ערבים חוגגים בפסח.

יצחק הראל: שהם מעדיפים.

קריאה: הם מעדיפים את החגים היהודיים.

יצחק הראל: בדיוק.

יצחק הראל: אז לכן, הפרמטר של חגים.

קריאה: וגם עובדי קופת-חולים, דרך אגב.

אחמד טיבי: לא הפרמטר הזה הוא שקובע אם זה ערבי או יהודי.

קריאה: זה לא זה, זה לא קובע.

יצחק הראל: אני, שוב, מכיוון שקודם כל האינטרס של החברה היא האינטרס העסקי להגדיל ככל שניתן את עובדי החברה מקרב המגזר הערבי, אז זה בראש ובראשונה.

יצחק הראל: הדבר השני, אני לא חושב שאנחנו, במדינת ישראל, צריכים לספור ולבקש כל אחד מהעובדים שיצהיר מה הלאום שלו, כשזה לא מוגדר בחוק כך ולכן, החברה ואפשר יהיה לבדוק את זה בשנים הקרובות, עד כמה היא קולטת, כי עכשיו אנחנו בתהליכי קליטה מאוד גדולים, אבל כמו שאמרתי, גם כשההערה היתה על האינטרס העסקי.

אחמד טיבי: ברשותך, אדוני השר, אני אחזור על חלק קטן מההקדמה שלי, כדי שאתה תשתלב, נקל עליך להשתלב בדיון.

אחמד טיבי: אל"ף, אני רוצה לברך את השר ישראל כץ, שר התחבורה, על שהגיע לוועדה, שממשיכה בקבלת עדויות ונתונים ממשרדי הממשלה והשרים.

אחמד טיבי: בפתח הדברים אני מוצא לנכון, בנוכחות כולם, למרות שמדובר ביריב פוליטי קשה שתהום מדינית פעורה בינינו, אני רוצה לציין את העבודה המאומצת של השר בתחום התחבורה ולכן זה המקום להביע את מחאתי על המתקפה האישית נגד השר על-ידי חלק מהעמותות שמקציבות מיליונים כדי להיאבק אישית נגד השר ולקשור אותו לקרבנות חייב אדם בתאונות דרכים.

אחמד טיבי: אני חושב שזה לא יאה ולא נכון.

אחמד טיבי: אני גם רוצה לחזור על מה שאמרתי בהתחלה, על שיעור הערבים שמועסקים במשרד התחבורה, המנכ"ל ענה להערות שלנו והמשכנו בדיון עם החברות ועם הרשויות השייכות למשרד.

אחמד טיבי: צדה את עיני, אדוני השר, העובדה שבחברת נמלי ישראל, למשל, יש אפס מתוך 128 וכשהמנכ"ל, מר שלמה בריימן, דיבר, אמר שהם לא מפרסמים את המכרזים בעיתונות הערבית, וזה בניגוד לחוק, ואין אצלם משרות ייעודיות וגם בדירקטוריון שלהם, אין ערבים ולכן זה מסביר את המספר הבוטה הזה של אפס.

אחמד טיבי: היתה חברה אחת.

אחמד טיבי: נתתי הסבר למה יש כל-כך מיעוט ערבים במשרד באופן כללי ובכמה חברות ויחידות סמך.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני, מנכ"ל הרכבת.

יצחק הראל: לסיכום הדברים, הראשון, יש לנו אינטרס עסקי להגדיל את כמות העובדים מקרב בני המגזר הערבי.

יצחק הראל: הדבר השני הוא תהליכי הבחירה שלנו, פתוחים ומפורסמים.

יצחק הראל: גם באתרים, באתר אינטרנט וגם בעיתונות הכתובה.

יצחק הראל: והדבר האחרון, אני חושב שלא נכון ללכת ולשאול את העובדים, אלא באמת על-פי הפרמטרים, כשאנחנו נוהגים לדוגמה הצהרה על איזה חג אתה מבקש לחגוג וכמו שאמרתי, הרבה מקרב העובדים.

עפו אגבאריה: אבל אתה יודע למה זה, למה הם רוצים את זה.

עפו אגבאריה: בגלל שימי החגים היהודיים הם יותר.

מגלי והבה: הצעת החוק החדשה שנכנסה לפני חודש וחצי, היא מאפשרת, אין יותר או-או.

מגלי והבה: כל עובד יקבל את החגים שלו ולא ישאלו אותו אם גם בחגים היהודיים הוא יירצה.

עפו אגבאריה: ואם הוא יצא, אז זה על חשבונו.

מגלי והבה: לא, אז אני מסביר לך.

מגלי והבה: תוקן החוק עכשיו.

אחמד טיבי: למרות שזה הנושא, יכול להיות שעובד יקבל את כל חגי היהודים, כל חגי הנוצרים וכל חגי המוסלמים?

אחמד טיבי: בלתי סביר.

אחמד טיבי: אין דבר כזה.

אחמד טיבי: היתה הערת אגב.

אחמד טיבי: אני לא יודע איך תוקן.

אחמד טיבי: הנקודה בהקשר של מספר הערבים המועסקים ברכבת ישראל, אומר המנכ"ל – אנחנו לא יודעים מי ערבי ומי לא.

אחמד טיבי: זה טענה שרצוי לא בפני הוועדה הזאת לומר אותה.

אחמד טיבי: הקב"ט ידע מי ערבי ומי לא, זה מה שאני רציתי להגיד, קצין הביטחון יודע.

אחמד טיבי: אני רוצה, ברשותכם, לאפשר לשר לדבר.

דן גרא: אם אחוז העובדים הערבים היה פחות או יותר סביר, השאלה הזו לא היתה עומדת.

דן גרא: אגב, השאלה הזו עמדה גם עוד בשירות הרכבות.

אחמד טיבי: אדוני השר, בבקשה.

ישראל כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ישראל כץ: קודם כל, תודה על הדברים שהושמעו ברגע שהגעתי.

אחמד טיבי: הם מתבקשים.

ישראל כץ: אכן, אני כשר בממשלה ובכלל, חושב שהשילוב בין כל חלקי האוכלוסייה, בין כל אזרחי המדינה, הוא דבר שהוא מהחשובים ביותר שקיים וגם במסגרת תפקידיי וכרגע כתפקידי כשר התחבורה והבטיחות בדרכים, המדיניות היא מדיניות ברורה של פעילות שוויונית והייתי אומר אפילו בתחומים כמו שאנחנו מסתכלים על כלל מה שקורה במדינה, בתחומים שבהם נדרש חיזוק ופעילות יתר, באותם יישובים ערביים ודרוזים וצ'רקסים ובדואים וכל אחד גם יכול להגדיר את עצמו איך שהוא רוצה, אני מדבר על כל המאפיינים של היישובים, האוכלוסייה הלא יהודית.

ישראל כץ: אני חושב שאנחנו פועלים בצורה, אני מקווה שגם בעבר היתה פעילות כזאת או אפילו יותר, אני לא משוכנע.

ישראל כץ: אני חושב שהפעילות היא חריגה, אם זה בתחום התשתיות הפנימיות והיישובים, ואם זה בתחום התחבורה הציבורית שהיא משיקה לתשתיות אבל היא מביאה מימדים, אני אמרתי מספר פעמים, תחום שהיה בו חסר מוחלט בקרב היישובים הלא יהודיים היה נושא התחבורה הציבורית, כמעט באף יישוב לא היתה תחבורה ואנחנו לא רק נאה דורשים, גם נאה מקיימים.

ישראל כץ: החלטנו על תוכנית שלוש שלבית.

ישראל כץ: השלב הראשון כבר יצא לדרך, התוצאות הן מדהימות.

ישראל כץ: לפני מספר חודשים, כבר זה היה חודשיים אחרי שזה התחיל לפעול, למעלה מ- 160,000 משתמשים בתחבורה ציבורית, אם ניקח יישוב גדול כמו אום אל פחם, מדובר שם באלפים, וכמעט בכל אחד מהיישובים שהוכנסו לפעימה הראשונה, ואנחנו מתכוונים להמשיך עם זה.

ישראל כץ: אנשי המשרד, בתיאום עם ראשי הרשויות, מאתרים גם אפשרויות של גישה ונגישות.

ישראל כץ: בשלב הראשון, היכן שהיה יותר קל ובשלבים הבאים מדובר גם על מיניבוסים ודברים, שיענו על המאפיינים המיוחדים של הטופוגרפיה והמבנה האורבני של היישובים.

שי ברס: קו חדש, מיניבוס ביפו, שלא היה.

שי ברס: לא היה, בעג'מי.

שי ברס: חברה ראשונה.

ישראל כץ: זה במקרה שביפו, גרים גם לא יהודים, אני חושב שזה פעימה ראשונה שאתה מכיר אותה כמנכ"ל לשעבר של נתיבי איילון, ובגלל אופי הרחובות שם?

שי ברס: כן, בגלל אופי הרחובות, ולא היתה תחבורה ציבורית.

שי ברס: בגלל אופי הרחובות הצר.

ישראל כץ: עתיקה, עם רחובות צרים, נכון.

שי ברס: הוחלט להכניס שם בפעימה הראשונה מיניבוס שלא היה, שישרת את האוכלוסייה של עג'מי.

ישראל כץ: יפה.

ישראל כץ: אני לא הייתי מודע לדוגמה הזאת.

ישראל כץ: בשבילי תל-אביב יפו היא עיר אחת, אבל כמעט ברוב היישובים הלא יהודיים, התנאים הטופוגראפיים או שזה השיפועים או הרחובות הצרים, הם דבר שדורש התמודדות ותכנון ועובדים על הדבר הזה ואני חושב שמדובר כאן בשירות חשוב מאוד לאוכלוסייה ולמדינת ישראל.

ישראל כץ: ידוע שנשים ערביות, אחוז המועסקות מהן נדמה לי 23%, הוא נמוך לא רק ביחס למושגים של מדינת ישראל, אלא ביחס למושגים שבכל האזור, של תעסוקת נשים.

ישראל כץ: זה גם מבחינה עקרונית וגם מבחינה כלכלית, זה דבר שבוודאי יש למדינה אינטרס לטפל בו.

ישראל כץ: בנושא תשתיות, מאחר ואנחנו הכרזנו על תוכנית נתיבי ישראל, שהיא רבת היקף.

ישראל כץ: קודם כל, אני חייב לציין שהצלחת, אני עוד לא זכיתי לכנס את כל החברות, אני שמח על ההזדמנות הזאת שכולם כאן.

ישראל כץ: כנראה הזימון שלך יותר מחייב.

אחמד טיבי: מוסרית, מוסרית, כן.

ישראל כץ: ובאמת, הגופים שנמצאים כאן, רובם ככולם, רתומים לנושא נתיבי ישראל בהיבטים של תשתיות ובטיחות וכל המהפכה הגדולה הזאת שעוברת ואם מדובר על חיבור הפריפריות, אנחנו יודעים שבפריפריות גרים הרבה מאוד לא יהודים, בפריפריות, וכמובן שהפעילות מתבצעת גם במרכז הארץ ולכן הרכבות, הכבישים וכל התשתיות והתחבורה הציבורית, הם יצרו מהפכה גדולה.

ישראל כץ: אלא שאסור שיהיה מצב שיישובים, ובמקרה הזה אני מדבר על יישובים לא יהודיים, שרמת התשתיות ככלל היא לא גבוהה, אסור שייווצר פער בין מה שאנחנו עושים בסביבה, לבין מה שקורה ביישובים, כי אז היכולת של היישוב להשתלב וליהנות מהדבר הזה, היא מוגבלת.

ישראל כץ: לכן, אנחנו משקיעים גם ביישובים וגם בחיבור בין היישובים, מבחינת המגורים, מבחינת תעשייה ותעסוקה, לבין הפרויקטים בתחנות הקצה.

ישראל כץ: כל אחת מהחברות יודעת, אם זה הרכבת – מנכ"ל הרכבת יודע, ואם זה גורמים אחרים, איפה יהיו התחנות.

ישראל כץ: נגיד של המסילה המזרחית, ודאי זה נוגע בלא מעט יישובים, כמובן איפה זה יהיה בגליל ואיפה זה בנגב ולפי מיטב זיכרוני, בתמונה שכבר ניצבת מול עיני, למרות שאנחנו לא מתכננים את זה לפי יהודים ולא יהודים וערבים, אבל ברגע שעושים את הכל בצורה נכונה, כל האוכלוסייה כלולה והחיבור הזה של הפריפריות הוא דרמטי לגבי היישובים האלה.

ישראל כץ: לכן, אנחנו כמשרד, מחוץ ליישובים, בתוך היישובים, הדבר הזה קורה כמשרד.

ישראל כץ: כאן מדובר ספציפית על העסקה ותעסוקה.

ישראל כץ: המנכ"ל אפילו בפתח הישיבה הראה לי עוד פעם את הנתונים, וגם אני דווקא רואה כמגמה, מגמה מרשימה.

ישראל כץ: ככמות, הכמות היא לא גבוהה.

ישראל כץ: אנחנו יוצאים מתוך נקודת מוצא, באמת מגיע לנו פרס באחוזים, באחוזים מתוך הנקלטים, אני חושב שזה דבר מדהים, אני רואה כאן דווקא ב- 2010, זאת אומרת, שאפשר למדוד, מתחיל ב- 2009, 2010 בוטלו 52 תקנים, נקלטו 22 מתוכם 14 בני מיעוטים.

ישראל כץ: זה דבר, ל- 2011 מבטלים הרבה תקנים, וייקלטו יותר.

ישראל כץ: זה תוספת מעבר לשניים.

ישראל כץ: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים כאן נקלטו בתקני קבע מ- 2008 – 57, 28 בעיקר הודות ל- 2010, זה בני מיעוטים.

ישראל כץ: זאת אומרת, אין ספק שהמגמה עובדת.

ישראל כץ: לגבי דירקטוריונים, זה חוק ואנחנו מקיימים את החוק.

ישראל כץ: יכול להיות שבחנ"י יש תחלופה עכשיו, אבל גם אני חייב להגיד לזכות ועדת שפניץ, היא עומדת על הדברים ואי-אפשר, אין רצון וגם אי-אפשר לעקוף את הדבר ואם הדברים האלה לגבי נשים ומיעוטים לא מיושמים, אז אי-אפשר למנות חברים נוספים.

ישראל כץ: בעניין הזה, זה מוסדר.

אחמד טיבי: לגבי הנתון הזה של 2010, בעיקר, או 2009?

ישראל כץ: 2010.

אחמד טיבי: 2010.

אחמד טיבי: נתון חשוב, אבל אתה יודע, סטטיסטיקה יכולה להטעות כי הנתון הכללי הוא קצת בעייתי.

ישראל כץ: המשרד כמשרד הוא משרד מטה, תקציבו כ- 400 מיליון שקלים.

ישראל כץ: תמיד אומרים – למה מה- 100 מיליארד הצפויים, למה לא מעבירים קצת לאלה, איך אמר פרקליט המדינה?

ישראל כץ: אמרתי בישיבה, שהיתה על נושא הבטיחות, הולכים להשקיע בחמש עד שבע השנים הבאות למעלה מ- 100 מיליארד שקלים, אז הוא אמר – חצי מהסכום הזה היה מספיק לנו, לגבי שביתת הפרקליטים.

ישראל כץ: אבל כל העיקרון שההשקעה בתשתיות היא מביאה חזרה את הצמיחה ואת פיתוח האוכלוסייה ויש לה הדברים האחרים.

ישראל כץ: לגבי עובדים, משרד התחבורה הוא משרד שיש בו פחות עובדים ממשרד החקלאות, אגב.

ישראל כץ: במשרד החקלאות, רק במכון וולקאני יש כאלף עובדים, רובם חוקרים.

ישראל כץ: אני מכיר את זה.

ישראל כץ: לכן, מתוך מה שקיים, אני חושב, ואני אומר את זה בשורה התחתונה, זה אינטרס גם.

ישראל כץ: מעבר לזה, מעבר לאינטרס, צריך לפעול השילוב האזרחי, הכלכלי, של האוכלוסייה הערבית, של כל אוכלוסיית המיעוטים, מה שנקרא, של כל חלקי האוכלוסייה במדינה, הוא דבר חשוב ויסודי, אגב על דעת כל השקפות העולם, בלי קשר לוויכוחים מדיניים, כל אחד לשיטתו, יכול להציג את הדברים מכיוונו, מדוע הדבר הזה חשוב ומכיווני זה דווקא משלים ומשתלב בכל השקפתי.

ישראל כץ: כאשר חנכנו את גשר בקה אל גרבייה, שהתחילו עוד קודמיי, היו שם תושבים והלכנו ואני אמרתי – כך נראה השלום.

ישראל כץ: איך נראה שלום?

ישראל כץ: איך נראה שלום בין יהודים וערבים?

ישראל כץ: ככה הוא נראה.

ישראל כץ: יש פרויקט, יש דבר שכולם הולכים ליהנות ממנו, מבחינת בטיחות, מבחינת כלכלה, דיברו שם על השפעה שתהיה על המסחר בתוך היישוב, על היכולת לנצל את משאבי כביש 6 ואת הפוטנציאל שלו כדי להכניס מסחר וככה גם באמת בהרבה יישובים וציין היושב-ראש את פעילות משרד התחבורה, אני באמת חושב שהפעילות היא במודע.

ישראל כץ: אני נאבקתי בכל השנה הראשונה של כהונתי על כך שיוקצה תקציב מיוחד לטיפול ביישובים הלא יהודיים, מעבר למה שהמשרד עושה באופן שוטף והקצינו בסוף, אחרי ויכוחים רבים בממשלה, לא ויכוחים על המגמה ולא ביקשתי תוספת תקציב, אמרתי – מתקציב משרד התחבורה, הוקצו 200 מיליון שקלים, זה דבר מדהים, אגב, והקריטריונים בתוך היישובים הערביים.

ישראל כץ: זה לתשתיות בתוך היישובים.

ישראל כץ: למעלה מ- 200 מיליון שקלים, שזה התווסף לעוד דברים, וזה סכום עצום ואנחנו כבר בסבב שלם, כבר גובשה תוכנית וכל ראשי הרשויות כבר בעצם, כבר קיבלו את ההתחייבויות והפרויקטים כבר יוצאים לפועל.

ישראל כץ: היתרון, אגב, אם בכפר תבור נגיד, רוצים להקים מעגל תנועה, צריך להוכיח שיש לזה השפעה בטיחותית.

ישראל כץ: אם ביישוב לא יהודי, אנחנו פטרנו מהקריטריון הזה, בתוך היישובים.

אחמד טיבי: ומה לגבי Matching?

ישראל כץ: Matching זה לפי המצב הסוציו-אקונומי.

ישראל כץ: אגב, אין Matching, כי החברה המבצעת מבצעת במאה אחוז.

אחמד טיבי: אם יש Matching זה אבוד, אני אומר לך.

ישראל כץ: אין Matching, אגב.

אחמד טיבי: אין Matching?

ישראל כץ: כל הפרויקט הזה של 200 מיליון הוא בלי Matching.

ישראל כץ: חברה המנהלת באה ומבצעת ואין קריטריון של בטיחות.

ישראל כץ: כי ביישובים האחרים, אנחנו צריכים שזה יהיה מומחי בטיחות.

קריאה: שעושים רק במקום שיש תקלת בטיחות.

ישראל כץ: ביישוב רגיל.

קריאה: ביישוב רגיל, שם אנחנו עושים.

ישראל כץ: כאן הפעילות מתבצעת לפי צורכי היישוב, לפי הצרכים התחבורתיים של פיתוח היישוב ובאמת מתבצעים דברים בהיקפים שלא היו ואמרתי גם, אני מאוד שמח על חוק הכלים השלובים, בין הפיתוח הרחב בסביבה וגם בתוך היישובים.

ישראל כץ: אני חושב שבתוך, עוד שנה ועוד שנה, הדברים גם ייראו, גם היום ציין היושב-ראש, אני חושב שגם האוכלוסייה וגם ראשי היישובים, בהחלט הם חלק מהפעילות ומודעים, גם סיירו אתי חברי כנסת, חבר הכנסת והבה היה אתי לפחות באירוע או שניים.

ישראל כץ: חוץ מהיושב-ראש כולם כבר נאותו לסייר ביחד אתי.

ישראל כץ: אנחנו נשמח.

ישראל כץ: האמת שדובר באופן עקרוני, אבל בסוף לא היה ביקור בטייבה.

אחמד טיבי: יתואם.

ישראל כץ: כן.

ישראל כץ: אני חושב שחשוב גם שהדברים נעשים בשיתוף.

אחמד טיבי: בהחלט.

ישראל כץ: לגבי השאר, מנכ"ל המשרד עם כל הצוות ודאי, יתמידו בקו, מתוך אותה ראייה שאנחנו רוצים להוביל.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני.

עפו אגבאריה: אפשר לשאול שאלת הבהרה?

עפו אגבאריה: אולי אני לא מודע לעניין.

עפו אגבאריה: אבל בקשר למכרזים, שבדרך-כלל מפרסמים, מדובר פה שמפרסמים לכל העיתונים.

עפו אגבאריה: האם יש עדיין איזה שהוא סעיף במכרזים, באחת מהחברות, אין לי מידע ספציפי, אני רק שואל.

עפו אגבאריה: שעדיין קושרים את זה ליוצאי צבא או יחידות מסוימות, או דברים כאלה?

מגלי והבה: יש לך ויכוח אתי, לא עם השר.

מגלי והבה: אמנם אתה אורח בוועדה, אבל אני כל הזמן בוועדה הזאת.

אחמד טיבי: הוא חבר ועדה.

מגלי והבה: בישיבות שאני נמצא, הוא לא היה.

עפו אגבאריה: רציתי לשאול, האם יש איזה שהיא חברה ממשלתית או חברה, שהיא שייכת למשרד התחבורה, שיש עדיין אחד הקריטריונים שזה או יוצא צבא?

אחמד טיבי: זה בניגוד לחוק, אדוני.

ישראל כץ: אין כזה דבר.

אחמד טיבי: אין דבר כזה במדינת ישראל, כי זה בניגוד לחוק.

אחמד טיבי: אם יש פרקטיקה כזאת, היא עברה על החוק.

עפו אגבאריה: זה מה שאני אומר.

אחמד טיבי: יש דרישה כזאת, אולי של חמד עמאר, אולי של מגלי והבה גם, אבל היא בניגוד לחוק, הדרישה הזאת.

אחמד טיבי: תרשה לי, שעניתי במקומך, אבל זה החוק, מהוועדה.

ישראל כץ: אני חייב להגיד שאני לא עוקב אחרי המכרזים בחברות, שיהיה ברור, אני לא בקי.

חמד עמאר: אל תפחדו, יוצאי צבא לא מילת גנאי, לא מילת גנאי, יוצא צבא.

חמד עמאר: תירגעו.

עפו אגבאריה: חמד, לא מדובר על מילות גנאי, דובר האם זה באמת קיים או לא קיים?

חמד עמאר: לא יוצאי צבא לא מילת גנאי, תירגעו, בסדר?

אחמד טיבי: בנק ישראל.

חמד עמאר: יוצא צבא יש לו את המקום שלו.

אחמד טיבי: בצבא.

אחמד טיבי: בצבא.

אחמד טיבי: יוצא צבא, כל היתרונות שלו הם בצבא.

אחמד טיבי: בחברה האזרחית יש חוק.

אחמד טיבי: בחברה האזרחית יש חוק שכולם שווים מבחינת הזדמנויות עבודה.

אחמד טיבי: אם מישהו מבקש לשנות את החוק – תבקש, אתה, הסיעה שלך, היא סיעה חדשה.

אחמד טיבי: היא לא תעבור.

אחמד טיבי: אגב, בזמנו בבנק ישראל פרסמו מכרזים ושם היה כתוב שאחד התנאים הוא יוצאי צבא, בבנק ישראל.

אחמד טיבי: ואז אני שאלתי את הממונים על הבנק, תגידו, והמשרה היתה לא למשל מנהל חטיבת מחקר כלכלי במדעים פוסט מודרניים, אלא מונה כסף.

אחמד טיבי: מונה כסף.

אחמד טיבי: ואז אני שאלתי את מנכ"ל הבנק והאחראי על משאבי אנוש, אם בבנק ישראל סופרים כסף תחת אש.

אחמד טיבי: התברר שלא ולכן הורידו את הסעיף הזה, שהוא היה בניגוד לחוק.

אחמד טיבי: לא סופרים כסף תחת אש.

אחמד טיבי: שטרות לא סופרים תחת אש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: עכשיו, חבר הכנסת מגלי והבה, ביקשת זכות דיבר, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, תודה, אל"ף אני רוצה לברך את מנכ"ל משרד התחבורה החדש ולאחל לו הצלחה, כמי שמכיר אותך שנים רבות.

אחמד טיבי: למרות שהוא היה בצבא, הוא התקבל על-ידו.

מגלי והבה: רק אם הזכרת, לפני שהיה בצבא, חבר הכנסת טיבי, יצא לנו להיות ב- Y plantation הוא כמזכיר צבאי, אתה יועץ של הנשיא ערפאת ואני היועץ של שרון, ככה שאל תתחיל אתנו, אבל היו ימים יפים.

מגלי והבה: גם לשר מיטב הברכות גם לשר באותה הזדמנות על העשייה הרבה וכל מה שאתה עושה, אדוני, ואנחנו בוועדה הזאת גם על הצוות הנחמד והגדול שהגיע, זה מראה התייחסות ורצינות, אני רואה את מנכ"ל הרכבת ואני רואה חברים אחרים, זה מראה איך אתה מתייחס לעניין.

מגלי והבה: לגופו של עניין ומה שאנחנו כאן מנסים לעשות בוועדת החקירה הזאת או בוועדה הפרלמנטארית הזאת, להגיע למידת השוויון הרצויה לאזרחי ישראל כולם.

מגלי והבה: כל עוד שלא הגענו למצב הזה, אנחנו מחויבים כולנו לעשות הכל, על-מנת שנגיע ליום הזה וכשאני רואה את הנתונים בעצם אנחנו רוצים להגיע ליום הזה, שלא נדבר לפי מגזרים ולא לפי אוכלוסייה ערבית, אוכלוסייה לא יהודית ויהודית.

מגלי והבה: אבל לצערי הרב, כל הממשלות, או בעיקר אפילו בממשלה האחרונה, אנחנו עדיין סובלים מפערים רציניים, במיוחד במשרדי הממשלה השונים.

מגלי והבה: כשאתם תראו את אחוז האוכלוסייה ותראו את מספר העובדים, אז אנחנו רואים שאנחנו במגמה לא טובה, מגמה הייתי אומר, שצריך לשנות אותה.

מגלי והבה: וכאן התפקיד שלכם ואני שמח באמת על ההזדמנות שנמצאים פה אנשים שמקבלים עובדים חדשים ויכולים להשפיע, צריך כן לקחת בחשבון את כל אלה ששירתו את הצבא, אם זה שירות החובה ואם זה שירות לאחר מכן, שבאים להתקבל לעבודה, לקחת את זה בחשבון.

מגלי והבה: עם כל הכבוד לאלה שלא עשו את זה, הערבים, אחינו הערבים, ואם זה החרדים, החוק אומר שצריך להתייחס לכולם בשוויון.

מגלי והבה: אני עדיין בין אלה שטוען שצריך לתת זכות קדימה כן לאלה ששירתו ולקבל אותם למקומות עבודה.

מגלי והבה: אבל אני רוצה להגיע, זה לא סותר, דרך אגב, את הנושא של השוויון ובין כל אזרחי ישראל.

מגלי והבה: אני רק רוצה לבקש, אדוני השר, הרבה תקציבים הושקעו למשרד התחבורה ואני יודע שאתה מבחינת תקציבית באמת כל הזמן שמשרד האוצר רצה למנוע קבלתם של עובדים, אז לא יצא כסף לתקנים.

מגלי והבה: אז לא צריכה להיות מגבלה בנושא הזה, שאנחנו מדברים על מספרים שכל הזמן נשמע אותו סיפור שאנחנו מתכננים עוד 20 תקנים, עוד 15 תקנים.

מגלי והבה: מראש, או שאפשר ללכת ולהגיד – OK, אנחנו לוקחים את התקנים האלה לפי האוכלוסייה הערבית או אוכלוסיית המיעוטים, ואז אתה יודע שזה התקנים.

מגלי והבה: אבל ברגע שאנחנו רואים שמתוך אותם מכרזים, אם זה אפילו, זה לא הבעיה של הפרסום, דרך אגב, ולא מה שדיבר חברנו, מנכ"ל איילון, יושב-ראש.

מגלי והבה: אז אנחנו יודעים שמראש, כאשר באים וניגשים למכרזים, אנחנו יודעים בחלק מהמכרזים אפילו התשובה ידועה, שכבר יודעים מי הולך להתמנות ויודעים באיזה תפקיד.

מגלי והבה: בחלק מהתפקידים, אנחנו יודעים.

מגלי והבה: ולכן, כשאנחנו מדברים על הדרישה היום ליותר תקנים וליותר תקציבים, כאן הדבר הזה שצריך לבוא לידי ביטוי.

מגלי והבה: וכשאני יודע שהיום אומרים מקצצים, OK, קיצצו במשך השנים מאותם 996 עובדים של משרד התחבורה, אם היו 22% מתוכם בני מיעוטים, אז אני אומר – OK, הקיצוץ צריך לחול על כולם.

מגלי והבה: אבל אם היום באים לתקן ולתת העדפה מתקנת, אני גם לא מדבר על העובדים הזוטרים.

מגלי והבה: אני רוצה לראות במשרד התחבורה ובמשרדים אחרים, גם סמנכ"לים, גם ראשי אגפים, וכל הטענה הזאת שאין אנשים ואין אנשים ברמת השכלה הדרושה, אז יש לי חדשות בשבילכם, אין מקצוע היום שאין עליו עשרה או 15 מובטלים, בעלי תארים, אם זה מהנדסים ואם זה בתארים אקדמאיים מתקדמים.

מגלי והבה: רק צריך לתת את הצ'אנס ואני מכיר את השר ישראל כץ שיש לו עוד דרך ארוכה, אני לא יודע אם בקואליציה או באופוזיציה, אבל יש לו עוד דרך ארוכה.

מגלי והבה: אתה היום במקום קבלת ההחלטות וצריך לשנות ואני יודע את היכולת שלך, אפילו להעלות את זה בממשלה, לשנות את הקו המדיני הזה של קליטת עובדים ולהילחם גם על תקציבים וגם לתת סדר עדיפות שלא נצטרך לשבת ושאחמד טיבי כל יום לשלוח לנו לתזכר אותנו שיש עוד ישיבת ועדה אלא שיהיה מאחורינו ואז נהיה אנשים הכי מאושרים שישנם בחברה הישראלית.

מגלי והבה: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מי מבין האורחים, בבקשה, אדוני.

מיכה גולדמן: אני רוצה להתייחס, קודם כל, לנתוני החברה הלאומית לדרכים.

מיכה גולדמן: קודם כל, צריך לזכור, החברה הלאומית לדרכים הנתונים של כוח אדם הם קצת מטעים משום שמבחינת מצבת כוח-האדם של 300 העובדים, אז שבעה עובדים הם עובדים שבאים ממגזר המיעוטים.

מיכה גולדמן: אבל אנחנו רוצים להתייחס שהחברה הלאומית, בעיקר עבודתה היא כיחידת מטה מפעילה מערכות גדולות מאוד, גם של קבלני ביצוע, גם של משרדי תכנון, גם של משרדי ניהול, ואם אנחנו מתייחסים לרמה האקדמאית שפועלת מול החברה הלאומית לדרכים, המגזר הערבי נמצא באחוזים גבוהים מאוד.

מיכה גולדמן: משרדים בבעלות המגזר הערבי, אם זה בנצרת או בשפרעם, הם בבעלות ובקבוצה גדולה מאוד של מהנדסים, אתמול היתה לי הזכות גם לחלוקת מלגות בטכניון, ואנחנו, ונמצאים פה אורחים נוספים.

מיכה גולדמן: במסגרת המלגות שהחברה הלאומית מחלקת מדי שנה, אנחנו למעשה, במסגרת המלגות, צובעים כאלה שבאים מהמגזר הערבי לעודד אותם להשתלב בהנדסה אזרחית.

מיכה גולדמן: משום שאם אנחנו מסייעים לכאלה שבאים ללמוד הנדסה אזרחית וצריך לדעת נתון מאוד חשוב, חסרים היום במדינת ישראל כ- 3,000 מהנדסים, בהנדסה אזרחית.

מיכה גולדמן: חסרים.

מיכה גולדמן: ואנחנו מעודדים בכל בתי-הספר התיכוניים, כולל במגזר הערבי, לעודד אותם לבוא לטכניון או לבאר-שבע, כדי ללמוד הנדסה אזרחית ואנחנו משתתפים במלגות, כולל חברות אחרות שנמצאות כאן וחברות פרטיות, שבאות גם מהמגזר הערבי, שאם אני אקח את הנתון של כאלה שעובדים מול החברה הלאומית בדרכים, אנחנו מדברים על מעל 200 איש, שעובדים בחברה שהמטה שלה הוא בסך-הכל 300 איש.

מיכה גולדמן: לכן, כשאנחנו מתייחסים לכוח האדם התקני, אנחנו מתייחסים מקצועית ואם מחר תהיה מועמדת עורכת-דין שהיא תעבור את סף המכרז, היא תתקבל.

מיכה גולדמן: לא פוסלים, אין יתרון לזה ואין חיסרון לזה.

מיכה גולדמן: ודאי שהיא תבוא עם נתונים טובים, היא תתקבל.

מיכה גולדמן: אותו דבר זה מהנדסים וגם הבכירים.

מיכה גולדמן: אני האחרון שאפשר לחשוד בי, כולל המנכ"ל שנמצא כאן וסמנכ"ל משאבי אנוש, יודעים שאנחנו בוחרים את הטובים ביותר.

מיכה גולדמן: ואם אנחנו מתייחסים לכלל הפעילות שלנו, אנחנו נמצאים לפי התקן, אנחנו צריכים לצמצם את המספר.

מיכה גולדמן: ואנחנו לא מתייחסים לזה.

אחמד טיבי: איזה מספר צריכים לצמצם.

מיכה גולדמן: את מספר העובדים.

אחמד טיבי: של החברה עצמה?

מיכה גולדמן: של החברה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני רוצה לברך את המנכ"ל על כניסתו לתפקיד ולאחל לך בהצלחה.

חמד עמאר: אני רוצה לברך את השר, אני מכיר ורואה את הפעילות שלו בשטח מבחינת תשתיות.

חמד עמאר: גם אני משתתף עם היושב-ראש בקשר לכל הפרסומים של העמותות.

חמד עמאר: אני חושב שאסור להתמקד בנושא הזה, כי העמותה לרוב תתמקד בשר, כי הוא אחראי על תאונות הדרכים, יש לו את האחריות, אבל אין מצב כזה שהעמותה זה הפרסום שלה וזה העבודה שלה היום.

חמד עמאר: אני קראתי את הנתונים וראיתי את הנתונים.

חמד עמאר: נכון שמספר העובדים הערביים הוא נמוך, אבל הסתכלתי על הנושא של הנשים ואני רואה, מבחינת העבודה של המשרד, כמעט חצי חצי נשים וגברים, במגזר הלא ערבי ובמגזר הערבי, כמעט יש רק תשע נשים עובדות במגזר הערבי וזה נתון שקצת צריך לבוא ולהסתכל עליו ולשפר את הנתון הזה.

אחמד טיבי: למה בכל משרדי הממשלה זה הנתון?

חמד עמאר: כן, זה נתון מדאיג ואני אומר לכם, מתשע הנשים האלה אין אף אישה דרוזית, אני יודע כי אני עבדתי במשרד התחבורה, אני יודע מה העובדים ואיזה עובדים שם.

חמד עמאר: חשוב מאוד הנושא הזה, חשוב מאוד גם הנושא של קליטת דרוזיות במשרד ונשים דרוזיות במשרד התחבורה וגם להרים את מספר הנשים מבני המיעוטים להגיע למצב של חצי-חצי לפחות.

חמד עמאר: יש לנו 37 עובדים, להוסיף את זה, להוסיף נשים ולהסתכל איך אנחנו מוסיפים נשים.

חמד עמאר: הנושא של הפרסום, מה ששמעתי כאן, אני חושב שהחוק מחייב פרסום בעיתונות הערבית, בנוסף מכרזים ייעודיים זה כבר בכל משרדי הממשלה, זה דבר שיוצא ואתה רואה את זה, את הפרסום הזה, אתה רואה.

חמד עמאר: אני ראיתי פרסום של הרכבת לא מזמן, היה גם שם ובעיתונות הערבית גם שם היה מיועד לבני מיעוטים, לרבות דרוזים, שאני רב כל הזמן עם היושב ראש, אני רוצה להוריד את הלרבות דרוזים, אני רוצה מכרזים שיצאו ייעודיים לדרוזים וצ'רקסים, כמו שהיה פעם.

חמד עמאר: לצאת מכרזים לדרוזים וצ'רקסים, לפי מספרנו באוכלוסייה, שיהיה מכרזים לדרוזים וצ'רקסים וזה מה שאני מנסה להגיע אליו.

אחמד טיבי: מה דעתך למשל שמספר חברי הכנסת הדרוזים בכנסת יהיה לפי שיעורם באוכלוסייה בלבד?

אחמד טיבי: כחוק.

חמד עמאר: לא הבנתי, לא הבנתי, תסביר לי את זה עוד פעם.

אחמד טיבי: למי שלא יודע, מדובר בייצוג שהוא פי שניים-שלושה משיעורם באוכלוסייה.

אחמד טיבי: עוד חודש זה יעלה.

חמד עמאר: רציתי לעדכן אותך.

חמד עמאר: חשוב מאוד, אדוני השר.

חמד עמאר: בנושא הזה, אדוני השר, אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב על זה וחברי, מגלי והבה העלה את הנקודה של יוצאי צבא ואני אמרתי – זה לא מילת גנאי.

חמד עמאר: בוא נתחיל להירגע.

חמד עמאר: כששואלים אתכם, כולכם נכנסים לתוך הכיסא.

חמד עמאר: מי שהוא עשה צבא, יוצא צבא, יש לו את המעמד שלו, יש לו את המקום שלו.

חמד עמאר: מי שבא והשקיע מהחיים שלוש שלוש שנים והלך ונלחם וסיכן את החיים שלו למען המדינה, יש לו את המקום, יש לו את העזרה וצריכה להיות לו העזרה ואני אסביר לכם, בחור שיכול היום לבוא ולעשות קורס קצינים ולעשות ארבע שנים צבא ואחרי זה ללכת ללמוד תואר ראשון, בחור שלא עשה צבא, באותו גיל, ב- 27, יהיה עם ניסיון, עם תואר שני, ואם ילכו להתמודד שניהם על אותו מכרז, אותו בחור שהיה סרן בצבא, הוא לא יזכה.

חמד עמאר: כי לבחור השני, יש לו יותר ניסיון באותה עבודה, יש לו תואר שני וליוצא הצבא יש תואר ראשון בלבד ואז הוא לא יזכה, כאשר הדרישה היא של תואר ראשון.

חמד עמאר: לכן אני מסתכל על זה, אדוני היושב-ראש, של יוצא צבא ולתת את הדבר ולצאת למכרזים ייעודיים למגזר הדרוזי.

חמד עמאר: אני יודע שבמשרד התחבורה יש ראש אגף במטה, ראש אגף רישוי.

חמד עמאר: אני רוצה עוד יותר אנשים בכירים במשרד.

חמד עמאר: התפקיד של איש בכיר במשרד זה יכול לעזור ולתרום ולהביא עוד אנשים למשרד וגם יכול לתת צורה אחרת למשרד ותפקוד אחר למשרד, ברגע שאנחנו קולטים ומקדמים את החבר'ה בני המיעוטים.

חמד עמאר: בקשר לחברות ממשלתיות, אדוני היושב-ראש, אני עברתי, יש חברות שבאמת המצב שלהן, כמו שאמר מנכ"ל החברה הלאומית לדרכים, אני עבדתי בחברה הלאומית לדרכים, אני יודע שאצלכם מוציאים הרבה עבודות החוצה.

חמד עמאר: ברוב העבודות, כל העבודות שלכם הביצועיות החוצה ואני יודע שהרבה חברות מהמגזר עובדות שם.

חמד עמאר: את הנתון שנתן הוא מאוד מדויק.

חמד עמאר: אבל אני רוצה לראות עוד קליטה של עובדים בתוך המטה.

חמד עמאר: כי אני עבדתי שם ואני יודע, מאז החברה הלאומית החדשה, לא נקלט עובד בן מיעוטים אחד.

חמד עמאר: אחד לא נקלט.

חמד עמאר: כי אני הייתי שם ואני מכיר את זה.

קריאה: אני רוצה לענות לך.

קריאה: נקלטו שניים.

חמד עמאר: יש עוד נקודה אחת, ליושב-הראש, בקשר למשרד הרישוי בשפרעם.

חמד עמאר: אתה מפתח, עושה, אדוני?

חמד עמאר: משרד הרישוי בשפרעם נפתח בזמן ששר התחבורה היה אביגדור ליברמן, ב- 2003 - 2004 ועכשיו סגור.

חמד עמאר: וזה המשרד היחידי במגזר הערבי.

ישראל כץ: מי זה ראש אגף הרישוי?

חמד עמאר: חמאדה גאנם.

חמד עמאר: אתה יודע שזה החלטה מלמעלה, היתה לסגור את משרד הרישוי בשפרעם.

חמד עמאר: אני מבקש לחזור לשקול את הנושא שנית.

ישראל כץ: אני לא, אל"ף, לא חושב שהיו החלטות כאלה.

ישראל כץ: זה תמיד קשור ליכולת הרשות לממן נדמה לי.

חמד עמאר: לא, שם אין מימון.

חמד עמאר: שם היתה החלטה שהכל ממומן על-ידי משרד התחבורה.

חמד עמאר: ודווקא בשפרעם, אין לרשות שום נגיעה.

חמד עמאר: הכל מממן משרד התחבורה.

ישראל כץ: המשרד עובד או לא עובד כרגע?

חמד עמאר: לא עובד יותר מחודשיים.

חמד עמאר: לא עובד יותר מחודשיים, אני מבקש לשקול את זה שנית.

חמד עמאר: הוא נותן שירות לא רק לשפרעם.

ישראל כץ: צריך לראות.

חמד עמאר: הוא נותן שירות לכל הסביבה.

חמד עמאר: אפילו מהקריות מגיעים לשפרעם.

חמד עמאר: הוא נותן שירות טוב שם.

חמד עמאר: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אפרופו השאלה של חמד עמאר, על משרד הרישוי בשפרעם, מה לגבי משרד הרישוי בנצרת, אדוני?

ישראל כץ: זה אני עוד לא יודע, אני מוכן לבדוק.

איתמר לוין: לגבי מרכז תיאוריה בנצרת, יש בעיה.

איתמר לוין: רישוי יש בנצרת.

איתמר לוין: אין מרכז תיאוריה, אוכלוסייה של 500,000 איש.

אחמד טיבי: וזה הרבה יותר קל מרכז תיאוריה מאשר מרכז רישוי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אחר-כך לסמיר מקאווי.

רון מוסקוביץ': שלום לכולם, אני מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

רון מוסקוביץ': הנתונים שלנו לגבי 2009 קצת שונים ממה שאתם הזכרתם, היו חמישה עובדים ערבים מתוך 70.

רון מוסקוביץ': בשנת 2010, שוב, חמישה עובדים מתוך 68.

רון מוסקוביץ': על סף ה- 7%.

רון מוסקוביץ': גם אנחנו, כמו שהוזכר פה, במשרד התחבורה, נמצאים במגמה של קיצוץ וכיווץ.

רון מוסקוביץ': כמו שאתם יודעים, תקציב הרשות קוצץ באופן דרמטי מ- 550 לכמעט 310 מיליון ולמרות זאת, כמובן שאנחנו גם במכרזים, איפה שמתפנים תקנים ומדי פעם יש אנשים שפורשים, אנחנו כמובן נוהגים בשוויון מוחלט וחשוב גם להדגיש ולציין שיש לנו בתוך העובדים, עובד ברמה של מנהל אגף, יש לנו מנהלי אזורים, כמובן, שהם אנשי המגזר, גם דרוזים, גם ערבים, הם עובדים גם עם יישובים יהודיים, גם עם יישובים ערביים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: היות ואני מקצר אז אני רוצה לעבור ישר לסמיר מקאווי, יושב-ראש ארגון מורי נהיגה במזרח ירושלים.

אחמד טיבי: באופן חריג ביקשתי לאפשר לך לדבר בפני השר, בבקשה.

סמיר מקאווי: טוב ששר התחבורה נמצא פה.

סמיר מקאווי: האמת שיש לנו בעיה בייצוג ערבי של ערבים במשרדים של משרד התחבורה.

סמיר מקאווי: כמעט ואין לנו ייצוג.

סמיר מקאווי: אמנם אני ביקשתי כמה פעמים ממשרד התחבורה, ממנהל משרד הרישוי, שאנחנו, חסר לנו ייצוג במשרדים שלהם ולא היה שום שינוי.

סמיר מקאווי: וזה גורם להרבה בעיות.

סמיר מקאווי: אני רוצה להדגים, למשל, אחת הבעיות הגדולות מאוד, זה התיאוריה.

סמיר מקאווי: אז, כשעשו שאלות בערבית, לא היה נציג שלנו בקשר לתיאוריה וכבר ארבע שנים אנחנו מדברים על אותו עניין, מה עם השאלות.

סמיר מקאווי: כל הזמן, גם רופאים, גם עורכי-דין, גם מהנדסים, מכל האוכלוסייה, הולכים לתיאוריה, נכשלים חמש, שש ועשר פעמים, למה?

סמיר מקאווי: בגלל השאלות לא נכונות.

סמיר מקאווי: התרגום לא נכון.

סמיר מקאווי: התשובות לא נכונות וזה בעיה שמדברים על מיליונים, לא על מאות אלפי שקלים, מדברים על מיליוני שקלים, וזה גורם גם שהרבה תלמידים לא הולכים לעשות תיאוריה, בגלל זה הם לא עושים טסטים ואז נוהגים בלי רישיון.

סמיר מקאווי: אנחנו את זה גם שלחתי מכתבים גם למשרד התחבורה, וכל הזמן אומרים – כן, זה בטיפול, זה בטיפול.

סמיר מקאווי: עוד דברים, שאין לנו יועץ למשרד התחבורה, וחייב, אני חושב, שיהיה לאוכלוסייה הערבית מייצג שהוא יועץ לענייני ערבים, כי יש לנו אופי מיוחד שצריך להבין אותו וזה גורם גם להרבה בעיות.

סמיר מקאווי: למשל, כשמחליטים הרבה החלטות נופלות לנו על הראש, מכה חזקה, כמו למשל תיאוריה בעל-פה.

סמיר מקאווי: מחליטים ביום אחד שצריך לעשות את זה ולא זה ולאוכלוסייה גדולה נגרם נזק רב מזה.

סמיר מקאווי: דבר נוסף.

סמיר מקאווי: כשבוחרים יועץ, אם רוצים לבחור יועץ או נציגים או זה, שזה יהיה במכרז שיגיע לכולם.

ישראל כץ: קודם כל, לגבי התיאוריה, זה עכשיו ממש בימים האלה, עומדים להשיק את השאלון החדש שקשור גם לתמרור החדש שאושר ועד שתואם עם המשטרה זה התעכב ועכשיו אני הנחיתי גם לקצר את לוח הזמנים להשקת התוכנית החדשה.

ישראל כץ: ככל שידוע לי, כל הטענות שהיו, ישבה ועדה מיוחדת, התיאוריה כמה שאני זוכר היא בשש שפות, כולל השפה הערבית, דווקא אין אחד שצריך לחכות יותר מיום אפילו כדי לגשת.

ישראל כץ: השיפור, הארגוני היה מצוין.

ישראל כץ: היתה בעיה לגבי התכנים ואני מאמין שפתרנו.

ישראל כץ: אני לא יכול להגיד ואני אבקש להעביר בהמשך, אחרי שאני אבדוק במשרד, רק כדי לוודא את מה שנראה לי ברור שגם בשפה הערבית הופקו הלקחים ושופרו.

ישראל כץ: אבל אני לא רוצה לומר את זה בוודאות, בלי שאני מדבר קודם עם הגורם שטיפל בדבר הזה.

ישראל כץ: אנחנו נבדוק ונעביר ליושב-ראש הוועדה, רק ליתר ביטחון.

ישראל כץ: לגבי הייצוג, יש הרבה ציבורים בישראל ששואלים למה אין לנו יועץ.

ישראל כץ: אני אומר – אני היועץ שלכם, אני מייצג אתכם.

ישראל כץ: אני לא חושב שמשרד צריך.

אחמד טיבי: אגב, דעת הוועדה כדעתך, אנחנו לא דורשים יועצים ערביים במשרדי הממשלה.

אחמד טיבי: פקידים בכירים.

ישראל כץ: מה שאני תיארתי עכשיו למגזר הערבי והיישובים הדרוזיים, אף יועץ לא בא ושכנע אותי בזה, זה דבר שהוא במסגרת תפקידי.

אחמד טיבי: אם היה לך יועץ, הוא היה מבקש את זה לכפר שלו.

סמיר מקאווי: למה שלא יהיה סניף במזרח ירושלים?

סמיר מקאווי: סניף למשרד הרישוי, למשל.

סמיר מקאווי: יש לנו אוכלוסייה מאוד גדולה.

ישראל כץ: אל"ף, עקרונית, אין סיבה שלא יהיה.

ישראל כץ: אבל אני לא יכול לענות לצערי, לא הובא לכאן דווקא מנהל האגף, שהוא דובר את השפה הערבית, הוא דרוזי.

סמיר מקאווי: שלחנו מכתבים.

סמיר מקאווי: מבקשים את זה כבר שנים.

ישראל כץ: אני יודע שנעשה, עוד לפני כניסתי לתפקיד, וזה המשיך גם לאחר מכן, נעשתה עבודה בלתי רגילה בתחום התחבורה הציבורית במזרח ירושלים, ממש מהפכה גדולה.

ישראל כץ: נמצאים כאן מנהלי אגף התחבורה הציבורית.

ישראל כץ: אבל בהחלט נעשתה.

ישראל כץ: אני מבין שאתה מודע גם, זה נושא לדיון אחר.

אחמד טיבי: סמיר, דבריך נשמעו.

סמיר מקאווי: אפשר לשלוח אליך ישירות, למשל מכתב של בקשות שאנחנו נשב ונדבר על זה?

אחמד טיבי: תשלח לו, הוא יעביר את זה לממונים.

אחמד טיבי: בבקשה, איתמר לוין, ביקשת לדבר?

אחמד טיבי: לא?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, דן.

דן גרא: שתי מילים לגבי תועלות עסקיות.

דן גרא: הייתי אומר דבר כזה – בעלי המניות של החברות האלה והרשויות, הם אזרחי מדינת ישראל, החברות האלה הוקמו לטובת בעלי המניות.

דן גרא: בין בעלי המניות האלה ישנם יהודים, אבל ישנם גם ערבים.

דן גרא: לערבים במדינת ישראל, כאזרחים שווים, זכות שווה ליהנות מאותן תועלות.

דן גרא: הייצוג ההולם הוא לא רק כמות, אדוני השר, אלא מדובר גם בשותפות בקבלת החלטות וכאן אני חושב שהמשקל שלך הוא חשוב הרבה יותר מאשר בכמות העובדים.

דן גרא: כי בכמות העובדים זה לא אתה, זה המנגנונים לרוב.

דן גרא: בעוד שבתפקידים הבכירים, שילובם בתהליכי קבלת ההחלטות, גם יקל אחרי כן על הצד המספרי.

דן גרא: לדבר האחרון, תחבורה ציבורית, הנושא של תחבורה ציבורית ביישובים הערביים הוא חשוב מאוד.

ישראל כץ: אגב, גם ראש אגף, גם של הסמנכ"ל לתשתיות, זה ערבי, עד כמה שאני יודע.

ישראל כץ: זה פיליפ, נכון?

ישראל כץ: במעורבות עמוקה מאוד.

דן גרא: תראו, בחברות המצב הוא שונה ואולי הדוגמה הטובה ביותר היא נמל חיפה, שם ישנו דירקטור ערבי שהוא נדמה לי יושב-ראש הוועדה, ועדת הכספים של הדירקטוריון.

שי ברס: גם בחברה הלאומית לדרכים, יש דירקטור דרוזי, שהוא יושב-ראש אחת הוועדות שם.

דן גרא: יפה.

דן גרא: אז לכאורה, אין כאן בעיה של מציאת כוח אדם.

דן גרא: לדירקטוריון טוב, משום שישנה החלטת ממשלה שלמעשה, בואו נשים את הדברים על השולחן, איננה מאפשרת כמעט להפעיל דירקטוריון ללא חבר ערבי.

דן גרא: ולעומת זאת, באקזקוטיבה, להבדיל מהדירקטיבה.

ישראל כץ: דרך אגב, כתוב מיעוטים, לא כתוב ערבי או דרוזי.

דן גרא: בסדר.

דן גרא: אם אדוני היה קורא את השאלון שלנו בהתחלה, ציינו מה ההגדרה שלנו, ציינתי את זה.

דן גרא: אז דווקא באקזקוטיבה, הייצוג הערבי הוא חסר ושם מתקבלות ההחלטות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאלה, עדנאן, רצית לשאול משהו?

אחמד טיבי: קצר, כי אני מסכם את הדיון.

עדנאן מחמד: אני רוצה להתמקד בנושא של תיאוריה בעל-פה, זה נושא שהוא חזק מאוד גם בירושלים וגם ביישובי הנגב, שיש שם אוכלוסייה שאוצר המילים שלה אפילו בערבית עצמה הוא די חלש ודי מצומצם.

עדנאן מחמד: דבר אחד שמנחית מנהל המחלקה תמוהה בעינינו ושלחנו מכתבים למנכ"ל ולמשרד, שני מכתבים, ארבעה חודשים עברו ושום התייחסות לא היתה שם, שכל מי שפעם ניסה לגשת לתיאוריה בכתב, הוא אבוד והוא לא יכול לגשת יותר בעל-פה ההפך.

ישראל כץ: אני מציע לגבי ההערות של קודמך ושלך, אנחנו נתאם פגישה עם ראש אגף הרישוי והוא יענה לכם.

אחמד טיבי: OK, נתאם פגישה.

עדנאן מחמד: ודבר שני, הבוחנים עצמם, השפה שלהם, הבוחנים שבוחנים את האנשים, הם יודעי ערבית של רחוב, שבקושי מכירים גם קצת ערבית, שלום, ואם התלמיד ישתמש במילה אחרת שהבוחן לא מכיר אותה, שהיא מילה נכונה, אם היה בוחן שם שמכיר את השפה כמו שצריך והתלמיד רק ישנה את המילה, וישתמש במילה שהיא נכונה, הוא כבר פסול.

אחמד טיבי: נסכם על פגישה מקצועית.

אחמד טיבי: תודה רבה, עדנאן.

אחמד טיבי: תודה רבה לכם.

אחמד טיבי: משרד התחבורה נמצא בחציון שאינו משביע רצון לגבי משרדי הממשלה, ללא משרד הבינוי, כמו רוב משרדי הממשלה, גם משרד התחבורה על פניו לא ישיג את יעד החלטת הממשלה ל- 10% ב- 2012.

אחמד טיבי: הוועדה רוצה לציין לטובה את ההשקעה של 200 מיליון שקל בתשתיות ביישובים הערביים, שהשר דיבר עליהם.

אחמד טיבי: שר התחבורה אחראי על גופים חוץ משרדיים רבים אשר בהם נדרשת אחריות של השר להגברת קליטת עובדים ערביים ושילובם בדרגים הבכירים או הבכירים למחצה.

אחמד טיבי: ייצוג הולם הוא לא רק ייצוג מספרי אלא גם מספרי וגם ייצוג בדרגים הבכירים, לרבות שלושת הדרגים הבכירים.

אחמד טיבי: תחבורה ציבורית, אדוני, שהיא בתחום סמכותך, לתחבורה הציבורית יש קשר ישיר לתעסוקה ולנגישות למקומות עבודה.

אחמד טיבי: בחלק מהדירקטוריונים נמצא כי אין דירקטוריונים ערביים וזה בניגוד לחוק.

אחמד טיבי: יש מיעוט מביך של ערבים בתפקידים בכירים.

אחמד טיבי: לגבי הבעיות הנוספות שהועלו כאן

אחמד טיבי: שהם לא בתחום הדיון הספציפי של הייצוג ההולם, השר והמנכ"ל יקבעו פגישות מקצועיות עם הנוגעים בדבר, כדי לקדם את הדברים.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לך, אדוני השר, ולמנכ"ל ולכל האורחים.

אחמד טיבי: תודה רבה.